ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2016 Справа №917/1112/16

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", 36008, м. Полтава, вул. Комарова, 2а

до Комунального підприємства книжковий магазин "Планета", 36029, м. Полтава, вул. Жовтнева, 60а

про стягнення суми основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 29-14/19 від 04.01.2016

від відповідача: не з'явились

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення і повідомлено дату складення повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позов про стягнення з відповідача 25881,13 грн заборгованості по договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води №459 від 29.04.2003, з яких: 21862,50 грн - сума основного боргу, 2969,16 грн - пеня, 217,21 грн - 3% річних; 832,26 грн - інфляційні втрати.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов договору.

Відповідач відзив на позов не надав, своїм правом на участь у розгляді справи не скористався, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.97 гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, проте не скористався своїми правами, передбаченими ст. 22 ГПК України та виходячи з того, що участь в судовому засіданні є правом, а не обов'язком сторони, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

29.04.2003 Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" та Комунальне підприємство книжковий магазин "Планета" уклали договір № 459 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води.

Відповідно до умов договору ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго бере на себе зобовязання постачати теплову енергію у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення приміщення відповідача, до межі розподілу будівель магазину по вул. Жовтнева, 60а.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" сфера теплопостачання є сферою діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам. ОСОБА_2 регулює відносини, що виникають у зв'язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на об'єктах у сфері теплопостачання суб'єктами господарської діяльності незалежно від форми власності (ст. 2 Закону).

Відносини між суб'єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону теплопостачальні організації зобов'язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.

Відповідно до ст. 19 Закону споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з умовами договору позивач взяв на себе зобов'язання постачати теплову енергію у вигляд гарячої води на опалення вказаного вище приміщення відповідача.

В свою чергу споживач зобов'язувався проводити оплату вартості спожитої теплової енергії у визначеному порядку та строки.

Отже в силу умов укладеного договору та в силу актів цивільного законодавства, що регулюють правовідносини у сфері теплопостачання у відповідача щомісячно виникає обов'язок щодо оплати фактично спожитої теплової енергії.

Відповідно до п. 15 Додаткової угоди до договору №7 від 10.10.2011 розрахунки за відпущену теплову енергію проводяться відповідно до тарифів, встановлених уповноваженим органом та діючих на період постачання теплової енергії за розрахунковий період постачання теплової енергії, на підставі виконаних розрахунків відповідно до теплових навантажень.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг" та згідно з абз. 7 ст. 16 Закону України "Про теплопостачання" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг встановлює тарифи на теплову енергію суб'єктам природних монополій та суб'єктам господарювання на суміжних ринках у сфері теплопостачання.

Тариф на теплову енергію, що виробляється та постачається ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Вказаною комісією тарифи на теплову енергію для потреб інших споживачів встановлені в такому розмірі:

1403,42 грн/Гкал (без ПДВ) з 01 травня 2015 року на підставі постанови №1388 від 30.04.2015;

1354,31 грн/Гкал (без ПДВ) з 01 листопада 2015 року на підставі постанови № 2690 від 29.10.2015;

1304,87 грн/Гкал (без ПДВ) з 01 лютого 2016 року на підставі постанови №54 від 28.01.2016.

Відповідно до п. 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 (надалі Правила) розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі.

Відповідно до п. 14 Додаткової угоди до договору № 7 від 10.10.2011 обсяг теплової енергії, який постачається Споживачу в розрахунковому періоді, визначається Теплопостачальною організацією розрахунковим способом відповідно до теплового навантаження об'єктів (згідно СНиП 2.04.05.-91 Отопление, вентиляция и кондиционирование) з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, визначеної згідно СНиП 2.01.01-82 (Строительная климатография и геофизика) та наведений в п. 3 Додатку Розрахунок обсягу теплової енергії, який є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно з п. 15.1 Додаткової угоди до договору №7 від 10.10.2011 встановлений наступний порядок розрахунків.

Оплата вартості теплової енергії, визначеної розрахунковим способом в п. 3 Додатку Розрахунок обсягу теплової енергії, проводиться Споживачем плановим платежем до 30 числа поточного місяця.

Кінцевий розрахунок вартості теплової енергії визначеної з урахуванням фактичної температури повітря, проводиться Споживачем до 15 числа місяця наступного за розрахунковим на підставі виписаного рахунку.

За період з 01.10.2015 до 30.04.2016 за відпущену теплову енергію нараховано до сплати 22655,00 грн.

Проте, в порушення взятих відповідачем зобовязань, за вказаний період ним сплачено лише 792,50 грн.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем складає 21862,50 грн.

Зазначену суму боргу позивач просить суд стягнути з відповідача.

Зазначену суму боргу позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться (ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, встановлених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконане у встановлений строк (термін).

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що у даному випадку мало місце порушення договірних зобов'язань з боку відповідача щодо оплати за спожиту теплову енергію і позовна вимога про стягнення основного боргу в сумі 21862,50 грн є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань, відповідно до ст. ст. 546, 549 ЦК України та ст. 199 ГК України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до п. 15.3 Додаткової угоди № 7 від 10.10.2011 до договору у випадку несплати у вказані в договорі строки нараховується пеня в розмірі 0,5% за кожний день прострочки платежу, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Позивачу правомірно нараховано пеню в розмірі 0,5% за кожний день прострочки платежу в розмірі 2969,16 грн за період з 15.11.2015 до 08.06.2016 на грошові зобов'язання за жовтень 2015 року - квітень 2016 року.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримання ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов'язання.

За розрахунком, здійсненим позивачем та перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 3% річних в сумі 217,21 грн за період з 15.11.2015 до 08.06.2016 та 832,26 грн інфляційних за грудень 2016 року - травень 2016 року.

Судові витрати, понесені позивачем, відшкодовуються йому за рахунок відповідача з урахуванням ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства книжковий магазин Планета, 36029, м. Полтава вул. Жовтнева, 60а, на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго 36008, м. Полтава, вул. Комарова, 2а, р/р 0972 в філії Полтавського обласного управління AT "Ощадбанк" МФО 331467, , 21862,50 грн основного боргу, 2969,16 грн пені, 217,21 грн - 3% річних, 832,26 грн інфляційних, 1378,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17.08.2016.

Суддя Д.М. Сірош