УХВАЛА

03.08.2016Справа № 910/27847/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши скаргу публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на дії державного виконавця та начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 910/27847/15 за позовом публічного акціонерного товариства "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" до приватного акціонерного товариства "ТЕРМОЛАЙФ" та товариства з обмеженою відповідальністю "КОКСОТРЕЙД" про стягнення 5585802,08 доларів США, що еквівалентно 121800754,81 грн і 20273046,89 грн,

за участю представників сторін:

від позивача/скаржника - Пелепецький В.Д. (довіреність № 100 від 27.04.2016);

від відповідача 1 - Мецгер Ю.Ю. (довіреність № б/н від 08.06.2016);

від відповідача 2 - Вавдійчик Б.П. (довіреність № б/н від 17.09.2015),

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2015 року до Господарського суду міста Києва звернулося ПАТ "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" з позовом до ПрАТ "ТЕРМОЛАЙФ" та ТОВ "КОКСОТРЕЙД" про стягнення з останніх солідарно:

- 31235802,08 доларів США, з яких: 2850000,00 доларів США (еквівалентно 62145444,15 грн) - прострочена заборгованість за кредитом; 2735802,08 доларів США (еквівалентно 59655310,66 грн) - прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом;

- 20273046,89 грн, з яких: 7742408,71 грн - пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом; 12530638,18 грн - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "ТЕРМОЛАЙФ", як позичальником, (далі - відповідач 1) порушено грошове зобов'язання за договором від 04.09.2012 № 30-В/12/66/ЮО про відкриття кредитної лінії (далі - кредитний договір).

Позовні вимоги заявлені ПАТ "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" до ТОВ "КОКСОТРЕЙД" (далі - відповідач 2) на підставі договору поруки 04.09.2012, укладеного між вказаними особами, та за умовами якого відповідач 2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем 1 зобов'язань за кредитним договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2015 прийнято вказаний вище позов ПАТ "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" до розгляду та порушено провадження у справі № 910/27847/15.

01.12.2015 до господарського суду надійшла заява ПАТ "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ПрАТ "ТЕРМОЛАЙФ", які знаходяться на поточних рахунках.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2015 зазначену заяву позивача задоволено, з метою забезпечення позову у справі № 910/27847/15 накладено арешт на грошові кошти приватного акціонерного товариства "ТЕРМОЛАЙФ" (61071, Харківська обл., м. Харків, Жовтневий район, шосе Карачівське, буд. 44; ідентифікаційний код 34015182), що знаходяться:

на рахунку № 5873 (Українська гривня, долар США, Євро, Російський рубль) в ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії", МФО 320627;

на рахунку № 5873 (Українська гривня , долар США, Євро, Російський рубль) в ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії", МФО 320627;

на рахунку № 0697 (Українська гривня, долар США, Євро, Російський рубль) в ПАТ "Європромбанк", МФО 377090;

на рахунку № 2331 (Українська гривня, долар США, Євро, Російський рубль) в ПАТ "Укрексімбанк" МФО 351618;

на рахунку № 4400 (Українська гривня, долар США, Євро, Російський рубль) в ПАТ "Укрексімбанк" МФО 322313;

а також в інших поточних рахунках, відкритих в банківських або в інших кредитно-фінансових установах України, виявлених державним виконавцем у процесі виконання даної ухвали, в межах суми 5585802,08 (п'ять мільйонів п'ятсот вісімдесят п'ять тисяч вісімсот дві) доларів США 08 центів, що у гривневому еквіваленті становить 121800754,81 (сто двадцять один мільйон вісімсот тисяч сімсот п'ятдесят чотири) грн 81 коп., та 20273046,89 (двадцять мільйонів двісті сімдесят три тисячі сорок шість) грн 89 коп.

11.12.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача 2 надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи, в якому ТОВ "КОКСОТРЕЙД" не погоджується із розміром заявлених сум простроченої заборгованості за кредитом, пеню за прострочення повернення заборгованості за кредитом та пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 зупинено провадження у справі та призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

24.03.2016 через відділ діловодства суду від публічного акціонерного товариства "Сбербанк" надійшла скарга на дії державного виконавця та начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Скарга мотивована тим, що Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було неправомірно винесено постанову від 24.02.2016 про закінчення виконавчого провадження № 49635892, оскільки, на думку скаржника, вказана постанова була винесена державним виконавцем передчасно, оскільки ПАТ «Європромбанк» не прийняв до виконання постанову від 24.02.2016.

14.03.2016 скаржник звернувся до ВДВС із скаргою на дії державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, на що отримав відповідь, що вказана скарга не відповідає вимогам п.п.. 3, 4, 6 ч. 7 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», а тому буде розглянута в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян».

Враховуючи наведене, ПАТ «Сбербанк», вважаючи, що його права порушені, звернувся до суду з даною скаргою, згідно якої просить суд поновити строк на оскарження дій державного виконавця; визнати неправомірними дії начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Крайчинського С.С. в частині не розгляду скарги ПАТ "Сбербанк" в порядку ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження"; скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. від 24.02.2016 про закінчення виконавчого провадження № 49635892.

