РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2016Справа №910/12206/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Компанія "Райз" м. Києва

до 1. Публічного акціонерного товариства "Банк Національний Кредит" м. Києва,

2. Товариства з додатковою відповідальністю "Житлобуд-2" м. Харкова

про визнання договору недійсним.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача: не з'явився,

від відповідачів: 1. Скляров Д.М.,

2. Полтавський О.В.

СУТЬ СПОРУ :

у липні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що 30 січня 2014 р. між ним та відповідачем 1. укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 05.1-12ю/2014/2-1, згідно з умовами якого відповідач 1. зобов'язався надати йому кредит у межах максимального ліміту до 45000000 грн. строком до 29 січня 2015 р.

Виконання ним зобов'язання за вказаним кредитним договором було забезпечене порукою відповідача 2. на підставі договору поруки від 21 липня 2014 р., укладеним між сторонами у справі.

Посилаючись на те, що зміст договору поруки суперечить вимогам ст.ст. 553, 638 ЦК України, позивач на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України просив задовольнити позов та визнати цей договір недійсним.

У судове засідання представник позивача не з'явився, про час і місце його проведення повідомлений в установленому порядку.

Відповідач 1. відзив на позовну заяву не подав, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог.

Відповідач 2. у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні, проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, відповідність спірного договору вимогам чинного законодавства.

Суд вважає можливим відповідно до вимог ст. 75 ГПК України розглянути справу у відсутності представника позивача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представників відповідачів, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 30 січня 2014 р. між позивачем та відповідачем 1. укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 05.1-12ю/2014/2-1, згідно з умовами якого відповідач 1. зобов'язався надати позивачу кредит у межах максимального ліміту до 45000000 грн. строком до 29 січня 2015 р.

У забезпечення виконання позивачем зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між сторонами у справі було укладено договір поруки від 21 липня 2014 р., відповідно до умов якого відповідач 2. зобов'язався відповідати перед відповідачем 1. солідарно за належне виконання позивачем зобов'язань за вищевказаним кредитним договором.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями представників відповідачів, наявними у матеріалах справи копіями вищезгаданих договорів.

Заявлені позивачем вимоги стосуються визнання недійсним договору поруки від 21 липня 2014 р. у зв'язку з невідповідністю його змісту вимогам законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст.ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з правилами ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У силу вимог § 3 гл. 49 ЦК України порука відноситься до видів забезпечення виконання зобов'язань, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно з умовам п.п. 2.1, 2.1.1 договору поруки зміст забезпеченого порукою зобов'язання: повернення кредиту на суму, що знаходиться на рахунку поручителя, але не більше 18500000 грн., з кінцевим терміном повернення кредиту до 29 січня 2015 р., або в інший термін дострокового погашення у випадках, передбачених договором кредиту.

Таким чином, сторонами погоджено забезпечити виконання зобов'язання за кредитним договором порукою відповідача 2., розмір якої не перевищує 18500000 грн.

Такі умови відповідають вимогам ст.ст. 553, 638 ЦК України, тому доводи позивача з цього приводу є безпідставними.

Враховуючи наведене у позові відповідно до вимог ст.ст. 16, 215 ЦК України слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

у позові Публічного акціонерного товариства "Компанія "Райз" м. Києва відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар