номер провадження справи 24/38/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2016 Справа № 908/1470/16

за позовом: Запорізька міська рада (69105, проспект Соборний, буд. 206; )

до відповідача: приватне підприємство Наукове промислово комерційне обєднання ТАТА (69118, вул. Новокузнецька, буд.4; )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державна фінансова інспекція в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Перемоги ,129)

про стягнення 461 557,00 грн.

Суддя Азізбекян Т.А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 10.06.2016р. № 01/02-17/03463

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 05.01.2016р.

від третьої особи: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

27.05.2016р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Запорізької міської ради з вимогами до приватного підприємство Наукове промислово комерційне обєднання ТАТА про стягнення з відповідача 461 557,00 грн. збитків.

Ухвалою від 27.05.2016р. судом порушено провадження у справі № 908/1470/16, присвоєно провадженню номер 24/38/16, справу призначено до розгляду на 14.06.2016р.

Ухвалою від 14.06.2016р. залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державну фінансову інспекцію в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя , вул. Перемоги ,129.). Розгляд справи відкладений на 20.07.2016 р.

Ухвалою від 20.07.2016р. строк вирішення спору продовжено на пятнадцять днів до 11.08.2016р., розгляд справи відкладено, судове засідання призначено на 11.08.2016р.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

У засіданні суду 11.08.2016р. оголошено вступна та резолютивна частини рішення.

Позивач підтримав вимоги у повному обсязі та вказує, що 08.07.2011р. за № ЗП 5 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт на обєкті будівництва Будівництво виробничо складського комплексу промислових товарів та будівельних матеріалів за адресою: м. Запоріжжя, вул. Скворцова, 240 (2 черга). Замовником будівництва є ПП НПКО Тата. 10.09.2014р. Запорізькою міською радою прийнято рішення № 40 Про внесення змін до Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя. Пунктом 3.1.3 зазначеного Порядку передбачено, що замовник, який має намір укласти Договір, зобовязаний звернутися з заявою до міського голови. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту (Договір) укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію. Відповідач не звертався у встановленому законом порядку до міського голови щодо укладання договору. 09.03.2015р. за № ЗП 80 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації. За твердженням позивача, відповідачем порушено вимоги статті 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності та Порядку. Внаслідок невиконання ПП НПКО Тата встановленого законом обовязку щодо участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, територіальній громаді м. Запоріжжя завдано збитки в розмірі 461 557,00 грн. Розмір збитків визначено виходячи з кошторисної вартості будівництва обєкту, яка складає суму 4 615 570,00 грн., і, відповідно, розмір пайової участі, яку повинен був сплатити відповідач складає 10% від зазначеної суми. Обґрунтовуючи позов позивач посилається на ст. ст. 15, 16, 22, 611, 612, 638, 640-642, 646, 649 Цивільного кодексу України, ст. ст. 69, 71 Бюджетного кодексу України, ст. 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ст. ст. 36, 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, ст. ст. 181, 218, 224, 225 Господарського кодексу України, просить позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив та зазначив, що Декларація від 08.07.2011р. про початок виконання будівельних робіт була зареєстрована в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області і листом відповідача № 1157 від 14.07.2011р. копія Декларації була надіслана міському голові м. Запоріжжя та зареєстрована за № 14829/08-21 від 14.07.2011р., а тому твердження позивача про неповідомлення його про початок виконання робіт, є необґрунтованим. Також відповідач вказує, що що 1-ша черга робіт за Декларацією від 08.07.2011р. є лише частиною будівництва виробничо-складського комплексу, який складається із 17 обєктів. При цьому договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту може бути укладений після завершення будівництва та здачі усіх 17 обєктів виробничо-складського комплексу. Відповідач звернув увагу, що позивачем пропущений строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України для захисту його права. Крім того, відповідач вказує, що у нього відсутній склад цивільного правопорушення, за умови наявності якого є можливим стягнення збитків, оскільки в даному випадку відсутня вина відповідача та ним не було заподіяно жодних збитків у вигляді упущеної вигоди. Просить у задоволенні позову відмовити.

В судовому засідання 11.08.2016р. розглянуто клопотання відповідача про обєднання в одне провадження однорідні позовні вимоги по справі № 908/1470/16 та № 908/1468/16, яке мотивовано тим, що позивачем і відповідачем по справі № 908/1470/16 та справі № 908/1468/16 є одні й ті ж юридичні особи, а позовні вимоги по обом справам про стягнення боргу у сумі 105 346 грн. за Декларацією від 28.08.2013р. та стягнення боргу у сумі 461 557 грн. за Декларацією від 09.03.2015р. обєднані Декларацією від 08.07.2011р. про початок виконання будівельних робіт виробничо-складского комплексу товарів.

