номер провадження справи 33/43/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2016 Справа № 908/1461/16

за позовом Концерну Міські теплові мережі ( юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; фактична адреса: 69059, м. Запоріжжя, вул. Парамонова, 15-В)

до відповідача: Підприємства Інвастарт Запорізької обласної громадської організації Спілка екстремальних видів спорту (69118, м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 15-А)

про стягнення суми,

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Левченко І.О.

За участю представників сторін:

від позивача : ОСОБА_1 довіреність № 237/20-19 від 11.07.2016 р.;

від відповідача: не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Концерн Міські теплові мережі, м. Запоріжжя звернувся в господарський суд Запорізької області з позовною заявою про стягнення з Підприємства Інвастарт Запорізької обласної громадської організації Спілка екстремальних видів спорту, м. Запоріжжя заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 501994 від 01.09.2006 р. в розмірі 10723,66 грн.

В якості підстави позову, позивачем зазначено, що на виконання умов укладеного між сторонами договору № 501994 від 01.09.2006 р. купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, в період з жовтня 2015 р. по квітень 2016 р., позивач відпустив відповідачу теплову енергію. ОСОБА_2 приймання-передачі теплової енергії за період жовтень 2015 р. квітень 2016 р. відповідачем було спожито теплової енергії на загальну суму 10723,66 грн. В порушення договірних зобовязань відповідач за отриману теплову енергію не розрахувався, внаслідок чого у нього утворився основний борг. Посилаючись на приписи статей 11, 15, 16, 509, 526, 530, 629 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 193, 276 ГК України, «Правила користування тепловою енергією», ЗУ «Про теплопостачання» та умови договору № 501994 від 01.09.2006р., позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.05.2016 р. порушено провадження у справі № 908/1461/16, розгляд якої призначено на 21.06.2016 р.

Ухвалою суду від 21.06.2016 р. на підставі ст. 69 ГПК України було продовжено строк розгляду справи на 15-ть днів - до 11.08.2016 р., розгляд справи на підставі ст. 77 ГПК України було відкладено на 09.08.2016р.

Відповідач вимоги суду, викладені в ухвалах від 27.05.2016 р. та від 21.06.2016 р., щодо надання письмового відзиву та витребуваних судом документів не виконав; процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні не скористався; про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В даному випадку, ухвали господарського суду від 27.05.2016 р. та від 21.06.2016 р. були направлені судом на адресу відповідача: 69118, м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 15-А, яка співпадає з місцезнаходженням відповідача, визначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (ОСОБА_3 з ЄДРПОУ наявний в матеріалах справи).

Тобто, про час та місце судового розгляду даної справи відповідач був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду розглянути спір за наявними у справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документи не надані.

Враховуючи обмеженість розгляду справи визначеним законом процесуальним строком, достатність матеріалів справи для розгляду позовної заяви, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні підримав доводи позовної заяви у повному обсязі і просив позов задовольнити.

В судовому засіданні 09.08.2016 р. прийнято і проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд знаходить підстави для задоволення позову.

Матеріали справи свідчать, що 01.09.2006 р. між позивачем (ОСОБА_4 організацією) та відповідачем (Споживачем) було укладено договір № 501994 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (надалі Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору ОСОБА_4 організація зобовязалась відпустити Споживачу теплову енергію в гарячій воді, а Споживач зобовязався прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього Договору та додатками до Договору, що є невідємними частинами.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що облік споживання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом.

Відповідно до п. 6.2 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

ОСОБА_2 із п. 6.3 Договору оплата за теплову енергію проводиться шляхом перерахування грошових коштів у розрахунковому періоді на поточний рахунок ОСОБА_4 організації. Остаточні розрахунки за відпущену у розрахунковому періоді теплову енергію здійснюються Споживачем на підставі акту приймання-передачі теплової енергії у термін до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 6.6 Договору Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від ОСОБА_4 організації документи за розрахунковий період: рахунок-фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну.

Пунктом 6.6.1 Договору передбачено, що отриманий акт приймання передачі теплової енергії Споживач повинен підписати, належним чином оформити і повернути акт прийому-передачі позивачу на протязі пяти днів з дати отримання.

ОСОБА_2 із п. 6.6.2 Договору в разі наявності заперечень щодо даних, зазначених в акті, Споживач зобовязаний надати ОСОБА_4 організації нормативно обґрунтовані письмові заперечення до даного акту з додаванням відповідних документів та погодити із ОСОБА_4 організацією всі розбіжності у встановлений п. 6.6.1 Договору строк. У разі неотримання ОСОБА_2 приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень, у встановлений Договором термін, акт підписується ОСОБА_4 організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків у зазначений в ньому розрахунковий період.

