ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2016р. Справа №914/1781/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія ВЕЕМ-Будсервіс», м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет», м. Львів

про: зобовязання вчинити дії,

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 представник (довіреність №б/н від 07.07.2016р.);

від відповідача: не зявився.

В судовому засіданні 04.08.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

01.07.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія ВЕЕМ-Будсервіс» звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет» ОСОБА_2, Комісії з припинення (Ліквідаційної комісії) Товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет» та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет» про зобовязання вчинити дії.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 04.07.2016 року прийнято позовну заяву в частині заявлених вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет» до розгляду та порушено провадження у справі. У прийнятті позовної заяви в частині позовних вимог до Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет» ОСОБА_2, Комісії з припинення (Ліквідаційної комісії) Товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет» відмовлено. Розгляд судової справи призначено на 21.07.2016 року. Вимоги до сторін висвітлено в зазначеній ухвалі, в тому числі визнано обовязковою участь повноважних представників сторін в судове засідання.

Представник позивача в судове засідання 21.07.2016 року прибув, вимог ухвали суду від 04.07.2016 р. не виконав.

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, причин неявки суду не повідомив, вимог ухвали суду від 04.07.2016 року не виконав, з клопотаннями та заявами не звертався.

Розгляд справи відкладено на 04.08.2016 року.

Представник позивача в судове засідання 04.08.2016 року прибув, позовні вимоги підтримав повністю, через відділ автоматизованого документообігу та обробки інформації подав письмові пояснення (вх. №32393/16 від 04.08.2016р.), клопотання (вх. №32395/16) про долучення документів до матеріалів справи та повідомлення (вх. №32396/16 від 04.08.2016р.) про відсутність обставин, передбачених п.2 ч.1 ст.62 ГПК України.

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, причин неявки суду не повідомив, вимог ухвали суду від 04.07.2016 року не виконав, з клопотаннями та заявами не звертався.

У відповідності до ст.75 ГПК України, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно та об'єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

07.04.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «ВЕЕМ-Будсервіс» (далі по тексту Сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет» (далі по тексту Сторона-2) укладено договір про будівництво №0704/10 (далі по тексту Договір), відповідно до п.п.1.2.-1.3. котрого Сторона-1, як власник та орендар двох земельних ділянок, що включаються до складу земельної ділянки території забудови, наділена функціями Замовника спорудження Обєкта будівництва, а Сторона-2 здійснює будівництво Обєкта, технічний нагляд; приймає на себе функції Генпідрядника, що стосується будівництва та здачі/прийняття в експлуатацію Обєкта; здійснює в порядку і на умовах, передбачених цим договором, за рахунок власних та залучених коштів фінансування будівництва Обєкта згідно з чинним законодавством України.

Договір набирає чинності в день підписання його уповноваженими представниками Сторін і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань по цьому договору (п.16.1. Договору).

Згідно з п.1.4. Договору, «Об'єкт будівництва, Об'єкт» багатоквартирний житловий будинок, орієнтована загальна житлова площа якого, на день укладення цього договору, складає 6000 кв.м., будівництво якого, відповідно до умов даного договору, буде здійснюватись на земельній ділянці території забудови.

Відповідно до п.1.5. Договору, «земельна ділянка території забудови (будівельний майданчик)» - це територія, на якій здійснюється будівництво обєкта та яка складається з двох земельних ділянок, а саме:

- земельної ділянки площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Сумська, 10, надана для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку та перебуває у власності Сторони-1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №799159, виданого Львівським міським управлінням земельних ресурсів 28.11.2008р., зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №02:08:438:00011 кн.02-6, кадастровий номер :01:010:0009. Межі А-Б землі загального користування (вул. Сумська), Б-В землі житлової забудови, В-А землекористування ТзОВ «Компанія «ВЕЕМ-Будсервіс»;

- земельної ділянки площею 0,1153 га, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Сумська, 8, надана для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку та перебуває в оренді Сторони-1 на підставі договору оренди від 15.08.2008р., укладеного із Львівською міською радою, зареєстрованого в книзі записів реєстрації договорів оренди землі за №С-1234, кн..С-3, та у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії Центру ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 16.10.2008р. за №04:08:438:00125 кн.04-6, кадастровий номер :01:010:0043.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що даним договором визначаються відносини між сторонами щодо участі у проектуванні, будівництві обєкта на земельній ділянці території забудови (будівельному майданчику), фінансуванні будівництва обєкта, а також набуття права власності на завершений та прийнятий в експлуатацію обєкт будівництва.