У зв'язку з тим, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 провадження у справі було зупинено, призначено судову експертизу, а матеріали справи направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, Господарський суд міста Києва листом від 28.03.2016 № 06-37.1/559/16 повідомив сторін, що у суду немає можливості розглянути вищевказану скаргу у зв'язку з відсутністю матеріалів справи, а скаргу буде розглянуто після повернення матеріалів справи № 910/27847/15 до суду.

13.07.2016 через відділ діловодства суду з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи № 910/27847/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2016 скаржнику поновлено строк на подання даної скарги до суду, скаргу публічного акціонерного товариства "Сбербанк" (надалі - ПАТ «Сбербанк»/скаржник/позивач) прийнято до провадження та призначено її розгляд на 27.07.2016.

27.07.2016 через відділ діловодства суду від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі - ВДВС) надійшли письмові пояснення на скаргу ПАТ «Сбербанк» в яких ВДВС зазначає, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2015 у справі № 910/27847/18 ухвалено забезпечити позов шляхом накладення арешту на всі поточні рахунки боржника в межах суми 142 073 801, 40 грн. В процесі виконання вказаної ухвали суду державним виконавцем були прийняті відповідні постанови про арешт коштів боржника в межах суми 142 073 801, 40 грн та направлено на виконання до всіх банківських установ, де виявлено відкриті рахунки боржника. Крім того, в матеріалах виконавчого провадження наявні листи-повідомлення банківських установ про прийняття постанови про арешт коштів боржника, серед яких наявний і лист ПАТ «Європромбанк» від 15.02.2016. З огляду на викладене, на момент прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, постанови про арешт коштів боржника були прийняті всіма банківськими установами, де відкриті рахунки боржника.

Щодо вимог про визнання неправомірними дій начальника ВДВС, останній зазначає, що оскільки скаржником порушений порядок звернення до ВДВС, встановлений ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», то у відповідності до ч. 8 вказаної статті зазначена скарга була розглянута в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян», що також відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому, на думку ВДВС, скарга ПАТ «Сбербанк» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні 27.07.2016 судом оголошено перерву до 03.08.2016.

У судове засідання, призначене на 03.08.2016, представники сторін з'явилися та надали суду пояснення по суті скарги.

Представник ПАТ «Сбербанк» підтримав подану до суду скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві.

Представник ПрАТ «Термолайф» заперечив проти задоволення скарги та подав до суду копію листа ПАТ «Європромбанк» про прийняття до виконання постанови ВДВС від 10.02.2016 № 49635892 про арешт коштів боржника.

Дослідивши матеріали скарги та докази на їх підтвердження, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено таке.

09.12.2015 ПАТ «Сбербанк» звернулося до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою від 08.12.2015 про відкриття виконавчого провадження на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 08.12.2015 у справі № 910/27847/15 про вжиття заходів до забезпечення позову.

На підставі вказаної заяви головним державним виконавцем ВДВС Рубель І.В. 11.12.2015 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49635892.

11.12.2015 головним державним виконавцем ВДВС Рубель І.В. було винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках:

на рахунку № 5873 (Українська гривня, долар США, Євро, Російський рубль) в ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії", МФО 320627;

на рахунку № 5873 (Українська гривня , долар США, Євро, Російський рубль) в ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії", МФО 320627;

на рахунку № 0697 (Українська гривня, долар США, Євро, Російський рубль) в ПАТ "Європромбанк", МФО 377090;

на рахунку № 2331 (Українська гривня, долар США, Євро, Російський рубль) в ПАТ "Укрексімбанк" МФО 351618;

на рахунку № 4400 (Українська гривня, долар США, Євро, Російський рубль) в ПАТ "Укрексімбанк" МФО 322313;

та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що належать боржнику у межах суми 142 073 801, 40 грн.

Листом від 16.12.2015 № 12280/4/07-2-6-БТ ПАТ «Сбербанк» повідомило ВДВС про прийняття постанови від 15.12.2015 про арешт коштів боржника до виконання.

24.12.2016 на адресу ВДВС надійшов лист публічного акціонерного товариства «Європромбанк», в якому останній зазначає, що відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, за кодом 25959484 зареєстроване публічне акціонерне товариство «Сбербанк», в той час як стягувачем за постановами від 11.12.2015 визначено публічне акціонерне товариство «Дочірній Банк Сбербанку Росії», тобто найменування останнього було змінено. У зв'язку з викладеним, ПАТ «Європромбанк» просило ВДВС надати постанову про зміну назви виконавчого провадження з метою недопущення порушень вимог законодавства. Аналогічний лист був отриманий ВДВС від ПАТ "Укрексімбанк".

29.12.2015 головним державним виконавцем ВДВС Рубель І.В. винесено постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження на підставі ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

29.12.2015, у зв'язку зі зміною назви стягувача, головним державним виконавцем ВДВС Рубель І.В. було винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках філії АТ «Укрексімбанк» та ПАТ «Європромбанк» та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що належать боржнику у межах суми 142 073 801, 40 грн.

Листом від 05.01.2016 № 068-05/7 ПАТ «Укрексімбанк» повідомило ВДВС про прийняття постанови від 29.12.2015 про арешт коштів боржника до виконання, а також листом від 06.01.2016 № 204-03/8-БТ про залишки коштів на рахунках боржника.

