донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

03.08.2016 справа №908/1366/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів при секретарі судового засіданняМартюхіної Н.О. Будко Н.В., Агапова О.Л. Дьомі К.Г.

за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача:не з'явився; не з'явився;
розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від15 червня 2016 р.
у справі№ 908/1366/16 (суддя Алейникова Т.Г.)
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м. Запоріжжя
до відповідача:Запорізької міської ради, м. Запоріжжя
прозобов'язання продовжити договір оренди землі за №80 від 16.05.2005 року
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 15.06.2016р. по справі №908/1366/16 було відмовлено в задоволенні позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5, м. Запоріжжя до Запорізької міської ради, м. Запоріжжя про зобов'язання продовжити договір оренди землі № 80 від 16.05.2005 р.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Фізична особа-підприємець ОСОБА_5, м. Запоріжжя звернулась до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 15.06.2016р. по справі №908/1366/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України, при цьому суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, неправильно та неповно дослідив докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, а також суд невірно застосував норми матеріального права, що потягло за собою неправильне вирішення спору. Зазначив, що договір оренди землі було поновлено на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі», враховуючи відсутність жодних заперечень від орендодавця щодо продовження договору оренди. При цьому, відповідачем не вчинено дій, направлених на розірвання договору оренди, у зв'язку із чим спірний договір оренди землі вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2016р. було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Мартюхіна Н.О., судді Сгара Е.В., Будко Н.В.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 02.08.2016р. у зв'язку із перебуванням судді Сгара Е.В. у відпустці було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Мартюхіна Н.О., судді Агапов О.Л., Будко Н.В.

Позивач у судове засідання 03.08.2016р. не прибув, причини неявки не повідомив.

Відповідач у судове засідання 03.08.2016р. не прибув, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, яке було розглянуто та задоволено судом. Крім того, вказаним клопотання заперечив проти задоволення апеляційної скарги позивача.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.10.2004 р. № 423/158 "Про передачу в оренду ПП ОСОБА_5 земельної ділянки по АДРЕСА_1 для розташування кафе з літнім торговельним майданчиком" передано в оренду ПП ОСОБА_5 земельну ділянку загальною площею 0,2000 га по АДРЕСА_1 для розташування кафе з літнім торговельним майданчиком.

На виконання вищезазначеного рішення, 16.05.2005 року між Запорізькою міською радою (далі - Орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_5 (далі - Орендар) було укладено Договір №80 оренди земельної ділянки (далі - Договір оренди). Умовами Договору оренди визначено, що Орендодавець відповідно до Рішення Запорізької Міської ради двадцятої сесії четвертого скликання № 423/158 від 28.01.2005 року (Рішення Міськвиконкому №423/158 від 28.10.2004 року) надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 та НОМЕР_2. розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.2 Договору оренди в оренду передається земельна ділянка площею 0,2000 га.

Згідно п.п. 3, 4 Договору оренди на земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна: кіоск орендаря. Земельна ділянка передається в оренду разом з кіоском.

Відповідно до п.5 Договору оренди нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 496 619 грн. 08 коп. в цінах 2005 року.

Умовами п. 9 Договору оренди встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 4966,19 грн.за календарний рік в цінах 2005 року.

Додатковою угодою від 10.03.2010р. було збільшено розмір орендної плати, яка повинна сплачуватись орендарем до 21212,41 грн.

Згідно пункту 14 Договору оренди, земельна ділянка передається в оренду для розташування кафе з літнім торговельним майданчиком та виконання благоустрою прилеглої території.

Цільове призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови. (п. 15 Договору оренди).

Пунктом 33 Договору оренди визначено підстави припинення договору оренди землі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викуп земельної ділянки для суспільних потреб або примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; інші випадки, передбачені законом.

Пунктом 8 Договору оренди визначений строк у 10 років на який укладався даний Договір.

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п.39 Договору оренди).

Вказаний Договір оренди зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.05.2005р. №80

Таким чином, термін дії вказаного Договору оренди встановлено до 16.05.2015 р.

Матеріали справи свідчать, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернулась до Запорізької міської ради із заявою від 02.07.2014р., якою просила продовжити договір оренди землі від 16.05.2005р. № 80 терміном на 19 років додавши до даної заяви договір оренди від 16.05.2005р. зі схемою меж земельної ділянки, копію паспорта та схему розміщення.