Згідно із п.2.2.2. Договору, Сторона-2 за власний рахунок зобовязується вчинити дії, спрямовані на погодження проектної документації, переданої їй Стороною-1, отримання технічних умов щодо інженерного забезпечення обєкта будівництва; прийняти від Сторони-1 будівельний майданчик; здійснити будівництво обєкта відповідно до проектної документації та чинних нормативно-правових актів, державних будівельних норм, правил, стандартів тощо у галузі будівництва і експлуатації обєктів житлового та нежитлового призначення; здійснювати постійне, безперебійне та повне фінансування будівництва обєкта та інших витрат, передбачених цим договором, в т.ч. сплатити інвестиційний внесок на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста; вжити необхідних заходів, спрямованих на прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом Обєкта.

У рішенні господарського суду Львівської області від 19.01.2015 року у справі №914/644/14, яке набрало законної сили, судом встановлено, що ТОВ «Мальви Маркет» звернулось з листом №35 від 06.11.2013 року до Департаменту економічної політики Львівської міської ради, в якому посилаючись на договір про будівництво, укладений між відповідачами, просить провести розрахунок пайового внеску на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова обєкта: будівництво багатоквартирного житлового будинку на вул. Сумській 8-10 у м. Львові. У листі за №23-2901 від 25.11.2013 року та розрахунку до нього, Департамент економічної політики Львівської міської ради повідомив ТОВ «Мальви Маркет», що після проведення перерахунку пайового внеску такий складає 1694771,05 грн. Проте як вбачається з перерахунку пайового внеску, доданого до вказаного листа, у звязку з частковою оплатою пайового внеску, сума пайового внеску, що підлягає сплаті складає 1598076,05 грн.

Вказаним рішенням (від 19.01.2015 року у справі №914/644/14), позов прокурора Сихівського району м. Львова в інтересах держави в особі Департаменту економічної політики Львівської міської ради задоволено повністю, зокрема, вирішено стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ВЕЕМ-Будсервіс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет» на користь Департаменту економічної політики Львівської міської ради 1598076,05 грн. заборгованості зі сплати інвестиційного внеску, розстрочивши виконання рішення суду наступним чином: до 01.04.2015р. 199759,51 грн.; до 01.07.2015р. 199759,51 грн.; до 01.10.2015р. 199759,51 грн.; до 01.01.2016р. 199759,51 грн.; до 01.04.2016р. 199759,51 грн.; до 01.07.2016р. 199759,50 грн.; до 01.10.2016р. 199759,50 грн.; до 01.01.2017р. 199759,50 грн.

06.02.2015 року видано наказ про примусове виконання рішення від 19.01.2015 року у справі №914/644/14.

Крім того, рішенням господарського суду Львівської області від 04.04.2016 року у справі №914/219/16, яке набрало законної сили, зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет» виконати п.2.2.2. Договору та сплатити пайовий внесок на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова при будівництві багатоквартирного будинку за адресою: м. Львів, вул. Сумська, 8-10.

Відповідно до абз.1 п.3.3.29. Договору, Сторона-2 зобовязана з дати прийняття за актом земельної ділянки території забудови (будівельного майданчика) і до дати передачі цієї земельної ділянки ОСББ чи іншій житлово-експлуатаційній організації в термін до 15 числа кожного наступного місяця за звітним, на підставі виставленого Стороною-1 рахунку, перераховувати кошти для наступного відшкодування витрат Стороною-1 із сплати орендної плати в сумі 877,50грн. та земельного податку за земельну ділянку території забудови в сумі 7,61грн.

У разі зміни розміру орендної плати та/або земельного податку змінюється розмір відшкодування, яке виплачує Сторона-2. Про зміну розміру орендної плати та/або земельного податку Сторона-1 повідомляє Сторону-2 письмово. З моменту отримання такого повідомлення Сторона-2 здійснює відшкодування Стороні-1 витрат з орендної плати та земельного податку у встановленому в повідомленні розмірі без внесення нових змін до цього договору (абз.2-3 п.3.3.29. Договору).

Як зазначає позивач, згідно з Актом прийому-передачі від 08.04.2010 року, датою прийняття земельної ділянки є 08.04.2010 року. Відтак, станом на 15.07.2015 року, внаслідок нездійснення в повному обсязі оплат, у відповідача виникла перед позивачем заборгованість із відшкодування орендної плати за землю та земельного податку у розмірі 21624,60грн.