Як встановлено судом, подача теплової енергії підтверджуються актами приймання - передачі теплової енергії: за жовтень 2015 р . (на суму 900,50 грн.), за листопад 2015 р. (на суму 1248,29 грн.), за грудень 2015 р. (на суму 1961,53 грн.), за січень 2016 р. (на суму 2977,64 грн.), за лютий 2016 р. (на суму 1936,21 грн.), за березень 2016 р. (на суму 1317,30грн.), за квітень 2016 р. (на суму 382,19 грн.). При цьому, акти приймання-передачі теплової енергії за вказаний період, відповідач згідно п. п. 6.6.1 та 6.6.2 Договору, позивачу зворотно не направив, зауважень, в установлений Договором строк, на акти не надав.

На оплату поставленої теплової енергії відповідачу були направлені позивачем відповідні рахунки.

Надсилання актів та рахунків підтверджується долученими до матеріалів справи поштовими реєстрами (арк. справи 35-41).

Однак, відповідач, оплату отриманої теплової енергії не здійснив.

Позовна вимога про стягнення з Підприємства Інвастарт Запорізької обласної громадської організації Спілка екстремальних видів спорту, м. Запоріжжя заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 501994 від 01.09.2006 р. в розмірі 10723,66 грн., стала предметом судового розгляду у даній справі.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

ОСОБА_2 з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини... Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

ОСОБА_2 зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні приписи містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як підтверджено матеріалами справи, правовідносини між позивачем та відповідачем у спірний період були врегульовані укладеним між ними Договором № 501994 від 01.09.2006р., за умовами якого позивач зобовязався постачати відповідачу теплову енергію в гарячій воді, а відповідач приймати та сплачувати її вартість.

ОСОБА_2 з приписами п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, пунктом 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

ОСОБА_2 долучених до матеріалів справи копій актів приймання-передачі теплової енергії за період жовтень 2015 р. квітень 2016 р. позивач поставив відповідачу теплову енергію в гарячій воді на загальну суму 10723,66 грн., у звязку з чим відповідачу до сплати було виставлено відповідні рахунки.

Враховуючи, що акти приймання-передачі теплової енергії за спірний період, у встановлений п. 6.6.1 Договору строк відповідач ОСОБА_4 організації не повернув, письмових нормативно обґрунтованих заперечень до ОСОБА_2 позивачу не надав, ОСОБА_2 приймання-передачі теплової енергії за період жовтень 2015 р. квітень 2016 р., в силу умов п. 6.6.2 Договору, вважаються погодженими і є підставою для проведення остаточних розрахунків за отриману протягом вказаного в них періоду теплову енергію.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами пункту 6.3 Договору оплата за теплову енергію проводиться шляхом перерахування грошових коштів у розрахунковому періоді на поточний рахунок ОСОБА_4 організації. Остаточні розрахунки за відпущену у розрахунковому періоді теплову енергію здійснюються Споживачем на підставі акту приймання-передачі теплової енергії у термін до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Проте, відповідач свої зобовязання щодо оплати отриманої теплової енергії, всупереч умов Договору та вимог закону, належним чином не виконав.

Внаслідок неналежного виконання договірних зобовязань, у відповідача виник борг за Договором в сумі 10723,66 грн. Доказів його погашення відповідачем до суду надано не було.

Наданою позивачем ОСОБА_5 за вих. від 09.08.2016 р., підтверджено, що станом на 09.08.2016 р. у відповідача перед позивачем наявний основний борг за період з жовтня 2015р. по квітень 2016 р. в сумі 10723,66 грн.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобовязань щодо оплати отриманої теплової енергії, та вищезазначені приписи норм чинного законодавства України, суд констатує правомірність заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача суми 10723,66 грн. основного боргу, а тому задовольняє її у повному обсязі.

В даному випадку всупереч ст.ст. 22, 33 ГПК України відповідач не надав суду доказів, які могли б свідчити про належне виконання ним своїх договірних зобовязань.

ОСОБА_2 до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі (судовий збір в сумі 1378, 00 грн.) покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Підприємства Інвастарт Запорізької обласної громадської організації Спілка екстремальних видів спорту (69118, м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 15-А, ) на користь Концерну Міські теплові мережі (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійській, 137; фактична адреса: 69059, м. Запоріжжя, вул. Парамонова, 15-В, , п/р зі спеціальним режимом використання № 2813 у Філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957) суму 10723 (десять тисяч сімсот двадцять три) грн. 66 коп. основного боргу.

Стягнути з Підприємства Інвастарт Запорізької обласної громадської організації Спілка екстремальних видів спорту (69118, м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 15-А, ) на користь Концерну Міські теплові мережі (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійській, 137; фактична адреса: 69059, м. Запоріжжя, вул. Парамонова, 15-В, , п/рахунок № 1951 у Філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957) суму 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 12.08.2016р.

Суддя М.В. Мірошниченко