ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2016 р. Справа № 914/3025/13

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Кузь В.Л.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (надалі ФОП ОСОБА_2І.) б/н від 18.07.2016р. (вх. № ЛАГС 01-04/3609/16 від 21.07.2016р.)

на ухвалу господарського суду Львівської області від 06.07.2016р. про зміну способу виконання рішення суду

у справі № 914/3025/13

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Графопак» (надалі ТзОВ «Графопак»), м. Золочів, Львівська область

до відповідача: ФОП ОСОБА_2, м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Залізничний відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, м. Львів

про стягнення 32 621,92 грн. та витребування із чужого незаконного володіння лобзикового станка GNU марки S.R.L. (TRAFORATICE CFN 150) ТИП 5002

за участю учасників судового засідання:

від позивача: ОСОБА_3 представник (довіреність б/н від 10.03.2015р.)

від відповідача: не зявився

від третьої особи: не з'явився

Учаснику судового процесу розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22, 27, 28 ГПК України. Заяв про відвід суддів та клопотань про здійснення фіксації судового процесу від учасників судового процесу не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Львівської області від 06.07.2016р. у справі № 914/3025/13 (суддя Березяк Н.Є.) відмовлено в задоволенні заяви ФОП ОСОБА_2 про зміну способу виконання рішення у справі №914/3025/13 за позовом ТзОВ «Графопак» до ФОП ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Залізничний відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про стягнення 32 621,92 грн. та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відмовляючи в задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення у справі №914/3025/13, місцевий господарський суд виходив з того, що ФОП ОСОБА_2 не надано суду доказів відсутності у нього присудженого позивачеві майна в натурі, за таких обставин у суду відсутні підстави для зміни способу виконання рішення шляхом стягнення вартості спірного майна.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ФОП ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції винесено ухвалу з порушенням норм процесуального та матеріального права, відтак просить її скасувати, прийняти нову, якою задоволити заяву повністю. Зокрема, скаржник зазначає, що факт відсутності у боржника майна (лобзиковий станок GNU марки S.R.L. тип 5002) був зафіксований державним виконавцем в акті від 29.08.2014р. Відповідачем вчинялися всі можливі дії щодо пошуку та купівлі ідентичного устаткування, однак аналогічне устаткування серед асортименту, наявного в продажу, відсутнє. Враховуючи, що у ФОП ОСОБА_2 відсутні правовстановлюючі документи на знищене майно, відповідно провести оцінку вартості даного майно не має можливості. Відтак, на думку скаржника, у суду є всі підстави зміни способу виконання рішення шляхом стягнення вартості спірного майна.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 21.07.2016р. дану справу розподілено до розгляду судді-доповідачу ОСОБА_4, склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, ОСОБА_5 та ОСОБА_1

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 25.07.2016р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 09.08.2016р.

В судовому засіданні 09.08.2016р. представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/5760/16 від 09.08.16), просить оскаржувану ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач в судове засідання участі уповноваженого представника не забезпечив, причини неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Третя особа представника в судове засідання не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Львівської області від 03.10.2013р. позовні вимоги ТзОВ «Графопак» задоволено частково, вирішено витребувати від ФОП ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Графопак» лобзиковий станок GNU марки S.R.L. тип 5002, решта позовних вимог залишено без розгляду (а.с. 78-81 том І).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.12.2013р. рішення господарського суду Львівської області від 03.10.2013р. скасовано частково, відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині витребування від ФОП ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Графопак» лобзикового станка GNU марки S.R.L. тип 5002. В решті рішення залишено без змін (а.с. 104-107 том І).

Постановою Вищого господарського суду України від 13.02.2014р. постанову Львівського апеляційного господарського суду від 04.12.2013р. у справі №914/3025/13 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про витребування з ФОП ОСОБА_2 на користь ТзОВ "Графопак" лобзикового станка GNU марки S.R.L. (TRAFORATICE CFN 150) типу 5002. В цій частині залишено без змін рішення господарського суду Львівської області від 03.10.2013р. у справі №914/3025/13. В іншій частині постанову Львівського апеляційного господарського суду від 04.12.2013р. у справі № 914/3025/13 залишено без змін (а.с. 130-133 том І).

06.03.2014р. господарським судом Львівської області видано накази на примусове виконання рішення суду (а.с. 136-137 том І).

Залізничним відділом ДВС Львівського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження згідно наказу №914/3025/13, виданого 06.03.2014р. господарським судом Львівської області на виконання рішення господарського суду Львівської області від 03.10.2013р.

29.08.2014р. державним виконавцем Залізничного відділу ДВС Львівського міського управління юстиції складено акт, згідно якого державним виконавцем встановлено факт відсутності майна за місцем державної реєстрації боржника, а також зафіксовано повідомлення боржника щодо знищення майна, яке витребовувалось за рішенням суду (а.с. 199 том І).

08.09.2014р. Залізничним відділом ДВС Львівського міського управління юстиції закінчено виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області від 06.03.2014р. по справі № 914/3025/13 (а.с. 190 том І).

Ухвалою господарського суду Львівської області від 24.11.2014р. визнано недійсною постанову Залізничного відділу ДВС Львівського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області від 06.03.2014р. по справі № 914/3025/13 та визнано незаконними дії Залізничного відділу ДВС Львівського міського управління юстиції щодо закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду (а.с. 213-215 том І).

Дана ухвала суду була залишена без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.12.2014р. у справі № 914/3025/13 (а.с. 234-238 том І).

23.06.2016р. ФОП ОСОБА_2 звернувся до господарського суду із заявою про зміну способу виконання рішення суду (а.с. 6-9 том І).

В обґрунтування поданої заяви, ФОП ОСОБА_2 зазначає, що з 2011 року не здійснює підприємницької діяльності, правовідносини з оренди нежитлових приміщень в третіх осіб для здійснення виробничої діяльності також припинено в 2011 році. Лобзиковий станок, було ним передано на зберігання до нежитлового приміщення (гаража), що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька,301, що належить на праві власності гр. ОСОБА_6, у зв'язку з закінченням договору оренди нежитлових приміщень в якому до того перебував об'єкт оренди. Проте, як стверджує ФОП ОСОБА_2, при переміщенні, а саме завантаженні лобзикового станка на автомобіль відбулось його зміщення, що призвело до падіння станка та його деформації, порушення цілісності станка. В подальшому станок не підлягав ремонту та був зданий в пункт прийому металобрухту по вул. Вільховій у м. Львові. Заявник повідомив державного виконавця про намір відшкодувати позивачу вартість знищеного майна, а саме лобзикового станка GNU марки S.R.L. тип 5002, однак, як зазначено державним виконавцем, ТзОВ «Графопак» відмовилось від відшкодування вартості знищеного майна.

09.03.2016р. ФОП ОСОБА_2 звернувся листом до ТзОВ «Графопак», в якому запропонував відшкодувати вартість знищеного майна, однак листом №25 від 28.03.2016р. товариство відмовилося у прийнятті даної пропозиції (а.с. 14-17 том І).

В звязку з чим ФОП ОСОБА_2 просить суд змінити спосіб виконання рішення шляхом стягнення з нього вартості лобзикового станка GNU марки S.R.L. тип 5002.

При винесені постанови колегія суддів керувалася наступним.

Стаття 124 Конституції України встановлює, що судові рішення постановляються судами іменем України та є обов'язковими для виконання на всій території України.

Частиною 2 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Згідно з приписами ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Стаття 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Водночас у статті 121 ГПК йдеться про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміну способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови господарського суду і не згадується про встановлення способу і порядку виконання рішення. Разом з тим необхідно мати на увазі таке. Судове рішення, за яким захищаються права та інтереси певної особи чи осіб, одночасно має визначати (встановлювати) й спосіб його виконання та бути підставою для вчинення виконавчого провадження.

