ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року Справа № 915/610/16

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: не зявився,

представника відповідача: не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства Центр науково-технічного супроводу дорожніх робіт та сертифікації дорожньої продукції (03680, м.Київ, вул.Горького, 51),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Мостобудівельний загін №73

(54031, м.Миколаїв, вул.Новозаводська, 5),

про: стягнення 77173,58 грн. заборгованості, з яких: 49860,0 грн. основного боргу, 25207,17 грн. збитків від інфляції та 2106,41 грн. 3% річних, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Мостобудівельний загін №73 заборгованість за договором на надання послуг №МЗ/01-08/01 від 01.08.2013 у сумі 77173,58 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в порушення приписів чинного законодавства та умов договору №МЗ/01-08/01 від 01.08.2013, відповідач не розрахувався за надані послуги Проведення лабораторного супроводу будівельних робіт на обєкті Ліквідація місць концентрації ДТП на км 298 автомобільної дороги державного значення Київ-Одеса на загальну суму 69860,0 грн., які за актом наданих послуг передано Товариству з обмеженою відповідальністю Мостобудівельний загін №73. З урахуванням сплаченого відповідачем авансу у сумі 20000,0 грн. залишок заборгованості склав 49860,0 грн. У звязку з тим, що відповідачем не було погашено основний борг за договором, позивач нарахував збитки від інфляції у сумі 25207,17 грн. та 3% річних у сумі 2106,41 грн.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, представник у судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи відповідач належним чином повідомлений ухвалами суду від 30.05.2016, 04.07.2016 та 25.07.2016, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення (а.с.34, 38, 51).

При розгляді справи представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Ухвалою суду від 25.07.2016 було продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про судовий розгляд справи, суд, на підставі ст.75 ГПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 08.08.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

01.08.2013 між сторонами укладений Договір №МЗ/01-08/01 на надання послуг (надалі - Договір №МЗ/01-08/01), згідно якого замовник (відповідач у справі) доручає, а виконавець (позивач у справі) бере на себе надання послуг Проведення лабораторного супроводу будівельних робіт на обєкті Ліквідація місць концентрації ДТП на км 298 автомобільної дороги державного значення Київ-Одеса (п.1.1. Договору №МЗ/01-08/01) (а.с.7-9).

У відповідності до п.1.3. Договору №МЗ/01-08/01, сторони визначили, що приймання результатів наданих послуг за цим договором здійснюється відповідно до акту наданих послуг (складеного на підставі затвердженої калькуляції вартості робіт) та розрахунків до акту.

Пунктами 2.1., 2.2., 2.3. Договору №МЗ/01-08/01 сторонами узгоджено вартість послуг і порядок розрахунків, згідно яких вартість послуг за договором становить 99800,0 грн., у т.ч. ПДВ 16633,33 грн. у відповідності із калькуляцією кошторисної вартості (Додаток №2 до цього договору) (а.с.11). До початку надання послуг за цим договором замовник перераховує на поточний рахунок виконавця грошові кошти, у розмірі 25 % від вартості послуг, що становить 24950,0 грн., у т.ч. ПДВ 4158,33 грн. За надані послуги за цим договором замовник перераховує на поточний рахунок виконавця відповідні грошові кошти у розмірах та у строки, визначені календарним планом (Додаток №1) (а.с.10).

Згідно п.2.4. Договору №МЗ/01-08/01, оплата проводиться шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця на підставі акту наданих послуг (складеного на підставі затвердженої калькуляції вартості робіт) та розрахунків до нього.

Відповідно до п.6.1. Договору №МЗ/01-08/01, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Строк дії цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.6.1. цього договору та закінчується 31.10.2013, а в частині оплати до повного розрахунку (п.6.2. Договору №МЗ/01-08/01).

20.11.2013 Додатковою угодою №2 до договору сторонами внесено зміни у п.6.2 Договору №МЗ/01-08/01 та викладено вказаний пункт в такій редакції: п.6.2. Строк дії цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.6.1. цього договору та закінчується 31.01.2014, а в частині оплати до повного розрахунку..

На виконання умов договору позивач надав послуги на загальну суму 69860,0 грн., які відповідачем в свою чергу були прийняті без зауважень що підтверджується наявним в матеріалах справи актом б/н від 01.10.2013, який складений та підписаний представниками сторін (а.с.15).

В порушення умов Договору №МЗ/01-08/01, відповідач за надані послуги розрахувався частково. З урахуванням сплати відповідачем авансу у сумі 20000,0 грн., залишок заборгованості за надані послуги склав 49860,0 грн., які на день подання позивачем позову сплачені не були.

