РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2016Справа №910/20930/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СЧПЗ Трейд»

про стягнення 17 658 235,50 євро

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Макаров А.А. (дов. №7/16-ю від 11.01.2015);

від відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

13.08.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СЧПЗ Трейд» про стягнення 3 232 933,62 євро.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за контрактом №12-14-124 від 24.12.2014 щодо своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.08.2015 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 02.02.2016 та зупинено провадження у справі №910/20930/15 до 02.02.2016. Зобов'язано позивача надати суду чотири примірники нотаріально засвідченого перекладу на російську мову ухвали суду від 14.08.2015 про порушення провадження у справі №910/20930/15 та позовної заяви. Після проведення перекладу вищезазначених документів, в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992, звернутися до Арбітражного суду міста Москви із судовим дорученням.

14.09.2015 через відділ діловодства суду від позивача надійшли примірники документів зі здійсненим перекладом.

Супровідним листом від 30.11.2015 господарський суд міста Києва на виконання ухвали господарського суду міста Києва від 14.08.2015 звернувся до Арбітражного суду міста Москви з судовим доручення про вручення документів Товариству з обмеженою відповідальністю «СЧПЗ Трейд».

Ухвалою господарського суду м. Києва від 02.02.2016 поновлено провадження у справі №910/20930/15, прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог та визначено новою ціною позову - 15 255 450,00 євро, розгляд справи відкладено на 02.08.2016. Зобов'язано позивача надати суду три примірники нотаріально засвідченого перекладу на російську мову ухвали суду від 02.02.2016 про відкладення розгляду справи №910/20930/15. Після проведення перекладу вищезазначених документів, в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992, надіслати копію ухвали господарського суду м. Києва від 02.02.2016 через Арбітражний суд міста Москви.

19.02.2016 через відділ діловодства суду надійшла копія ухвали Арбітражного суду міста Москви від 29.01.2016 про призначення виконання судового доручення господарського суду м. Києва на 16.02.2016.

Супровідним листом від 09.03.2016 господарський суд міста Києва на виконання ухвали господарського суду міста Києва від 02.02.2016 звернувся до Арбітражного суду міста Москви з судовим доручення про вручення Товариству з обмеженою відповідальністю «СЧПЗ Трейд» копії ухвали господарського суду про відкладення розгляду справи на 02.08.2016.

16.03.2016 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав відзив на позовні вимоги, у якому позов у розмірі 15 255 450,00 євро визнав.

19.04.2016 представником позивача через загальний відділ суду було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 16 915 950,00 євро.

23.05.2016 представником позивача через загальний відділ суду було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 17 658 235,50 євро.

06.06.2016 через відділ діловодства суду надійшла копія протоколу судового засідання Арбітражного суду міста Москви від 14.04.2016, з якої вбачається, що у зв'язку із неявкою в судове засідання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СЧПЗ Трейд», вручення вказаних у дорученні документів є неможливим.

29.06.2016 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав відзив на позовні вимоги, у якому позов у розмірі 17 658 235,50 євро визнав.

01.07.2016 через відділ діловодства суду надійшла копія ухвали Арбітражного суду міста Москви від 06.06.2016 про неможливість виконання судового доручення.

02.08.2016 позивачем через загальний відділ діловодства суду подано заяву про уточнення позовних вимог, за змістом якої останній просить з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 17 658 235,50 євро.

02.08.2016 відповідач через відділ діловодства суду подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника та визнав позов у розмірі 17 658 235,50 євро.

Представник позивача в судове засідання 02.08.2016 з'явився, надав усні пояснення по справі, заяву про збільшення позовних вимог подану до суду 23.05.2016 підтримує.

Розглянувши в судовому засіданні 02.08.2016 заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог №879/28 від 30.04.2016 (подана до суду 23.05.2016), суд приходить до наступного висновку.

Частина 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України визначає права, які належать лише позивачу. Так, відповідно до зазначеної норми права, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до абз. 1 п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Враховуючи те, що вищезазначені дії позивача не суперечать законодавству та не порушують права і охоронювані законом інтереси інших осіб, суд приймає заяву про збільшення розміру позовних вимог до розгляду.

