УХВАЛА

08.08.2016Справа № 910/10617/16

За позовомПублічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"
ДоДочірнього підприємства "Мілкіленд - Україна" (відповідач -1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Миргородський сироробний комбінат" (відповідач -2)
Простягнення 11 450 459, 64 грн.
Суддя Трофименко Т.Ю.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Цурка Н.О. по дов. № 04 від 11.01.2016

Від відповідача -1: Логінов К.Е. - по дов. №86/16 від 05.07.2016р.

Від відповідача-2: не з'явились

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про стягнення солідарно з Дочірнього підприємства "Мілкіленд - Україна" (відповідач -1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Миргородський сироробний комбінат" (відповідач -2) 11450 459,64 грн., із яких: 8 850 000 грн. заборгованість по кредиту, 305 311, 47 грн. заборгованість по процентам, 2 179 852,12 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 115 296,04 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2016 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/10617/16, розгляд справи призначено на 06.07.2016.

Відповідачі письмових відзивів на позов не подали, вимоги ухвали Господарського суду про порушення провадження у справі від 08.06.2016 не виконали.

06.07.2016 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача -1 до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання мотивоване тим, що відповідач надав довіреність представнику на ведення справи тільки 05.07.2016р., а тому представник не мав можливості ознайомитися з матеріалами справи та надати письмовий відзив на позов.

Представник позивача при вирішенні даного клопотання поклався на розсуд суду.

Від відповідача -2 заяв, клопотань на адресу суду не надходило.

У зв'язку з тим, що представники відповідача-2 в судове засідання не з'явилися, відповідачі вимог суду не виконали та враховуючи клопотання представника відповідача -1, суд відклав справи на 27.07.2016.

26.07.2016 від відповідача-1 надійшло клопотання про долучення документів, наданих на виконання вимог ухвали про порушення провадження у справі.

Також, 26.07.2016 від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач-1 просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити, та заява про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

У судовому засіданні 27.07.2016. представник відповідача-1 підтримав подані ним 26.07.2016 клопотання про витребування доказів, відповідно до яких просив суд витребувати у позивача:

- розрахункові документи, якими підтверджується надання окремих траншів кредиту Дочірньому підприємству "Мілкіленд-Україна" в межах відновлювальної кредитної лінії, відкритої згідно кредитного договору №11-К/13-У1Р від 23.08.2013р., за 05.09.2013р. в сумі 20 000 000 грн, за 11.09.2013р. в сумі 20 000 000 грн, за 11.10.2013р. в сумі 20 000 000 грн, за 11.11.2013 р. в сумі 20 000 000 грн та за 11.12.2013 р. в сумі 20 000 000 грн;

- паперові копії електронних документів, на підставі яких було здійснено зарахування коштів на всі рахунки в усіх валютах, відкриті Дочірнім підприємством "Мілкіленд-Україна" в Публічному акціонерному товаристві акціонерний банк "Укргазбанк" (код банку 320478) за період з 01.07.2014р. по 30.09.2015р. та/або виписки про операції із зарахування коштів, здійснені за цими рахунками у цей період.

У зв'язку з тим, що витребувані докази необхідні для вирішення спору по суті, суд, відповідно до ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, прийшов до висновку про задоволення клопотання про витребування доказів.

Також представником відповідача-1 підтримано подане ним клопотання про об'єднання в одне провадження даної справи та справи № 910/12715/16 за позовом Дочірнього підприємства "Мілкіленд-Україна" до Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" про визнання недійсним кредитного договору № 11-К/13-VIP від 23.08.2013.

Відповідно до ст. 58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Суддя має право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу, про що зазначається в ухвалі про порушення справи або в рішенні. За клопотанням сторін або з власної ініціативи суд об'єднує кілька вимог, що випливають з корпоративних відносин і пов'язані між собою підставою виникнення або поданими доказами. Не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді. При цьому останній вправі вирішувати питання про об'єднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні (п. 3.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Зважаючи на те, що справа № 910/12715/16 перебуває у провадженні судді Чинчин О.В., суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про об'єднання даної справи та справи № 910/12715/16 в одне провадження.