Листом від 17.07.2014 р. №3210 управлінням з питань земельних відносин Запорізької міської ради було надано відповідь на вищевказану заяву позивача від 02.07.2014 згідно якої, позивачу необхідно надати до управління з питань земельних відносин міської ради певний перелік документів. Крім того, було зазначено, що у разі знесення дерев по АДРЕСА_1 необхідно звернутися до управління з питань екологічної безпеки Запорізької міської ради для визначення відновної вартості зелених насаджень у відповідності до Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 №1045 та сплатити відповідні кошти у місцевий бюджет.

Листом від 21.03.2016р., вже після закінчення терміну дії спірного договору оренди землі, Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернулась до відповідача із листом, яким просила продовжити (поновити) строк дії Договору оренди земельної ділянки № 80 від 16.05.2005р., зазначивши про те, що орендар добросовісно продовжує сплачувати орендну плату у грошовій формі за користування земельною ділянкою.

На вищезазначений лист від 21.03.2016р., управлінням з питань земельних відносин Запорізької міської ради було надано відповідь від 01.04.2016 р. № 804/02-03, згідно якої позивачу до управління необхідно надати оригінали та копії майнових та правових документів фізичної особи-підприємця, рішення про надання у користування зазначеної земельної ділянки, договір оренди в повному обсязі та довідку державної податкової інспекції про фактичну сплату орендної плати за запитувану земельну ділянку за 2013-2015 роки. Після чого управління повернеться до розгляду питання, зазначеного у зверненні, в установленому законодавством порядку.

При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що позивачем не було надано відповідачу проекту додаткової угоди відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» під час жодного із звернень.

Не погодившись із вищевикладеними обставинами щодо непоновлення договору оренди землі, Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернулась до місцевого господарського суду із позовом, в якому просила зобов'язати Запорізьку міську раду продовжити дію Договору оренди № 80 з приватним підприємством ОСОБА_5, шляхом негайного підписання Відповідачем Додатковї угоди на оренду земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 та НОМЕР_2., розташованої за адресою АДРЕСА_1

При розгляді вищезазначених вимог, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Зі змісту статті 12 Земельного кодексу України, вбачається, що розпорядження землями територіальних громад, у тому числі надання їх у користування, належить до повноважень сільських, селищних, міських рад.

За частиною 1 статті 124 Кодексу передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до пункту 34 статті 26, пункту другого статті 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання регулювання земельних відносин (у тому числі надання земельної ділянки в оренду та поновлення договору оренди земельної ділянки) вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

За приписами статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Тобто, способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади, щодо регулювання земельних відносин є прийняття рішення сесії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Зі змісту частини першої статті 124 Земельного кодексу України вбачається, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

З огляду на наведені приписи чинного законодавства у спірних відносинах сторін щодо оренди земельної ділянки комунальної власності, власником якої є територіальна громада міста Запоріжжя, Запорізька міська рада від імені останньої здійснює правомочності власника земельної ділянка та вправі передавати її в оренду відповідним особам.

Правовідносини щодо оренди земельних ділянок, які виникли між позивачем та відповідачем, регулюються насамперед Законом України "Про оренду землі", Земельним кодексом України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 ст.792 Цивільного кодексу України також встановлено, що відносини по найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно із статтями 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, у частинах 1 - 5 ст. 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Приписи статей 319, 626 Цивільного кодексу України свідчать про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, згідно із частинами 1 - 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Крім того, частиною 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами 8, 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

При цьому, із вищевказаних правових норм вбачається, що для поновлення договору оренди землі на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" також необхідно встановлення факту направлення орендарем проекту додаткової угоди орендодавцеві.

Як вже зазначалось вище, Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 неодноразово зверталась до Запорізької міської ради із листами про продовження строку дії Договору оренди земельної ділянки № 80 від 16.05.2005р.

В той же час, із матеріалів справи вбачається, що позивачем під час вищезазначених звернень до відповідача не направлялось на адресу останнього проекту додаткової угоди до договору оренди землі, що є імперативною вимогою ч. 3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Крім того, необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки.

Міська рада при здійсненні повноважень власника землі є вільною у реалізації права розпоряджатись землею та вільна у виборі суб'єкта щодо надання йому права користуватись землею, в порядку встановленому законом.

Таким чином, реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки на підставі ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в разі відсутності заперечень з боку сторін можлива лише за наявності волевиявлення на те сторін, яке з боку уповноваженого органу оформляється відповідним рішенням.

Із матеріалів справи вбачається, що рішення про продовження (поновлення) договору оренди земельної ділянки Запорізькою міською радою не приймалося.