Отже, оскільки збільшення розміру позовних вимог, викладене позивачем у його письмовій заяві №879/28 від 30.04.2016 (подана до суду 23.05.2016), прийняте господарським судом, то новою ціною позову, виходячи з якої розглядається спір є: стягнення 17 658 235,50 євро.

При цьому, заява позивача про збільшення розміру позовних вимог №722/28 від 11.04.2016 (подана до суду 19.04.2016) залишається без розгляду, оскільки позивачем в судовому засіданні 02.08.2016 не підтримана.

Представник відповідача у судове засідання 02.08.2016 не з'явився, проте через загальний відділ діловодства суду подав клопотання про розгляд справи без його участі та визнав позов у розмірі 17 658 235,50 євро.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 02.08.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

24.12.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» (далі - позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЧПЗ Трейд» (далі - відповідач, покупець) укладено контракт №12-14-124 на поставку товару - високовуглецевого феромарганцю, у кількості 80 000 тон +/- 10%, у період з грудня 2014 по грудень 2015 року (п. п. 1, 7, 8).

Відповідно до п. 6 контракту сторони визначили умови поставки: DAF - кордон України, CPT/FOB - порти України, FCA - м. Краматорськ.

За умови DAF датою поставки товару вважається дата прибуття товару в указаний покупцем пункт поставки на кордоні та суміжної з нею держави, проставлена в залізничній накладній на товар (дата на відбитку штемпеля станції прикордонного переходу в залізничній накладній на товар).

За умови CPT датою поставки товару вважається дата прибуття товару в указаний покупцем порт України, проставлена в залізничній накладній на товар.

За умови поставки FCA датою поставки товару вважається дата оформлення продавцем міжнародної товарно-транспортної накладної CMR.

П. 9 контракту сторони визначили строк його дії: з дати підписання до 31.05.2016.

Ціна контракту: в євро за метричну тону на умовах поставки, обумовлених в додатках до цього контракту. Загальна вартість товару, відвантаженого за контрактом - підсумовується з поставок, здійснюваних за цим контрактом (п. 10 контракту).

За умовами п. 11 контракту оплата проводиться протягом 60 календарних днів з моменту відвантаження, що відповідає даті оформлення експортної ВМД банківським переказом на вказаний в інвойсі рахунок.

Додатковою згодою №2 від 20.04.2015 до контракту №12-14-124 від 24.12.2014 сторони погодили, що у разі, якщо вони не домовляться між собою в ході ведення переговорів, то усі суперечки і розбіжності, що виникають з цього контракту або у зв'язку з ним, у тому числі, але не виключно, що стосуються його виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню в господарському суді міста Києва.

Крім того, специфікаціями №3 від 24.03.2015, №3 від 24.03.2015, № 4 від 01.04.2015, №5 від 01.04.2015, №6 від 17.04.2015, №6 від 17.04.2015, №7 від 02.06.2015, №8 від 05.06.2015, №9 від 05.06.2015, №10 від 27.07.2015, №11 від 27.07.2015, №12 від 28.07.2015, №13 від 29.07.2015, №14 від 28.08.2015, №15 від 24.09.2015, №16 від 24.09.2015, №17 від 02.10.2015, №18 від 08.10.2015, №19 від 17.11.2015, №20 від 13.01.2016, №21 від 20.01.2016, №22 від 23.02.2016, сторони погодили найменування товару, що поставляється, його хімічний склад, строк поставки, кількість, ціну, умови поставки, вид транспорту і маршрут, країну призначення, загальну вартість додатків та порядок розрахунків.