Крім того, відповідно до п.15.8. Договору, у разі порушення Стороною-2 строків платежів згідно з п.3.3.29. цього договору, вона сплачує на користь Сторони-1 пеню в розмірі 120 відсотків річних облікової ставки НБУ від суми невиконаного (невчасно виконаного) зобов'язання за кожен день прострочення та штрафну неустойку залежно від терміну прострочення: до 30 днів 10% від суми заборгованості, від 31 90 днів 30% від суми заборгованості, понад 90 днів 50% від суми заборгованості.

Позивач зазначає, що 27.08.2015 року засновниками (учасниками) відповідача прийнято рішення про припинення юридичної особи та призначення ліквідатором ОСОБА_2, що оформлено протоколом загальних зборів учасників №7.

У пункті 3177 Бюлетня державної реєстрації №3377 (32) 2015 рік оприлюднено відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з 19.11.2015 року по 29.11.2015 року, зокрема, повідомлення про прийняття засновниками (учасниками) або уповноваженим органом рішення щодо припинення юридичної особи, зокрема, Товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет» та повідомлення про персональний склад комісії з припинення юридичної особи та її голову (п.3839 Бюлетня державної реєстрації №3377 (32) 2015 рік).

Згідно з ч.1 ст.107 ЦК України, кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов'язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов'язання, або забезпечення виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи вищенаведене, позивач надіслав на адресу відповідача кредиторську вимогу-претензію №0005/11 від 15.01.2016 року з вимогою негайно сплатити на його поточний рахунок, відповідно до умов Договору, заборгованість у сумі 1632508,66грн., з яких 21624,60грн. заборгованість із відшкодування орендної плати за землю та земельного податку; 10812,30грн. штраф за невиконання зобов'язань із відшкодування орендної плати за землю та земельного податку; 1995,71грн. пеня за прострочення зобов'язання із відшкодування орендної плати за землю та земельного податку; 1598076,05грн. пайовий внесок на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова.

У повідомленні ліквідатора відповідача №5 від 15.05.2016 року про результати розгляду кредиторської вимоги-претензії №0005/11 від 15.01.2016 року зазначено, що вимоги позивача не визнаються, оскільки зі змісту заяви вбачається, що пайовий внесок на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова слід сплачувати в міський бюджет, а не на рахунок позивача.

Вищевказане повідомлення ліквідатора відповідача №5 від 15.05.2016 року отримано позивачем 21.05.2016 року, що підтверджується відомостями про відстеження пересилання поштових відправлень.

Враховуючи відмову у задоволенні вимог кредитора, позивач звернувся до суду із позовом про зобов'язання включити до реєстру вимог кредиторів та до проміжного ліквідаційного балансу вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія ВЕЕМ-Будсервіс» на суму 1632508,66грн.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ч.1 ст.104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Як зазначає позивач, 27.08.2015 року засновниками (учасниками) відповідача прийнято рішення про припинення юридичної особи та призначення ліквідатором ОСОБА_2, що оформлено протоколом загальних зборів учасників №7.

У пункті 3177 Бюлетня державної реєстрації №3377 (32) 2015 рік оприлюднено відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з 19.11.2015 року по 29.11.2015 року, зокрема, повідомлення про прийняття засновниками (учасниками) або уповноваженим органом рішення щодо припинення юридичної особи, зокрема, Товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет» та повідомлення про персональний склад комісії з припинення юридичної особи та її голову (п.3839 Бюлетня державної реєстрації №3377 (32) 2015 рік)

Враховуючи вищенаведене, позивач надіслав на адресу відповідача кредиторську вимогу-претензію №0005/11 від 15.01.2016 року з вимогою негайно сплатити на його поточний рахунок, відповідно до умов Договору, заборгованість у сумі 1632508,66грн., з яких 21624,60грн. заборгованість із відшкодування орендної плати за землю та земельного податку; 10812,30грн. штраф за невиконання зобов'язань із відшкодування орендної плати за землю та земельного податку; 1995,71грн. пеня за прострочення зобов'язання із відшкодування орендної плати за землю та земельного податку; 1598076,05грн. пайовий внесок на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова.

За приписами ч. 6 ст. 105 ЦК України, кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Тобто, по кожній окремій вимозі кредитора, ліквідаційна комісія приймає рішення про задоволення таких вимог чи про відмову у їх задоволенні, із обов'язковим надісланням відповідного рішення заявнику.

