КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2016 р. Справа№ 911/4958/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Рудченка С.Г.

за участі секретаря судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Мілова О.М. довіреність № б/н від 09.11.15

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: не з'явився

розглядаючи матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АРС"

на рішення Господарського суду Київської області від 17 лютого 2016 року

у справі №911/4958/15 (суддя Бацуца В. М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРС"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Казус-Про"

2. Фермерського господарства "Агроінвест-Топилище"

про стягнення 4 351, 72 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АРС" звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою про стягнення 4 351,72 грн. (а.с. 3-9).

02 лютого 2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю "АРС" подано заяву про збільшення позовних вимог у справі № 911/4958/15, у якій він просив суд стягнути солідарно з ТОВ "Казус-Про" та ФГ "Агроінвест-Топилище" на користь ТОВ "АРС" 3 000, 00 грн. штрафу згідно п. 5.3 та 5.6 Контракту № МУ-0017 на підставі угоди про зміну кредитора у зобов'язанні від 30.04.2013 та договору поруки № 02-09-2014, а також стягнути з ФГ "Агроінвест-Топилище" на користь ТОВ "АРС" 267 963, 00 грн. штрафу згідно п. 5.3 та 5.6 Контракту № МУ-0017 та угоди про зміну кредитора у зобов'язанні № 30-04/13 (а.с.84-89).

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем-2 свого обов'язку щодо своєчасної поставки товару у встановлений строк згідно контракту № МУ-0017 на поставку зерна майбутнього врожаю від 21.03.2011 р., укладеного між ТОВ "Хліб Інвестбуд" та ФГ "Агроінвест-Топилище" та угоди № 30-04/13 про заміну кредитора у зобов'язанні від 30.04.2013 р., укладеної між ТОВ "Хліб Інвестбуд" та ТОВ "АРС", а також невиконанням відповідачем-1 свого обов'язку щодо своєчасної оплати у повному обсязі штрафу згідно договору поруки № 02-09-2014 від 02.09.2014 р., укладеного між ТОВ "Казус-Про" та ТОВ "АРС".

Рішенням Господарського суду Київської області у справі № 911/4958/15 від 17 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено повністю (а.с. 104-112).

23 травня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АРС" звернулось з апеляційною на рішення Господарського суду Київської області від 17 лютого 2016 року у справі №911/4958/15.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 травня 2016 року апеляційну скаргу ТОВ "АРС" на рішення Господарського суду Київської області у справі №911/4958/15 від 17 лютого 2016 року передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Коротун О.М., Рудченка С.Г.

30 травня 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АРС" на рішення Господарського суду Київської області у справі №911/4958/15 від 17 лютого 2016 року прийнято до провадження колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Рудченка С.Г., Коротун О.М., справу призначено до розгляду на 21 червня 2016 року.

16 червня 2016 року від відповідача-1 надійшов відзив на позов у якому він визнав позовні вимоги в частині тих, які стосуються його та просив розглядати справи без участі його представника (а.с. 163).

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 17 червня 2016 року, у зв'язку з виходом судді Коротун О.М. у відпустку, для розгляду справи №911/4958/15 сформовано колегію суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Чорногуз М.Г., суддів Рудченка С.Г., Агрикової О.В.

17 червня 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АРС" на рішення Господарського суду Київської області у справі №911/4958/15 від 17 лютого 2016 року прийнято до провадження колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Рудченка С.Г., Агрикової О.В.

21 червня 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду розгляд справи відкладено на 09 серпня 2016 року у відповідностці до ст. 77 ГПУ Країни.

У судовому засіданні 09 серпня 2016 року представник ТОВ "АРС" надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представники ТОВ "Казус-Про" та Фермерського господарства "Агроінвест-Топилище" у судове засідання 09 червня 2016 року не з'явились, про причини неявки колегію суддів не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується довідками УДППС Укрпошта про причину повернення (досилання) поштового відправлення (ухвал Київського від 21.06.2016 р. у справі № 911/4958/15 про відкладення розгляду справи на 09.08.2016 р.) "за відмовою адресата від одержання" та "за зазначеною адресою не проживає" (а.с. 176-179, 180-183).

Відповідно до абз. 2 п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.11.2011 р. "Про деякі питання практики застосування ГПК судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи ту обставину, що ухвалою про прийняття апеляційної скарги до провадження учасників процесу було попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами, а неявка представників відповідачів не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду справи, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представників відповідачів.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

21 березня 2011 року між ТОВ "Хліб Інвестбуд" та ФГ "Агроінвест-Топилище" (далі - відповідач-2) був укладений Контракт на поставку зерна майбутнього врожаю № МУ-0017 (далі - Контракт) (а.с. 17-20).

Відповідно до п. 1.1. контракту, в порядку та на умовах цього контракту продавець у визначений сторонами строк передає покупцю у власність наступний товар: найменування товару - пшениця 3 класу; ДСТУ - 3768-2010; одиниця виміру - тонн; кількість - 700, 000; ціна одиниці товару без ПДВ, грн.. - 1 402,50 грн.; ПДВ, - 280, 50 грн.; ціна одиниці товару з ПДВ, - 1683, 00 грн.; загальна вартість товару з ПДВ, - 1 178 100,00 грн.; а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його.

Пунктами 1.2., 1.2.1. Контракту визначено період поставки: до 15.10.2011 року. Поставка вважається здійсненою в момент підписання акту приймання-передавання товару на базисі поставки відповідно до умов цього Контракту.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.1.1. контракту покупець протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту вступу в силу договору застави, передбаченого п. 2.2. контракту, зобов'язується перерахувати кошти (авансовий платіж) на поточний рахунок продавця в розмірі 50 % від вартості контракту, передбаченої у п. 1.5. цього контракту, за вирахуванням суми передбаченої у п. 3.1.1. цього контракту. Покупець утримує 3,80 % від суми контракту, який передбачений п. 1.5. контракту для сплати страхового платежу у порядку, передбаченому п. 4.5. контракту.

Пунктом 5.1. Контракту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) або затримки виконання будь-якої з вимог контракту сторони несуть відповідальність згідно із законодавством.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 07.05.2012 р., яке набрало законної сили, у справі № 5004/353/12 за позовом ТОВ "Хліб Інвестбуд" до ФГ "Агроінвест-Топилище" про стягнення 1 265 279, 40 грн., позовні вимоги задоволено частково, присуджено до стягнення з ФГ "Агроінвест-Топилище" на користь ТОВ "Хліб Інвестбуд" 824 670 грн. коштів отриманих за контрактом на поставку зерна майбутнього врожаю № МУ-0017 від 21.03.2011 р. В частині позовних вимог про стягнення з ФГ "Агроінвест-Топилище" 358142,4 грн. пені та 82467 грн. штрафу, - відмовлено (а.с. 21-26).

30 квітня 2013 року між ТОВ "Хліб Інвестбуд" (далі - первісний кредитор) та ТОВ "АРС" (далі - новий кредитор, позивач) було укладено Угоду № 30-04/13 про заміну кредитора у зобов'язанні (далі - Угода), відповідно до п. 1.1. якої первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги виконання ФГ "Агроінвест-Топилище" (боржник) зобов'язання щодо сплати розміру штрафних санкцій (пені, штрафу), передбаченого умовами контракту № МУ-0017 на поставку зерна майбутнього врожаю від 21.03.2011 р., 3% річних та інфляційних втрат, передбаченими ч. 2 ст. 625 ЦК України, збитків, у зв'язку із неналежним несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно контракту № МУ-0017 на поставку зерна майбутнього врожаю від 21.03.2011 р. (а.с. 27-28).

Відповідно до п. 2.1. Угоди, вартість зобов'язання, що відступається за даною Угодою, становить, проте не обмежується сумою у розмірі 287006,79 грн.

Пунктом 2.4. Угоди встановлено, що первісним кредитором нараховано, а новим кредитором перевірено та погоджено розмір нарахувань станом на 30 квітня 2013 року (дата укладання угоди) виходячи з наступного: 235 620,00 грн. штрафу (п. 5.6 Договору), 3% річних із 30.09.2011 р. по 30.04.2013 р. у сумі 39016,74 грн. та інфляційні втрати за період з листопада 2011 року по січень 2013 року у сумі 12370,05 грн.

Первісний кредитор зобов'язаний сповістити боржника про поступку права вимоги за цією Угодою (п. 4.3. Угоди).

Відповідно до акту прийому-передачі документів від 30.04.2013 р. первісний кредитор передав новому підтверджуючи право вимоги документи (а.с. 29).

Тобто позивач, відповідно до Угоди про заміну кредитора у зобов'язанні не набув права вимоги на сплату відповідачем-2 штрафних санкцій, передбачених п. 5.3 Контракту.

Боржнику було направлено повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні від 30.04.2013 р. із зазначенням найменування, місцезнаходження та коду ЄДРПОУ нового кредитора, проте без зазначення реквізитів для перерахування (розрахунковий рахунок, МФО та назву банку) (а.с. 30). Направлення вказаного повідомлення підтверджується описом вкладення у цінний лист та поштовим чеком (а.с. 31).

02 вересня 2014 року, з метою забезпечення виконання зобов'язань, між ТОВ "Казус-Про" (далі - поручитель, відповідач-2) та ТОВ "АРС" (кредитор) було укладено Договір поруки № 02-09-2014 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обов'язку Фермерським господарством "Агроінвест-Топилище" щодо виконання грошового зобов'язання щодо сплати розміру 3% річних у зв'язку з неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно контракту № МУ-0017 на поставку зерна майбутнього врожаю від 21.03.2011 р. та угоди № 30-04/13 про заміну кредитора у зобов'язанні від 30.04.2013 р. (а.с. 32-33).

Відповідно до п. 3.1 Договору, відповідальність поручителя перед кредитором обмежується частковою сплатою розміру 3% річних у сумі 3 000,00 грн.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так, кредитор звернувся до поручителя із вимогою № 15-1/14 від 15.09.2014 р. про виконання зобов'язань за Договором поруки. Вказана вимога була отримана директором поручителя 16.09.2014 р., про що свідчить його власноручний напис на вимозі (а.с. 34).

У відповідь на вимогу поручитель листом № 182 від 18.09.2014 р. повідомив, що виконати вказану вимогу у встановлений строк не в змозі (а.с. 35).

Доказів звернення ТОВ "АРС", як нового кредитора з вимогою про сплату штрафних санкцій до боржника за Контрактом про поставку зерна майбутнього врожаю (ФГ "Агроінвест-Топилище") судам надано не було.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.11.2014 р. у справі № 911/4072/14 за позовом ТОВ "АРС" до ТОВ "Казус-Про", ФГ "Агроінвест-Топилище" за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ТОВ "Хліб Інвестбуд" та ФОП ОСОБА_3 про стягнення 3 % річних та втрат від інфляції позов задоволено повністю і присуджено до солідарного стягнення з ТОВ "Казус-Про" та ФГ "Агроінвест-Топилище" на користь ТОВ "АРС" 3 000, 00 грн. 3 % річних, а також 1 827, 00 грн. судового збору: присуджено до стягнення з ФГ "Агроінвест-Топилище" на користь ТОВ "АРС" 49 202, 64 грн. 3 % річних, 4 123, 35 грн. втрат від інфляції (а.с. 36-41).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2015 р., залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 18.03.2015 р., вказане рішення змінено в частині розподілу суми судового збору.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскільки положеннями договору поруки № 02-09-2014 від 02.09.2014 р. відповідач-1 поручився перед позивачем за невиконання або неналежне виконання відповідачем-2 лише грошового зобов'язання щодо сплати розміру 3 % річних у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконання відповідачем-2 зобов'язань згідно з контрактом № МУ-0017 на поставку зерна майбутнього врожаю від 21.03.2011 р., позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ "Казус-Про" 3 000 грн. штрафу задоволенню не підлягають.

Пунктом 5.3. Контракту передбачено, що у разі виконання покупцем пункту 3.1. та невиконання продавцем пункту 1.1. цього контракту з продавця стягується пеня у розмірі 0,2 відсотка вартості недопоставленого товару, за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 10% відсотків вартості цього контракту.

Згідно з п. 5.6. Контракту у разі відмови від виконання умов цього договору, продавець зобов'язаний негайно (протягом 10 днів) повернути всі кошти отримані від покупця за цим контрактом, а також сплатити штраф у розмірі 20 % від ціни цього контракту протягом 30 днів.

Частинами 1, 2 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частинами 1-3 ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Як на підставу для нарахування штрафних санкцій, які він просить стягнути у даній справі, позивач посилався саме на встановлення у вищезазначеному рішенні Господарського суду Волинської області від 07.05.2012 р., у справі № 5004/353/12, яке набрало законної сили факту неналежного виконання Угоди відповідачем-2.

Вказаним рішенням встановлено наступне: "На виконання умов пунктів 3.1. - 3.2. контракту ТОВ "Хліб Інвестбуд" перерахувало на користь ФГ "Агроінвест-Топилище" 824 670, 00 грн., що становить 70% вартості контракту, що підтверджується платіжними дорученнями № 364 від 22.03.2011 р. про перерахування ПАТ СК "Провідна" 44 767, 80 грн., № 301 від 22.03.2011 р. про перерахування ФГ "Агроінвест-Топилище" 544 282, 20 грн. та № 2648 від 26.05.2011 р. про перерахування ФГ "Агроінвест-Топилище" 235 620 грн.

ТОВ "Хліб Інвестбуд" станом на 07.05.2012 р. виконало обов'язки, що були покладені на нього контрактом, проте ФГ "Агроінвест-Топилище" не вчинило дій щодо передачі у власність ТОВ "Хліб Інвестбуд" товару, а саме ФГ "Агроінвест-Топилище" не поставлено товар у кількості 700 тонн на загальну суму 1 178 100, 00 грн.

У пункті 4.4. додаткової угоди №1 до контракту вказано, що у разі невиконання продавцем своїх зобов'язань або за наявності очевидних підстав у покупця вважати, що він не виконає своїх зобов'язань у встановлений строк або виконає їх не в повному обсязі, покупець має право зупинити виконання своїх зобов'язань (в тому числі зобов'язання передбачені п.п. 3.2.-3.3. контракту), відмовитися від їх виконання частково або в повному обсязі. В такому випадку продавець зобов'язаний повернути покупцю все отримане за цим контрактом протягом 10 днів з моменту такого встановлення, що підтверджується листом-вимогою покупця.

У відповідності до даного пункту додаткової угоди, ТОВ "Хліб Інвестбуд" направило 09.12.2011 р. ФГ "Агроінвест-Топилище" лист-вимогу № 1657/12 від 07.12.2011 р., що підтверджується фіскальним чеком № 0894 д 09.12.2011 р. та описом вкладеного. Вказаний лист-вимога був отриманий ФГ "Агроінвест-Топилище" 13.12.2011 р., що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Проте, ФГ "Агроінвест-Топилище" станом на 07.05.2012 р. не повернув (перерахував) ТОВ "Хліб Інвестбуд" все отримане за контрактом, а саме 824 670, 00 грн., які були сплачені на користь ФГ "Агроінвест-Топилище".

Як передбачено п. 5.3 контракту у разі виконання покупцем пункту 3.1. та невиконання продавцем пункту 1.1. цього контракту з продавця стягується пеня у розмірі 0,2 відсотка вартості недопоставленого товару, за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 10% відсотків вартості цього контракту.

Пунктом 6.1 контракту встановлено що, сторони звільняються від відповідальності за неналежне виконання зобов'язань внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажор) за умови, що дані обставин сталися не з вини сторін та безпосередньо вплинули на своєчасне виконання договірних зобов'язань.

Пунктом 6.4 контракту передбачено, що якщо обставини непереборної сили діють більше одного місяця, то такий факт підтверджується довідкою Торгово-промислової палати України і кожна зі сторін вправі розірвати контракт в односторонньому порядку, попередньо (за 10 днів) повідомивши про це іншу сторону.

Згідно висновку про форс-мажорні обставини № 19-22/01-3/418 від 14.09.2011 р., виданого Торгово-промисловою палатою України Волинською торгово-промисловою палатою, внаслідок сильних зливових дощів протягом липня - першої декади серпня 2011 р. на площах ФГ "Агроінвест-Топилище" пошкоджені посіви озимої пшениці на площі 215 га, що призвело до недобору врожаю та отримання озимої пшениці низької якості (5-6 класу). Зокрема на площі 70 га знищено посіви на 54 , на площі 19 га знищено посівів на 48 %, на площі 101 га на 49%, на площі 25 га - на 52%, що підтверджується актом ФГ "Агроінвест-Топилище" від 10.08.2011р., погодженим управлінням агропромислового розвитку Іваничівської районної державної адміністрації Волинської області.

Волинська торгово-промислова палата на підставі вказаних документів стверджує, що несприятливі погодні умови, що спричинили пошкодження та загибель озимої пшениці на площах ФГ "Агроінвест-Топилище" станом на 10.08.2011р. є форс-мажорними обставинами.

Як вбачається з Листа-повідомлення (вих. №15-1/09 від 15.09.2011 р.), посилаючись на п. 6.4 контракту ФГ "Агроінвест-Топилище" повідомило ТОВ "Хліб Інвестбуд" про те, що через 10 календарних днів з моменту отримання ТОВ "Хліб Інвестбуд" даного листа, контракт на поставку зерна майбутнього врожаю №МУ-0017 від 21.03.2011 р. буде розірвано.

Даний лист-повідомлення було отримано ТОВ "Хліб Інвестбуд" 16.09.2011 р., отже контракт на поставку зерна майбутнього врожаю №МУ-0017 від 21.03.2011р. слід вважати розірваним з 27.09.2011 р., а тому нарахування позивачем 358142,40грн. пені та 82467грн. штрафу є безпідставним."

Тобто, у вказаному рішенні яким позивач обґрунтовував підстави свого позову, окрім того, що встановлено факт неналежного виконання відповідачем-2 Угоди, також встановлено і безпідставність нарахування до сплати відповідачу-2 штрафних санкцій.

Отже, вищевказані обставини є доведеними і не підлягають доказуванню на підставі ч. 3 ст. 35 ГПУ України, відповідно до якої обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

у параграфі 72 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Совтрансавто-Холдінг" проти України" від 25 липня 2002 року (чинне з 6 листопада 2002 року) зазначено, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який, серед іншого, передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів.

Аналогічний висновок також міститься у параграфі 61 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Брумареску проти Румунії".

Пунктом 2.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Преюдиційне значення для господарського суду має й вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, якщо господарський суд розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльність особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, і лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Тобто оскільки рішення Господарського суду Волинської області у справі № 5004/353/12 вступило в законну силу та не може бути поставленим під сумнів під час розгляду даної справи, а обставини встановлені вказаним рішенням не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що саме встановлення у вищезазначеному рішенні факту розірвання на підставі п. 6.4. Контракту на поставку зерна майбутнього врожаю, у відповідності до положень ст. ст. 610, 611, 614, 617 ЦК України, ст. ст. 216, 217, 218 ГК України, пунктів 5.1., 5.3., 5.6., 6.1.-6.4. Контракту є підставою для звільнення відповідача-2 від відповідальності за порушення виконанням ним свого обов'язку щодо своєчасної поставки товару у встановлений строк згідно контракту № МУ-0017 на поставку зерна майбутнього врожаю від 21.03.2011 р., у тому числі щодо сплати штрафних санкцій у цій справі, а доводи апеляційної скарги у цій частині спростовуються вищезазначеними висновками, викладеним у рішенні Європейського суду з прав людини.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають, а доводи апеляційної скарги не є такими, що спростовують висновки суду першої інстанції.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищевикладеного колегія суддів зазначає, що апелянт не надав суду достатніх доказів в розумінні статті 33, 34 ГПК України, які б могли стати підставою для задоволення апеляційної скарги.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні Господарського суду Київської області повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Рішення Господарського суду Господарського суду Київської області від 17 лютого 2016 року у справі №911/4958/15 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "АРС" на рішення Господарського суду Київської області від 17 лютого 2016 року у справі №911/4958/15 задоволенню не підлягає.

Судові витрати, згідно до ст. 49 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 1 ч.1 ст. 103, ст.ст. 105 ГПК, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АРС" на рішення Господарського суду Київської області від 17 лютого 2016 року у справі №911/4958/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 17 лютого 2016 року у справі №911/4958/15 залишити без змін.

3. Справу №911/4958/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

С.Г. Рудченко