Судом клопотання залишено без задоволення як процесуально необґрунтоване, оскільки відповідач посилається на ст.ст. 27, 31, 126 ЦПК України, однак господарський суд в своїй процесуальній діяльності керується нормами Господарського процесуального кодексу України. Крім того, клопотання про обєднання позовних вимог в одне провадження надійшло до суду 18.07.2016р., тобто заявлено відповідачем після порушення провадження у справах № 908/1468/16 та № 908/1470/16.

Третьою особою 18.07.2016р. надано суду письмові пояснення щодо обставин справи, вважає, що внаслідок несплати ПП Наукове промислово комерційне обєднання ТАТА пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, бюджету міста завдано збитків, тому позовні вимоги про їх стягнення є обґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

08.07.2011 р. за № ЗП 5 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт на обєкті будівництва: виробничо складського комплексу промислових товарів та будівельних матеріалів у м. Запоріжжя по вул. Скворцова, 240 (друга черга будівництва). Замовником виконання будівельних робіт є Приватне підприємство Наукове промислово комерційне обєднання Тата.

24.12.2012р. Запорізькою міською радою прийнято рішення № 77 Про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя (Порядок).

10.09.2014р. Запорізькою міською радою прийнято рішення № 40Про внесення змін до Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 24.12.2012р № 77.

Відповідно до п. 3.1.3 зазначеного Порядку замовник, який має намір укласти Договір, зобовязаний звернутися з заявою до міського голови. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію.

ПП НПКО Тата не звернулось у встановленому законом та рішенням № 77 порядку (із доданням необхідних додатків) до Запорізької міської ради щодо укладення Договору про участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Запоріжжя (Договору про пайову участь). Відповідач направив лише листа від 14.07.2011р. вих. № 1157 на їмя міського голови м. Запоріжжя та надав копію Декларації про початок виконання будівельних робіт від 08.07.2011р.

09.03.2015 р. за № ЗП 80 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації (ІІ черга будівництва).

Таким чином, за твердженням позивача, відповідачем порушено вимоги статті 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності та Порядку, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 24.12.2012 р. № 77.

Пунктом 1.5 вищевказаного Порядку встановлено, що пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до бюджету розвитку м. Запоріжжя коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Згідно п.2.1 Порядку, величина пайової участі у розвитку інфраструктури м. Запоріжжя визначається у договорі про участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, укладеному з Виконавчим комітетом Запорізької міської Ради.

Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури м. Запоріжжя становить для нежитлових будівель та споруд 10% загальної кошторисної вартості будівництва обєкта (п. 2.2 Порядку)

Як зазначає позивач, внаслідок невиконання відповідачем встановленого законом обовязку щодо участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту територіальній громаді м. Запоріжжя завдано збитки в розмірі 461 557,00 грн.

07.10.2013 р. позивач звернувся до відповідача з пропозицією (лист вих. № 13373 від 07.10.2013 р.) укласти договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Запоріжжя.

У відповіді на лист позивача від 07.10.2013р. № 13373, відповідач повідомив (лист за вих. № 2582 від 10.10.2013р.), що Проектом будівництва виробничо-складського комплексу передбачено будівництво 17 обєктів, тому договір про пайову участь може бути укладено після завершення будівництва та здачі усіх обєктів виробничо-складського комплексу.

20.11.2015р. позивач направив на адресу відповідача ОСОБА_3 (вих. № 01/02-21/04609) про сплату завданих територіальній громаді міста Запоріжжя збитків в розмірі 461 557,00 грн., в двадцятиденний термін з дня отримання вимоги.

Позовна вимога про стягнення з ПП НПКО Тата збитків в сумі 461 557,00 грн. є предметом судового розгляду у даній справі.

Частинами 2 та 3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Відповідно до абз. 1 ч. 9 ст. 40 вказаного Закону, договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Згідно абз. 7 ч. 9 ст. 40 цього Закону, кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Частиною 1 ст. 40 Закону визначено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Рішенням Запорізької міської ради від 24.12.2012 р. № 77 затверджено Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя (Порядок).

Рішенням Запорізької міської ради від 10.09.2014 р. за № 40 Про внесення змін до Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, до вказаного Порядку були внесені зміни.

Відповідно до п. 1.4 Порядку, Замовник, який має намір здійснити забудову земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобовязаний прийняти участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури на договірній основі шляхом пайової участі.