З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що орендар не надіслав орендодавцю проект додаткової угоди до договору оренди землі, а Запорізькою міською радою не приймалось рішення щодо поновлення строку дії спірного договору оренди землі, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що для поновлення спірного договору оренди згідно положень ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» відсутні підстави, про що було вірно зазначено судом першої інстанції.

Також, встановлені вище обставини щодо не направлення орендарем на адресу орендодавця проекту додаткової угоди, також є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». У зв?язку з цим, резулятивна частина рішення суду першої інстанції стосовно відмови в позовних вимогах викладена правильно у відповідності до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, колегія суддів апеляційного господарського суду не може погодитись із підставами та висновкоми суду першої інстанції щодо припинення дії договору оренди землі від 16.05.2005р., що викладені в мотивувальній частині рішення, враховуючи наступне.

Згідно із ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що позивач протягом строку дії Договору оренди виконував зобов'язання за цим договором належним чином, в повному обсязі, без будь-яких нарікань або зауважень з боку Відповідача.

Позивач зазначає, що станом на дату подання даного позову ФОП ОСОБА_5 продовжує добросовісно сплачувати орендну плату у грошовій формі за користування земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1 та НОМЕР_2 на підставі спірного договору оренди та іншого Запорізькою міською радою не доведено.

Так, із наявної в матеріалах справи довідки ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області вбачається, що позивач постійно своєчасно та належним чином сплачує орендну плату за спірним договором оренди землі: у 2013 році в розмірі 73770 грн., у 2014 році в розмірі 73735,44 грн., у 2015 році в розмірі 89197,91 грн., у 2016 році (станом на 01.04.2016р.) в розмірі 22356,42 грн. (а.с. 35).

Відповідно до довідки Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Запорізькій області від 28.07.2016р. станом на 27.07.2016р. у платника податків ОСОБА_5 заборгованість з орендної плати відсутня.

Також, із матеріалів справи вбачається, що на земельній ділянці, що є предметом спірного договору оренди землі знаходиться кіоск загальною площею 8 кв.м., дозвіл якого продовжено до 16.09.2016р. та який використовується позивачем для здійснення підприємницької діяльності, про що свідчить паспорт кіоску №143ш.

При цьому, Запорізькою міською радою не направлялось на адресу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 жодного повідомлення щодо закінчення строку дії договору, не вчинялись дії направлені на розірвання договору оренди землі, не заявлялось вимоги щодо повернення внаслідок відсутності договірних відносин земельної ділянки, яка є предметом спірного договору оренди землі, що свідчить про фактичну наявність та продовження між сторонами орендних відносин за договором №80 від 16.05.06р. на той самий строк та на тих же умовах, а саме до 16.05.26р.

Як було вище встановлено виходячи із відповідей Управлінням з питань земельних відносин Запорізької міської ради листами від 17.07.2014 р. №3210 та від 21.03.2016р. орендодавець будь-яких заперечень проти продовження строки дії договору на тих же умовах та той же самий строк не вказував, письмових повідомлень про відмову в продовженні договору оренди в матеріалах справи відсутнє, та сторонами не надано.

До того ж, Запорізькою міською радою не вчинялись дії щодо повернення сплачених позивачем грошових коштів стосовно сплати орендної плати за користуванням земельною ділянкою на підставі договору оренди земельної ділянки від 16.05.2005р., що свідчить про визнання самим відповідачем наявності між ним та позивачем діючих правовідносин з оренди землі за договором №80 від 16.05.06р. .

За таких обставин колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевим господарським судом не в повному обсязі досліджені обставини, що мають суттєве значення для вирішення спору, у зв'язку із чим колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку щодо необхідності зміни мотивувальної частини рішення господарського суду Запорізької області від 15.06.2016р. по справі №908/1366/16 з підстав, викладених в постанові апеляційної інстанції.

За наслідками апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що допущені місцевим судом порушення не призвели до прийняття неправомірного рішення, у зв'язку із чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає та резолютивна частина рішення господарського суду Запорізької області від 15.06.2016р. по справі №908/1366/16 не підлягає зміні, однак залишається без змін з інших підстав та мотивів викладених судом апеляційної інстанції в даній постанові шляхом заміни мотивувальної частини рішення.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м. Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 15.06.2016р. по справі №908/1366/16 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 15.06.2016р. по справі №908/1366/16 - змінити шляхом зміни мотивувальної частини рішення з підстав викладених в постанові апеляційної інстанції.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Н.О. Мартюхіна

Судді: Н.В. Будко

О.Л. Агапов