РІШЕННЯ

08 серпня 2016 року Справа № 913/712/16

Провадження №19пд/913/712/16

За позовом Першого заступника прокурора Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "ЛІА" ЛТД, смт. Станиця Луганська Луганської області

про внесення змін до договору оренди землі,

Суддя господарського суду Луганської області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання помічник судді Воронько В.В.

У засіданні брали участь:

від заявника - ОСОБА_1, прокурор відділу прокуратури Харківської області, посвідчення № 028256 від 15.08.2014;

від позивача представник не прибув;

від відповідача представник не прибув.

С У Т Ь С П О Р У:

Перший заступник прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області звернувся до господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "ЛІА" ЛТД про внесення змін до договору оренди землі від 10.06.2004 (державна реєстрація від 10.06.2004 № 161), укладеного між Сєвєродонецькою міською радою та ТОВ ВКФ «ЛІА» ЛТД, виклавши пункт 9 договору у наступній редакції: « 9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі».

Ухвалою господарського суду Луганської області від 13.06.2016 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 30.06.2016.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 30.06.2016 розгляд справи відкладений на 26.07.2016.

Клопотанням № б/н від 24.06.2016 позивач зазначив, що позов підтримує повністю, просить задовольнити позовні вимоги, та всі судові засідання по справі здійснювати за відсутності його представника.

Клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, з урахуванням думки заявника, було задоволено судом.

Відповідач запереченням на позов № б/н та без дати проти позову заперечив у повному обсязі, вважає його необгрунтованим, безпідставним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначив, що в позовній заяві прокурором не доведено, що орган місцевого самоврядування неналежним чином здійснює захист своїх інтересів; позовна заява заступника прокурора не містить обгрунтування та документального підтвердження наявності підстав для такого представництва, не визначає які саме інтереси держави порушені, не обгрунтовує необхідність їх захисту та наявність підстав для здійснення представництва. Крім того, повідомив, що правовідносини по спірному договору виникли раніше ніж 01.01.2011, тобто на них не може поширюватись норми Податкового кодексу України, оскільки відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Також звернув увагу суду на те, що відповідно до листа Сєвєродонецької міської ради № 478 від 24.01.2012 сплив строк позовної давності, відповідно й право прокурора на здійснення представництва в суді законних інтересів держави, що є підставою для відмови у позові.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 26.07.2016 розгляд справи відкладений на 08.08.2016.

Прокурор письмовими поясненнями №05/2 від 08.08.2016 зазначив, що оскільки Сєвєродонецькою міською радою, виключною компетенцією якої є вирішення питань регулювання земельних відносин, не здійснюється захист законних інтересів держави, то відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» це є підставою для представництва прокурора в суді. Крім того, звернув увагу на те, що встановлення ст.288 Податкового кодексу України граничних розмірів річної орендної плати за земельну ділянку та зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для приведення положень спірного договору оренди земельної ділянки у відповідність до вимог закону в частині визначення розміру орендної плати та нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка є предметом спірного договору. Повідомив, що правовідносини щодо користування земельною ділянкою є триваючими спірний договір оренди на даний час є чинним та діючим, а тому позивач, міська рада, як орендодавець за вказаним договором оренди земельної ділянки має право перевіряти, слідкувати та вимагати належного виконання орендарем своїх обовязків, у тому числі і своєчасного внесення орендної плати, а також приведення умов договору у відповідність до вимог чинного законодавства протягом усього строку дії договору. Застосування у даному випадку строків позовної давності порушує та перешкоджає реалізації прав міської ради щодо надання в користування земельної ділянки та отримання орендних платежів у відповідному розмірі.

Також прокурор надав письмові пояснення, де просить вважати вірними позовні вимоги щодо внесення змін до договору оренди землі від 13.12.2006 № 61, укладеного між Сєвєродонецькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «ЛІА» ЛТД, оскільки при виготовленні позовної заяви була допущена технічна помилка в її прохальній частині та помилково зазначений інший договір, при тому, що за текстом позовної заяви та за доданими до неї додатками мова йде саме про договір оренди землі від 13.12.2006 № 61.

Це клопотання було розглянуто в судовому засіданні та прийнято судом до уваги при розгляді справи.

Позивач та відповідач не скористалися своїм правом, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, не забезпечили участі повноважних представників у судовому засіданні, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 08.08.2016 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно зі ст.13 Конституції України земля є обєктом права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст.ст.142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших обєктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах повноважень шляхом прийняття рішень. Права органів самоврядування захищаються у судовому порядку.

Статтею 121 Конституції України передбачено, що на органи прокуратури України покладається представництво інтересів громадян або держави в судах у випадках, визначених законом.

Згідно з ч.1 ст.29 Господарського процесуального кодексу України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення Верховним Судом України, про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. При цьому прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України Про прокуратуру. Для представництва інтересів громадянина в господарському суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, та письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви (заяви, скарги) у порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

За змістом ч.3 ст.23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 4 ст.23 Закону України Про прокуратуру передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобовязаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного субєкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або субєктом владних повноважень.

Оскільки Сєвєродонецька міська рада, як сторона договору оренди землі від 13.12.2006, як компетентний орган з врегулювання земельних відносин, могла та повинна була самостійно звернутися до суду з вимогою про внесення змін до вказаного договору оренди землі, але не зробила цього, тому Перший заступник прокурора Луганської області правомірно звернувся до суду з позовом щодо приведення умов договору у відповідність до чинного законодавства.

Тобто Перший заступник прокурора Луганської області правомірно звернувся з даним позовом до суду в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради, оскільки порушення відповідачем встановленого державою порядку користування земельною ділянкою, невнесення змін до договору оренди землі, тягне за собою недоотримання коштів до міського бюджету та є порушенням вимог діючого законодавства.

13.12.2006 між Сєвєродонецькою міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою "ЛІА" ЛТД (орендар) укладено договір оренди землі № 61, відповідно до п.1. якого орендодавець, на підставі рішення Сєвєродонецької міської ради від 30.11.2006 № 520, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку землі комерційного використання (під торгівельний центр у наслідок реконструкції корпусу № 1), яка знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Радянський, б. 46, квартал 48.

Цей договір зареєстровано 18.12.2006 за № 61 у Сєвєродонецькому міському реєстраційному офісі Луганської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті України по земельних ресурсах.

Відповідно до п. 2 договору в оренду передаються земельні ділянки площею 3,1433 га, у тому числі: капітальна одноповерхова 2,2147 га, під земельними насадженнями 0,5944 га, під проїздами, проходами та площадками 0,3342 га.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 9149517 грн. 64 коп. (п.5 договору).

Договір укладено на 25 років, строком по 12.12.2031 включно, починаючи з дати державної реєстрації договору оренди. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8 договору).

Орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі та розмірі: 114368 грн. 97 коп. на рік. (п.9 договору).

Розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов індексації грошової оцінки земельної ділянки; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом (п.11 договору оренди землі).

Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно у розмірі: 9530 грн. 75 коп. протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (п.11 договору).

Згідно з п. 35 договору зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розвязується у судовому порядку.

Договір набирає чинності після підписання сторонами, нотаріального посвідчення (за бажанням однієї із сторін договору), та його державної реєстрації (п. 40 договору).

Листом № 478 від 24.01.2012 Сєвєродонецькою міською радою на адресу відповідача направлено проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 61 від 13.12.2006, в якому він пропонує внести зміни до п.п.5, 9, 11 договору, однак відповідач зазначену угоду не підписав.

30.08.2013 Сєвєродонецькою міською радою рекомендованим листом №6067 від 12.08.2013 на адресу відповідача повторно направлено проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки №61 від 13.12.2006. Зазначений лист отримано відповідачем 09.09.2013, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, однак відповідач зазначену угоду не підписав (а.с.35-37).

Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 26.05.2016 №2533-с нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 20542094 грн. 16 коп.

Необхідність приведення умов договору у відповідність до вимог законодавства, а також ухилення відповідача від підписання додаткової угоди до договору оренди землі стало підставою для звернення Першого заступника прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради до суду з відповідним позовом.

З набранням з 01.01.2011 чинності Податковим кодексом України було змінено розмір орендної плати та встановлений її мінімальний та максимальний розміри.

Відповідно до ст.2 Закону України Про оренду землі відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цих Законів, а також договором оренди землі.

За змістом статті 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна умов договору вчинюється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором, законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно з частинами першою, другою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Як визначено частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата за землю відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно з положеннями статті 288 Податкового кодексу України (тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХІІІ цього Кодексу; для інших категорій земель трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Також слід зазначити, що базою оподаткування відповідно до статті 271 Податкового кодексу України є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом ХІІІ Податкового кодексу України.

За змістом пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України і частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель» для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обовязково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими і затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України «Про оцінку земель»).

Відповідно до положень статті 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 57 років. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою (частина перша статті 23 цього Закону).

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями статті 288 Податкового кодексу України.

Відповідач у запереченнях на позовну заяву зазначив, що до спірних правовідносин повинна застосовуватись саме та редакція закону, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, оскільки, згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, за винятком коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. У даному випадку, спірні правовідносини виникли між сторонами у 2006, тому на них неможливо поширити дію норм Податкового кодексу України від 02.12.2010 з огляду на наведені приписи Конституції України.

Суд зазначає, що під дією нормативно-правового акта в часі треба розуміти, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Разом з тим, як встановлено судом, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, а тому у випадку законодавчої зміни її граничного розміру, відповідні зміни повинні бути внесені до договору оренди земельної ділянки, який укладений до внесення змін до законодавства, та такі договори повинні бути приведені у відповідність до положень законодавства.

У запереченнях на позов відповідач вказує на сплив позовної давності у даній справі.

Відповідно до вимог ст.ст. 256 та 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності за змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При цьому, за приписами ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29 травня 2013 року N 10, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Суд зазначає, що позовна давність до зобов'язання про внесення змін до договору не застосовується, оскільки порушення є таким, що триває у часі (порушення, що характеризується безперервністю його вчинення протягом певного часу; таке порушення безперервно зберігається невизначено тривалий час з початку його вчинення).

Частиною 5 статтею 261 ЦК України визначено порядок застосування позовної давності до зобов'язань із визначеним строком виконання та за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначено.

Водночас, так як обов'язок внести зміни до договору оренди в частині зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою покладено на сторін договору протягом усього часу з моменту внесення змін до закону, який регулює ціну за землекористування, та такий обов'язок не має строку виконання, невиконання сторонами обов'язку щодо внесення змін до договору оренди є таким порушенням, яке триває у часі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність внесення змін до укладеного між сторонами договору оренди в частині пункту 9 цього договору у зв'язку із набранням чинності Податковим кодексом України та встановленням граничних розмірів орендної плати за землю, що в свою чергу є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Враховуючи викладені приписи законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про їх задоволення.

Судовий збір покладається на позивача та відповідача порівну, враховуючи приписи ч.2 ст.49 Господарського процесуального кодексу України та те, що жодна із сторін не вжила належних заходів для внесення змін у договір оренди землі від 13.12.2006, державна реєстрація від 18.12.2006 за № 61, в добровільному порядку.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Першого заступника прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "ЛІА" ЛТД про внесення змін до договору оренди землі задовольнити повністю.

2. Внести зміни до договору оренди землі № 61 від 13.12.2006 (державна реєстрація від 18.12.2006 №61), укладеного між Сєвєродонецькою міською радою та ТОВ ВКФ «ЛІА» ЛТД, виклавши пункт 9 договору у наступній редакції: « 9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі».

3. Стягнути з Сєвєродонецької міської ради, бул.Дружби народів, 32, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, ідентифікаційний код 26204220, на користь Прокуратури Луганської області, вул. Б.Ліщини, 27, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, ідентифікаційний код 02909921, судовий збір у сумі 689 грн 00 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "ЛІА" ЛТД, вул.Леніна, 53, смт. Станиця Луганська, Станично-Луганський район, Луганська область, ідентифікаційний код 20163224, на користь Прокуратури Луганської області, вул. Б.Ліщини, 27, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, ідентифікаційний код 02909921, судовий збір у сумі 689 грн 00 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.08.2016.

Суддя Т.В. Косенко