З метою досудового врегулювання спірних відносин позивачем, вперше, направлялася вимога-претензія №25/1-580 від 05.12.2014 з вимогою в семиденний строк від дня предявлення вимоги перерахувати на поточний рахунок ДП Центр науково-технічного супроводу дорожніх робіт та сертифікації дорожньої продукції кошти у сумі заборгованості підприємства відповідача у розмірі 49860,0 грн., направлення та отримання вказаної вимоги-претензії підтверджується поштовим повідомленням про вручення відповідачу претензії 09.12.2014 (а.с.18, 19).

Вдруге, 15.04.2016 позивач звернувся до відповідача з вимогою-претензією №25/17-207 про оплату заборгованості у сумі 49860,0 грн. основного боргу, крім того, згідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України за несвоєчасну оплату нараховані 40799,32 грн. збитки від інфляції та 3741,55 грн. 3% річних, направлення зазначеної вимоги-претензії підтверджується фіскальним чеком №0887 від 15.04.2016 (а.с.16,17).

Вказані вимоги-претензії про оплату залишились без відповіді та виконання, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 526, 629 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного та Господарського кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно приписів ст.ст.901, 903 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач в порушення умов договору та приписів чинного законодавства, у визначені договором терміни, за надані послуги Проведення лабораторного супроводу будівельних робіт на обєкті Ліквідація місць концентрації ДТП на км 298 автомобільної дороги державного значення Київ-Одеса не розрахувався, наявність заборгованості у сумі 49860,0 грн. не спростував та не надав суду доказів погашення боргу перед позивачем.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми, позивач просить стягнути з відповідача збитки від інфляції в сумі 25207,17 грн. за період з грудня 2014 року по квітень 2016 року.

Згідно абз.2 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/928/2012 від 17.07.2012 Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

При здійсненні розрахунку індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться ланцюговим методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т.д.) індексів (наказ Держкомстату № 265 від 27.07.2007 Про затвердження ОСОБА_1 розрахунку базового індексу споживчих цін).

Отже при стягненні інфляційних за прострочення виконання боржником грошового зобовязання, якщо термін прострочення становить менше ніж місяць, то індекс інфляції при визначенні заборгованості не нараховується, вказана правова позиція також зазначена в Постанові Вищого Господарського Суду України по справі №29/75-10-1823 від 24.11.2010, по справі №4/54-10-18-18 від 19.01.2011 та по справі №915/727/13 від 30.10.2013.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку збитків від інфляції (а.с.14), у відповідності до ч.2 ст.530 ЦК України, боржник повинен виконати обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, тобто відповідач мав сплатити заборгованість у сумі 49860,0 грн. до 16.12.2014 (включно). Позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат на вказану суму за період з грудня 2014 року по квітень 2016 року. Тобто прострочка зобовязання сплати боргу виникла у тому ж місяці (грудень), за який позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено збитки від інфляції необхідно нараховувати за період з січня 2015 року по квітень 2016 року, оскільки прострочка сплати боргу виникла з 17.12.2014. Судом встановлено, що збитки від інфляції за період з січня 2015 року по квітень 2016 року становлять 25207,17 грн., що співпадає з сумую зазначеною в розрахунку позивачем.

За вказаних обставин стягненню підлягають збитки від інфляції у сумі 25207,17 грн.

Згідно до ч.2 ст.625 ЦК України, позивач також просить стягнути з відповідача 3 % річних у сумі 2106,41 грн. за період прострочення відповідачем грошових зобовязань з 17.12.2014 по 13.05.2016.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд вважає позовні вимоги в цій частині також обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст.49 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 821, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Мостобудівельний загін №73, 54031, м.Миколаїв, вул.Новозаводська, 5 (р/р 6 в АТ ОСОБА_2 Аваль, МФО 326182, свідоцтво ПДВ №200104497, ІПН 14, ) на користь Державного підприємства Центр науково-технічного супроводу дорожніх робіт та сертифікації дорожньої продукції, 03680, м.Київ, вул.Горького, 51 (р/р 0497 ТВБВ №10026/0187 філії ГУ по м.Києву та Київській обл. АТ Ощадбанк м.Київ, МФО 322669, ) 49860,0 грн. основного боргу, 25207,17 грн. збитків від інфляції, 2106,41 грн. - 3% річних та 1378,0 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення оформлено у відповідності до ст.84 ГПК України

та підписано суддею 15 серпня 2016 року.

Суддя М.В.Мавродієва