Порядком також встановлена процедура укладення договору на пайову участь та порядок вирішення спорів, які виникають у зв'язку з укладенням такого роду договорів. Відповідно до Порядку, обовязок щодо процедури та порядку укладення договору покладений на Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради.

Так, згідно п. п. 3.2.1 - 3.2.4 Порядку, Департамент на протязі 7 робочих днів з дня отримання інформації про наявність зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт (дозволу), здійснює розрахунок розміру пайової участі, забезпечує підготовку проекту пропозиції про укладення Договору (оферти) та проекту Договору і подає на розгляд та узгодження до погоджувальної комісії, яка погоджує розрахунок розміру пайової участі. Департамент комплектує пакет документів (проект пропозиції про укладення Договору (оферти) та проект Договору з додатками) та передає до виконавчого комітету міської ради для підписання міським головою та направлення забудовникам у встановленому законом порядку. У випадку неотримання відповіді на пропозицію укласти Договір (оферту), Департамент готує звернення до виконавчого комітету міської ради з пропозицією вжити заходи з укладення Договору в судовому порядку.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту повинен укладатись із замовником будівництва до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію. Договір є підставою для сплати замовниками будівництва коштів пайової участі у розвитку інфраструктури на території м. Запоріжжя.

Факт прийняття обєкта будівництва відповідача (ІІ черга будівництва) в експлуатацію підтверджується Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованою 09.03.2015р. Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області за № ЗП 80.

Зазначена дата, в силу приписів п. 11 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 № 461, є датою прийняття обєкту в експлуатацію.

Судом встановлено, що до настання дати прийняття обєкту (ІІ черги) в експлуатацію, й на час розгляду справи, договір пайової участі з відповідачем укладено не було.

Позивач не звертався до суду у передбачений законом термін для спонукання відповідача укласти відповідний договір.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі, кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку; при цьому відповідно до положень статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

За приписами 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються зокрема неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Згідно статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки особи; шкоди; причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вини.

Обовязок відшкодувати збитки є загальною формою цивільно-правової відповідальності, яка настає для боржника за умови порушення ним зобов'язання.

Згідно ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема, з договору.

Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

В даному випадку, всупереч вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» договір (правочин) між позивачем та відповідачем, який передбачав би конкретний розмір пайової участі, порядок та строк його внесення тощо, укладений не був, а тому у відповідача перед позивачем не виникло зобовязання щодо сплати пайової участі, саме в разі невиконання якого позивач мав би право стягнути збитки у вигляді упущеної вигоди.

Отже, обов'язковою умовою виникнення зобов'язальних правовідносин є договір, а оскільки між сторонами у справі договір про пайову участь не укладався, то відповідні зобов'язальні правовідносини у сторін не виникли, а відтак і порушення зобов'язання зі сторони відповідача не відбулося.

Таким чином, в даному випадку відсутній склад цивільного правопорушення в діях відповідача, а саме: протиправна поведінка відповідача; відсутній факт заподіяння збитків відповідачем у вигляді упущеної вигоди, оскільки відсутнє саме зобовязання відповідача перед позивачем сплатити суму 461 557,00 грн.; відсутня вина відповідача у невиконанні зобовязання та заподіянні збитків.

Відсутність складу цивільного правопорушення (субєкт, обєкт, субєктивна та обєктивна сторони) є підставою для відмови у позові.

Інших підстав для виникнення у відповідача обов'язку зі сплати пайового внеску, передбачених ст.ст. 11, 509 ЦК України, позивачем не доведено.

Поведінка відповідача не має ознак протиправності, а посилання позивача на порушення відповідачем статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» судом до уваги не приймається, оскільки право оферти мав як відповідач, так і позивач, але договір пайової участі так і не був укладений.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, зокрема, у вигляді відшкодування збитків.

Згідно зі ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором.

Частиною 4 ст. 623 Цивільного кодексу України встановлено, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Позивачем не надано доказів та не доведено того, що відповідач порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності; що одержання доходів безпосередньо від ПП НВКО Тата та у визначеному позивачем розмірі було заплановане в бюджеті міста Запоріжжя на відповідні роки; що він міг і повинен був отримати визначені доходи від відповідача в розмірі 461 557,00 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність складу цивільного правопорушення. Твердження позивача про отримання збитків у вигляді неодержаних доходів є необґрунтованими.

Таким чином у позові відмовляється

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя Т.А. Азізбекян

Повне рішення складено 16.08.2016р.