ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.08.2016 Справа № 905/1900/16

Господарський суд Донецької області у складі

головуючого судді Кучерявої О.О.,

при помічнику судді Цакадзе М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро-Транс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецсервіс», Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача ОСОБА_1 примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про стягнення суми коштів в розмірі 79980, 42 грн., зобовязання вчинити певні дії,

за участю представників:

від позивача: не зявився,

від відповідача1: не зявився,

від відповідача2: ОСОБА_2, за довір. №366, від 06.06.2016р.,

від третьої особи: ОСОБА_3, за довір. від 30.12.2015р.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аеро-Транс» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецсервіс», Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» про стягнення суми коштів в розмірі 79980, 42 грн., зобовязання вчинити певні дії.

Правовою підставою стягнення представник позивача під час розгляду справи вважає норми статті 1212 Цивільного кодексу України. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сума грошових коштів в розмірі 79980, 42 грн. помилково перерахована на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецсервіс». 01 червня 2016 року позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецсервіс» з вимогою про повернення отриманих без достатніх правових підстав грошових коштів, про що свідчить лист №22-06-16. Листом №16-06 від 02 червня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецсервіс» підтвердило факт надходження грошових коштів в сумі 79980, 42 грн. та відсутність будь-яких договірних відносин між сторонами, проти повернення суми 79980, 42 грн. не заперечувало. 02 червня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» відмовився виконати доручення відповідача1 та повернув без виконання платіжне доручення ТОВ «Укрспецсервіс» №53 від 02 червня 2016 року. З огляду на вищевикладене просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача1 грошові кошти в розмірі 79980, 42 грн. як безпідставно отримані та зобовязати відповідача2 здійснити перерахунок грошових коштів у розмірі 79980, 42 грн.

Ухвалою суду від 07 червня 2016 року клопотання позивач про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецсервіс» в сумі 79980, 42 грн., які перераховані платіжним дорученням №553 від 01 червня 2016 року та знаходиться на його банківському рахунку, відкритому у ПАТ «ПУМБ».

Ухвалою суду від 07 липня 2016 року за клопотанням відповідача2 продовжений строк розгляду справи до 23 серпня 2016 року, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений, але надав через канцелярію суду 06 липня 2016 року клопотання про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача1 у судове засідання не, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений, надав через канцелярію суду клопотання в якому позовні вимоги визнав у повному обсязі.

07 липня 2016 року від представника відповідача2 надійшов відзив на позов, в якому останній визнав факт надходження грошових коштів в розмірі 79980, 42 грн. на рахунок відповідача1. Відповідачем1 для виконання надане банку платіжне доручення №53 від 02 червня 2016 року про повернення помилково перерахованих коштів. Вказане платіжне доручення не було прийняте банком до виконання та повернуте позивачу у звязку із наявністю арешту коштів на рахунку відповідача1. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказав на помилковість визначення процесуального статусу банку у якості відповідача.

Представник відповідача2 у судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві, залишила вирішення спору на розсуд суду.

Представник третьої особи в судовому засіданні залишила вирішення спору на розсуд суду, письмових пояснень по суті позовних вимог не надала.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням того, що норми статті 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а норми статті 129 Конституції України одним з принципів судочинства визначають свободу у наданні сторонами суду доказів та у доведенні перед судом їх переконливості, судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. При цьому, наявність обставин, які б перешкоджали розгляду справи, встановлюється господарським судом у кожному випадку окремо.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача1 та представника третьої особи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, платіжним дорученням №553 від 01 червня 2016 року перерахував на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецсервіс», грошову суму в розмірі 79980, 42 грн. з призначенням платежу: «оплата за бетон згідно рахунків №№45-49 від 24-27.05.2016р., у тому числі ПДВ 20%».

01 червня 2016 року позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецсервіс» з вимогою про повернення отриманих без достатніх правових підстав грошових коштів, про що свідчить лист №22-06-16.

Листом №16-06 від 02 червня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецсервіс» підтвердило факт надходження грошових коштів в сумі 79980, 42 грн. та відсутність будь-яких договірних відносин між сторонами, проти повернення суми 79980, 42 грн. не заперечувало.

02 червня 2016 року відповідач1 звернувся до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» з платіжним дорученням №53 від 02 червня 2016 року з призначенням платежу: «повернення помилково перерахованих грошових коштів за бетон згідно рахунків 45-49 від 24027.05.2016р. в тому числі ПДВ».

Матеріали справи містять постанову виконавчої служби Міністерства України від 19 травня 2016 року ВП№49577042 про арешт коштів ТОВ «Укрспецсервіс» при примусовому виконанні наказу №905/333/15 від 17 листопада 2015 року, виданого господарським судом Донецької області.

Враховуючи наявність вищевказаної постанови Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» відмовилось виконати доручення відповідача1 та повернув без виконання платіжне доручення ТОВ «Укрспецсервіс» №53 від 01 червня 2016 року згідно пункту 10.6 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на приписи глави 83 Цивільного кодексу України, яка регулює правовідносини у сфері набуття, збереження майна без достатньої правової підстави, зокрема на статтю 1212 Цивільного кодексу України, яка застосовується до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні. На думку позивача перераховані ним кошти в розмірі 79980,42 грн. є безпідставно отриманими в силу ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Так, згідно зі статтею 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї статті застосовуються до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Для виникнення зобов'язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його у іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

За таких обставин, враховуючи відсутність правової підстави для отримання грошових коштів відповідачем1, сума 79980,42 грн. підлягає стягненню з останнього на користь позивача.

Пунктом 5.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22 встановлено, що відповідно до статті 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку не допускається крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

10 серпня 2016 року представником відповідача2 надані додаткові документи до матеріалів справи, а саме виписку про арешт коштів та виписку про рух коштів відповідача1, якими підтверджується факт надходження грошових коштів в сумі заявленої до стягнення позивачем згідно платіжного доручення від 01 червня 2016 року №553.

За таких обставин та враховуючи встановлення судом факту безпідставного отримання відповідачем1 коштів в розмірі 79980,42 грн. позовні вимоги до відповідача2 щодо зобовязання здійснити перерахунок вказаної суми на користь позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, судові витрати згідно із ст.49 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідача1 на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро-Транс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецсервіс», Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача ОСОБА_1 примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення суми коштів в розмірі 79980, 42 грн., зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецсервіс» (83087, Донецька область, м. Донецьк, вул. Калініна, 51, р/р 260014957 в ПАТ «ПУМБ» в м. Краматорськ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро-Транс» (84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 10, офіс 301, р/р 2066 в ПАТ «ОЩАДБАНК», МФО 335106) суму грошових коштів в розмірі 79980, 42 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» (84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Марата, 10) здійснити перерахунок грошових коштів в розмірі 79980, 42 грн. з розрахункового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецсервіс» (83087, Донецька область, м. Донецьк, вул. Калініна, 51, р/р 260014957 в ПАТ «ПУМБ» в м. Краматорськ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро-Транс» (84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 10, офіс 301, р/р 2066 в ПАТ «ОЩАДБАНК», МФО 335106).

У судовому засіданні 10 серпня 2016 року проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення складено та підписано 15 серпня 2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя О.О. Кучерява