Представник позивача в дане судове засідання не з'явився, однак від позивача через загальний відділ Господарського суду міста Києва надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю направити в судове засідання представника.

Представник відповідача-2 в судове засідання 27.07.2016 не з'явився, заяв та клопотань від віповідача-2 не надходило.

У зв'язку з тим, що представники позивача та відповідача-2 в судове засідання не з'явилися, а також у зв'язку з необхідністю витребування доказів та враховуючи клопотання представника позивача, суд відклав розгляд справи а 08.08.2016.

05.08.2016 представником позивача через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва було подано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти на рахунках відповідача, які переховані у дані заяві, а також будіь-яких інших рахунках, які будуть виявлені, в межах суми 11 450 459,64 грн. ціни позову та судового збору в сумі 171 756,84 грн.

Суд, розглянувши заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, відмовив у її задоволенні з огляду на її необґрунтованість.

08.08.2016р. через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача-1 надійшло клопотання про призначення по справі економічної експертизи фінансово-крдитних операцій. Дане клопотання мотивовано необхідністю вирішення питань, що потребують спеціальних знань, зокрема, документального підтвердження заборгованості відповідача-1 перед позивачем за Кредитним договором про надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії №11-К/13-VIP від 23.08.2013, правильності нарахування заборгованості тіла кредиту, процентів, пені, та правильності методу нарахування ПАТ «Укргазбанк» процентів, необхідним є висновок експерта з цих питань у справі № 910/10617/16.

Відповідач-1 запропонував на вирішення експерта поставити такі питання:

1. Чи підтверджується документально заборгованість Дочірнього підприємства «Мілкіленд Україна» перед Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» за кредитним договором про надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії № 11-К/13-VIP від 23.08.2013?

2. Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості Дочірнього підприємства «Мілкіленд Україна» (у тому числі в частині зазначеного в ньому розмірі суми боргу за кредитом, процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасне погашення кредиту, пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, які заявлені до стягнення) перед Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» умовам укладеного між вказаними сторонами кредитним договором про надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії № 11-К/13-VIP від 23.08.2013 та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором?

Відповідно до ч.1 ст.41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно із положеннями ст.1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Як зазначено в листі №01-8/2651 від 27.11.2006р. Вищого господарського суду України "Про деякі питання призначення судових експертиз" судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Аналогічні за змістом положення містить ч.2 п.2 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи".

Як вказувалось вище, обґрунтовуючи поданий позов позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору про надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії № 11-К/13-VIP від 23.08.2013 в частині своєчасного повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами.

У своєму клопотанні про призначення експертизи відповідач-1 наголошує на необхідності перевірки визначеного банком розміру заборгованості по тілу кредиту та процентах за користування кредитними коштами умовам спірного правочину.

Наразі, обставини щодо фактичного розміру заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами за порушення позичальником своїх грошових зобов'язань за спірним правочином входять до предмету доказування по справі.

Разом з цим, враховуючи правову природу спірних правовідносин, для з'ясування всіх обставин, що складають предмет доказування у справі №910/10617/16, є необхідним застосування відповідних методів та методик здійснення банківських розрахунків та застосування відповідних процентних ставок за користування кредитом, що не може бути зроблено господарським судом самостійно без залучення відповідних фахівців.

За таких обставин, враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги предмет та підстави позовних вимог, виходячи з того, що під час розгляду справи №910/10617/16 виникли питання щодо визначення обсягу фактичного розміру заборгованості позичальника по тілу кредиту, а також перевірки правильності нарахування процентів за користування кредитними коштами та пені, з огляду на позицію сторін стосовно необхідності для вирішення наведених питань застосування спеціальних знань, суд дійшов висновку про необхідність призначення у даній справі судової експертизи.

Відповідно до ч.2 ст.41 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Виходячи зі змісту листа №01-8/2651 від 27.11.2006р. Вищого господарського суду України "Про деякі питання призначення судових експертиз", вирішуючи питання про призначення судової експертизи, господарському суду необхідно витребувати у сторін пропозиції стосовно конкретних державних спеціалізованих експертних установ та/або судових експертів, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але має враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення експертного дослідження.