15.01.2016 до ВДВС надійшов лист ПАТ «Європромбанк» від 05.01.2016 № 004/004/1, в якому зазначено, що постанова від 29.12.2015 не може бути прийнята банком до виконання у зв'язку з відсутністю постанови про зміну назви сторони, а саме стягувача, у виконавчому провадженні, а також вказано про порушення ВДВС п. 1.5.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

25.01.2016 до ВДВС надійшло клопотання ПАТ «Сбербанк» про подання скарги на банківську установу відповідно до якого скаржник просив ВДВС звернутися до Національного банку України зі скаргою на дії ПАТ «Європромбанк», що пов'язані з неприйняттям до виконання постанови ВДВС від 29.12.2015 про арешт коштів боржника.

10.02.2016 головним державним виконавцем ВДВС Рубель І.В. було винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках ПАТ «Європромбанк» та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що належать боржнику у межах суми 142 073 801, 40 грн.

Також, 10.02.2016 ВДВС звернулося до ПАТ «Європромбанк» з вимогою про надання інформації щодо залишку грошових коштів на рахунках боржника.

12.02.2016 ВДВС звернулося до Національного банку України з листом № 20.1/135/8 щодо надання правової оцінки діям посадових осіб ПАТ «Європромбанк» та посприяти вирішенню питання щодо прийняття до виконання постанов ВДВС та арешту коштів боржника з метою виконання ухвали суду.

Листом від 15.02.2016 № 004/126/1 ПАТ «Європромбанк» повідомило ВДВС про прийняття до виконання постанови від 10.02.2015 про арешт коштів боржника.

24.02.2016 головним державним виконавцем ВДВС Рубель І.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку із виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 08.12.2016 у справі № 910/27847/15.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 5 Закону встановлено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Частиною 3 вказаної статті встановлено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Судом встановлено, що ПАТ «Європромбанк» надіслав лист ВДВС від 15.02.2016 № 004/126/1 в якому повідомило про прийняття постанови від 10.02.2016 про арешт коштів боржника до виконання, а тому державним виконавцем правомірно винесено постанову від 24.02.2016 про закінчення виконавчого провадження, а тому доводи скаржника спростовуються матеріалами справи та задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 83 Закону скасування постанови, що не відповідає вимогам Закону, належить до компетенції начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Пунктом 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» роз'яснено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

За таких обставин, суд зазначає, що скасування постанов Відділу державної виконавчої служби не є компетенцією суду.

Щодо вимоги скаржника про визнання неправомірними дій начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в частині не розгляду скарги ПАТ «Сбербанк» в порядку, передбаченому ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 82 Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця подається начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії чи бездіяльність начальника відділу можуть бути оскаржені до вищестоящого органу державної виконавчої служби. Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України розглядає виключно скарги на рішення, дії чи бездіяльність начальників управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Як вбачається з матеріалів справи скаржник 04.03.2016 звернувся до начальника ВДВС зі скаргою на дії державного виконавця, що пов'язані з невиконанням ухвали Господарського суду міста Києва від 08.12.2015, а саме не накладенням арешту на кошти боржника на рахунках, відкритих у ПАТ «Європромбанк». З огляду на викладене, скаржник просив скасувати постанову ВДВС від 24.02.2016 про закінчення виконавчого провадження.

Листом від 14.03.2016 № 7156-0-33-16/20.1/135/8 начальником ВДВС було надано відповідь на вищевказану скаргу, в якій ВДВС зазначає, що скарга не відповідає вимогам п. 3, 4, 6 ч. 7 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», а тому буде розглянута в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

Згідно ч. 7 ст. 82 Закону скарга у виконавчому провадженні подається у письмовій формі та має містити:

1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2) повне найменування (ім'я) стягувача та боржника, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій цієї статті, розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян" (ч. 8 ст. 82 Закону).

Частиною 6 ст. 82 Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби можуть бути оскаржені до керівництва органів державної виконавчої служби, якщо їх оскарження передбачено цим Законом.

Як зазначено у листі ВДВС від 14.03.2016 скарга, подана до ВДВС не відповідає вимогам ч. 7 ст. 82 Закону, а не частини 6.

З огляду на викладене, суд зазначає, що скаржником дотримано вимоги ч. 6 ст. 82 Закону, а тому скарга ПАТ «Сбербанк» повинна розглядатися в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Така позиція суду узгоджена з позицією Вищого господарського суду України, викладеною у постановах від 29.04.2015 у справі № 905/2532/13 та від 03.06.2015 у справі № 905/2531/13.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що начальником Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України порушено порядок розгляду скарг, передбачений ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», а тому вимога скаржника про визнання неправомірними дій начальника ВДВС підлягає задоволенню.

Отже, керуючись статтями 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В :

1. Скаргу публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на дії державного виконавця та начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Крайчинського С.С. в частині не розгляду скарги ПАТ «Сбербанк» в порядку ст. 82 Закону України про виконавче провадження».

3. У задоволенні решти скарги відмовити.

4. Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Я.А. Карабань