На виконання умов контракту, позивач поставив відповідачу товар, однак відповідачем не було в повному обсязі виконане зобов'язання по оплаті поставленого товару. Факт поставки товару на загальну суму 17 658 235,50 євро підтверджується: рахунком (інвойс) №409 від 17.04.2015 та вантажною митною декларацією 700020000/2015/002488 на суму 681 507,92 євро; (інвойс) №410 від 17.04.2015 та вантажною митною декларацією 700020000/2015/002486 на суму 136 753,70 євро; (інвойс) №405 від 16.04.2015 та вантажною митною декларацією 700020000/2015/003012 на суму 1 275 670,50 євро; (інвойс) №405/1 від 16.04.2015 та вантажною митною декларацією 700020000/2015/003010 на суму 131 644,50 євро; (інвойс) №519 від 21.05.2015 та вантажною митною декларацією 700020000/2015/003011 на суму 131 267,50 євро; (інвойс) №520 від 21.05.2015 та вантажною митною декларацією 700020000/2015/003013 на суму 876 089,50 євро; (інвойс) №575 від 10.06.2015 та вантажною митною декларацією 700020000/2015/003884 на суму 45 600,20 євро; (інвойс) №574 від 10.06.2015 та вантажною митною декларацією 700020000/2015/003886 на суму 862 524,50 євро; (інвойс) №573 від 10.06.2015 та вантажною митною декларацією 700020000/2015/003885 на суму 136 405,30 євро; (інвойс) №606 від 05.08.2015 та вантажною митною декларацією 700020000/2015/004917 на суму 1 060 406,10 євро; (інвойс) №790 від 29.07.2015 та вантажною митною декларацією 700020000/2015/004744 на суму 962 021,60 євро; (інвойс) №791 від 29.07.2015 та вантажною митною декларацією 700020000/2015/004746 на суму 192 033,70 євро; (інвойс) №845 від 05.08.2015 та вантажною митною декларацією 700020000/2015/004914 на суму 1 308 585,00 євро; (інвойс) №846 від 05.08.2015 та вантажною митною декларацією 700020000/2015/004916 на суму 1 258 905,00 євро; (інвойс) №945 від 31.08.2015 та вантажною митною декларацією 700020000/2015/005522 на суму 960 076,20 євро; (інвойс) №1143 від 02.10.2015 та вантажною митною декларацією 700020000/2015/006490 на суму 957 227,85 євро; (інвойс) №1144 від 02.10.2015 та вантажною митною декларацією 700020000/2015/006491 на суму 143 616,96 євро; (інвойс) №1257 від 21.10.2015 та вантажною митною декларацією 700020000/2015/007036 на суму 1 043 471,40 євро; (інвойс) №1256 від 21.10.2015 та вантажною митною декларацією 700020000/2015/007035 на суму 1 451 025,70 євро; (інвойс) №1428 від 25.11.2015 та вантажною митною декларацією 700020000/2015/008031 на суму 1 640 617,00 євро; (інвойс) №26 від 14.01.2016 та вантажною митною декларацією 700020000/2015/000208 на суму 828 683,70 євро; (інвойс) №92 від 25.01.2016 та вантажною митною декларацією 700020000/2015/000354 на суму 745 637,20 євро; (інвойс) №300 від 29.02.2016 та вантажною митною декларацією 700020000/2015/001102 на суму 742 285,50 євро.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що відповідач належним чином зобов'язання з оплати поставленого товару не виконав, у зв'язку з чим утворився борг у загальному розмірі 17 658 235,50 євро, який і заявлений позивачем до стягнення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Одночасно, частиною 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу статті 526 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач належним чином виконав покладені на нього контрактом зобов'язання, здійснив поставку товару, яка була прийнята відповідачем, що підтверджується наявними в матеріалів справи рахунками (інвойс) та вантажними митними деклараціями на загальну суму 17 658 235,50 євро.

Як зазначено вище, відповідач, в особі його повноважного представника, позов у розмірі 17 658 235,50 євро визнав.

Частиною 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Судом, у свою чергу, встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, а також не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СЧПЗ Трейд» (119192, Російська Федерація, м. Москва, Ломоносовський проспект, 43, будова 2, ІНН/КПП /772901001, код за ОКПО 70829059) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» (84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Моріса Торези, буд. 18, код 37133410) заборгованість у сумі 17 658 235 (сімнадцять мільйонів шістсот п'ятдесят вісім тисяч двісті тридцять п'ять), 50 євро та судовий збір у розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складене та підписане - 08.08.2016.

Суддя В.О. Демидов