Згідно частини 3 статті 112 ЦК України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Частиною 8 статті 111 ЦК України визначено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Водночас, відповідно до приписів частини 5 статті 112 ЦК України вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Ухилившись від розгляду вимог позивача в установлений строк, відповідач фактично вказані вимоги не визнав.

Отже відповідно до положень чинного законодавства вимога кредитора має бути розглянута з прийняттям та направленням відповідного рішення ліквідаційною комісією не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора, а кредитор, у випадку відмови ліквідаційної комісії у задоволенні його вимог або ухилення від їх розгляду, має право на звернення до суду з відповідним позовом протягом місяця з дати коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову, в той час як вимоги кредитора, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вважаються погашеними.

Таку ж правову позицію викладено Вищим господарським судом у постанові від 13.08.2014 у справі № 910/23637/13.

Кредиторську вимогу-претензію №0005/11 від 15.01.2016 року надіслано позивачем на адресу відповідача 18.01.2016 року, що підтверджується відповідною відміткою на описі вкладення у цінний лист (копія котрого міститься в матеріалах справи).

Відповідно до пп.1 п.1 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів (далі по тексту Нормативи), затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 за №173/24950, строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового звязку (без урахування вихідних днів обєктів поштового звязку): місцевої - Д+2, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в обєкті поштового звязку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день. (п.2 розділу ІІ Нормативів)

Відтак, вищевказану кредиторську вимогу-претензію №0005/11 від 15.01.2016 року відповідач повинен був отримати 21.01.2016 року (18.01.2016+2+1).

За таких обставин, з урахуванням вищезазначених строків пересилання поштових відправлень, отримати лист від відповідача за результатами розгляду заявлених кредиторських вимог позивач мав у строк по 23.02.2016 року включно (21.01.2016+1місяць+2дні+1день). Відтак з 24.02.2016 року позивач був обізнаний про те, що ліквідаційна комісія відповідача ухилилась від розгляду його кредиторських вимог, і саме з цієї дати розпочався відлік місячного строку для звернення кредитора (позивача) до суду з відповідним позовом.

Оскільки ліквідаційна комісія відповідача у строк по 23.02.2016 року ухилилась від розгляду вимог кредитора (позивача), останній мав право протягом місяця з 24.02.2016 року (з дати, коли він мав дізнатися про таку відмову або ухилення від розгляду) звернутися до суду з позовом.

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом до відповідача 17.06.2016 року, згідно з відміткою про реєстрацію позовної заяви. Подану 17.06.2016 року позовну заяву було повернуто без розгляду на підставі п.6 ч.1 ст.63 ГПК України, про що зазначено в ухвалі господарського суду Львівської області від 21.06.2016 року у справі №914/1669/16.

01.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, предметом котрого є зобов'язання включити до реєстру вимог кредиторів та до проміжного ліквідаційного балансу вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія ВЕЕМ-Будсервіс» на суму 1632508,66грн. Дану позовну заяву зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації господарського суду Львівської області 01.07.2016 року, про що свідчить відмітка про реєстрацію на першому аркуші позовної заяви.

Відтак, станом на дату подання позовної заяви 17.06.2016 року (справа №914/1669/16), а відтак і станом на подання позову у даній справі (№914/1781/16) позивачем пропущено строк, встановлений для звернення до суду з відповідним позовом, який є присікальним, правом поновити який господарський суд не наділений.

Враховуючи наведене вище, посилання позивача на те, що він дізнався про відмову в задоволенні кредиторських вимог лише 21.05.2016 року (з дати отримання повідомлення ліквідатора відповідача №5 від 15.05.2016 року про результати розгляду кредиторської вимоги-претензії №0005/11 від 15.01.2016 року) не є обґрунтованими.

Суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, зважаючи на пропуск позивачем встановленого місячного строку на звернення з даним позовом та відсутність доказів, що підтверджують його переривання.

З огляду на підстави відмови у позові, а саме те, що позивачем пропущено строк на звернення до суду з відповідним позовом, а відтак кредиторські вимоги, заявлені позивачем, відповідно до ч.5 ст.112 ЦК України вважаються погашеними, судом не досліджується правомірність визначення позивачем розміру таких вимог, оскільки дослідження та встановлення вказаних обставин не вплине на результат вирішення спору між сторонами.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір покладається на позивача відповідно до ст.49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено 09.08.2016 року.

Суддя Король М.Р.