Приписами ч.1 ст. 121 ГПК України встановлено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

У п.7.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012р. зазначено, що застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК, господарські суди повинні мати на увазі таке: під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками. За відсутності індивідуально визначеного майна, присудженого позивачу (за результатами розгляду віндикаційного позову), зміна способу виконання рішення шляхом звернення на кошти неможлива, оскільки в такому разі захист порушеного права власника майна повинен здійснюватися шляхом подання позову про стягнення збитків у вигляді вартості майна та доходів, які власник міг би одержати за весь час володіння таким майном.

За відсутності у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі, засвідченої державним виконавцем (наприклад, його постановою про повернення виконавчого документа з підстави відсутності майна), господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про стягнення вартості цього майна. При цьому господарський суд повинен виходити з вартості майна, визначеної ним у рішенні про його передачу (повернення) (п.7.4 вказаної постанови).

ГПК не визначає обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_2, звертаючись до суду із заявою про зміну способу виконання рішення суду, стверджує, що звязку з власної необережності лобзиковий станок GNU марки S.R.L. (TRAFORATICE CFN 150) типу 5002 був деформований, ремонту не підлягав та був зданий в пункт прийому металобрухту.

Однак, доказів, що підтверджують зазначені обставини заявником до заяви не долучено. В матеріалах справи відсутні докази (двосторонній акт, який складений за участі представника ТзОВ «Графопак»), які б свідчили про деформацію та знищення лобзикового станка GNU марки S.R.L. (TRAFORATICE CFN 150) типу 5002.

Посилання заявника на акт державного виконавця від 29.08.2014р., який, на думку заявника, підтверджує факт знищення вказаного станка, колегія суддів вважає безпідставним.

Як зазначалося вище, державним виконавцем в акті від 29.08.2014р. було встановлено факт відсутності майна за місцем державної реєстрації боржника, а також зафіксовано повідомлення боржника щодо знищення майна, яке витребовувалось за рішенням суду (а.с. 199 том І).

Однак, ухвалою господарського суду Львівської області від 24.11.2014р. було визнано недійсною постанову Залізничного відділу ДВС Львівського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області від 06.03.2014р. по справі № 914/3025/13 та визнано незаконними дії Залізничного відділу ДВС Львівського міського управління юстиції щодо закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду (а.с. 213-215 том І).

Вказаною ухвалою суду було надано оцінку акту від 29.08.2014р. державного виконавця, зокрема суд дійшов висновку, що даний акт складений лише на підставі заяви та повідомлення зацікавленої особи (боржника) про його знищення. Доказів вжиття державним виконавцем усіх заходів з перевірки достовірності заяви боржника суду не представлено. Відтак, суд дійшов висновку, що висновок державного виконавця про знищення лобзикового станка та постанова про закінчення виконавчого провадження від 08.09.2014р. ВП № 44045795 є передчасними, голослівними та необґрунтованими.

Нормами ст.35 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що, звертаючись із заявою про зміну способу виконання рішення про витребування з чужого незаконного володіння майна, а саме: лобзикового станка GNU марки S.R.L. тип 5002, заявник не врахував, що витребуване у нього майно є індивідуально визначене, наділене індивідуальними, а не родовими ознаками, що унеможливлює зміну способу виконання рішення шляхом стягнення коштів. Крім того, заявник не зазначив ані ринкової вартості аналогічного майна, ані суми, яку суд має з нього стягнути на користь позивача.

ФОП ОСОБА_2 не надано суду доказів відсутності у нього присудженого позивачеві майна в натурі, за таких обставин у суду відсутні підстави для зміни способу виконання рішення шляхом стягнення вартості спірного майна.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява ОСОБА_2 про зміну способу виконання рішення у справі №914/3025/13, а саме на стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Графопак» вартості лобзикового станка GNU марки S.R.L. тип 5002, (без зазначення вартості) є необґрунтованою та до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проте, доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала місцевого господарського суду є законною, обґрунтованою, прийнятою з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106, 121 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Ухвалу господарського суду Львівської області від 06.07.2016р. у справі № 914/3025/13 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу передати до господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Кузь В.Л.

ОСОБА_1