За змістом п.5 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. У вирішенні відповідного питання (до призначення судової експертизи) слід: визначитися з конкретною установою або конкретним експертом, якими проводитиметься експертиза. З цією метою господарський суд, зокрема, витребує у сторін пропозиції стосовно таких установ та/або судових експертів, у тому числі тих, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але може враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи; максимально конкретно визначити питання, які мають бути роз'ясненні судовим експертом, та сформулювати їх у логічній послідовності.

Згідно з п.3 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду, у процесі підготовки справи до розгляду суддя не позбавлений можливості, викликавши представників сторін, з'ясувати їх думку щодо питань, які слід поставити перед експертом.

ПРедстанвик позивача у судовому засіданні 08.08.2016 проти задовоелнян клопотання про призначення судової експертизи заперечував, пропозицій з приводу переліку питань, які має бути поставлено на вирішення судовому експерту, не надав.

Згідно з ч.3 ст.41 Господарського процесуального кодексу України проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу"

Пунктом 1.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень встановлено, що експертизи та дослідження проводяться експертними установами, як правило, за зонами регіонального обслуговування. За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в установі за зоною обслуговування, особа або орган, які призначають експертизу, зазначивши відповідні мотиви, можуть доручити її виконання експертам іншої установи.

Суд вважає за необхідне доручити проведення судової експертизи Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 15 Закону України "Про судову експертизу" витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Згідно з п.9 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених частиною другою статті 86 Господарського процесуального кодексу України, зазначається, зокрема, сторона, на яку покладено оплату витрат з проведення судової експертизи.

За змістом п.23 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи.

Приймаючи до уваги предмет та підстави позовних вимог, враховуючи заперечення відповідача-1 щодо розрахунку заборгованості позичальника за кредитом, процентами за користування кредитними коштами, пені, умовам кредитного договору № 11-К/13-VIP від 23.08.2013, за висновками суду, саме відповідач є заінтересованою особою, яка має нести витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, господарський суд вважає за необхідне для всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх обставин справи призначити судову економічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (вул. Смоленська, 6, м. Київ, 03057), а витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, покласти на відповідача-1.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.41, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Призначити судову економічну експертизу у справі № 910/10617/16 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про стягнення солідарно з Дочірнього підприємства "Мілкіленд - Україна" (відповідач -1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Миргородський сироробний комбінат" (відповідач -2) 11450 459,64 грн.

На вирішення експерту поставити наступні питання:

1. Чи підтверджується документально заборгованість Дочірнього підприємства «Мілкіленд Україна» перед Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» за кредитним договором про надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії № 11-К/13-VIP від 23.08.2013?

2. Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості Дочірнього підприємства «Мілкіленд Україна» (у тому числі в частині зазначеного в ньому розмірі суми боргу за кредитом, процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасне погашення кредиту, пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, які заявлені до стягнення) перед Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» умовам укладеного між вказаними сторонами кредитним договором про надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії № 11-К/13-VIP від 23.08.2013 та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором?

Проведення судової експертизи по справі № 910/10617/16 доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (вул. Смоленська, 6, м. Київ, 03057).

Попередити експерта, який буде проводити судову експертизу, про необхідність проведення експертизи у відповідності до Закону України "Про судову експертизу" та про кримінальну відповідальність у разі дачі неправдивих висновків, передбачену ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України. Зобов'язати учасників судового процесу не перешкоджати при проведенні судової експертизи.

Зобов'язати Дочірнє підприємство «Мілкіленд Україна» сплатити вартість судової експертизи згідно з рахунком, який буде надано Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України.

Зобов'язати Науково-дослідний центр судової експертизи з питань інтелектуальної власності згідно із ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України направити сторонам у справі копію висновку судової експертизи, призначеної даною ухвалою, а також провести експертизу у строки, передбачені підпунктом 1.13 пункту 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.

Суддя Т. Ю. Трофименко