ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2016 року Справа № 904/2592/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Вечірка І.О. (доповідач),

суддів: Кузнецова В.О., Науменка І.М.

секретар: Петровська А.В.

за участю:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 10.05.2016;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 10/05-1Ю від 10.05.2016

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2016 року

у справі № 904/2592/16

за позовом ОСОБА_3 комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради, м. Павлоград

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "КТV-Плюс", м. Павлоград

про стягнення боргу у розмірі 7 660,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2016 року у справі №904/2592/16 (суддя Ліпинський О.В.) в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "КТV-Плюс" про стягнення боргу у розмірі 7 660,04 грн. відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач ОСОБА_3 комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2016 року, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 515, 80 грн. покласти на відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- Павлоградською міською радою прийнято рішення № 492-19/IV «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Павлограда», що є підставою для зміни (коригування) розміру відповідної плати без укладення додаткової угоди;

- у звязку зі зміною розміру базової вартості 1 кв.м. земель міста, який в свою чергу застосовується при визначенні розміру плати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, враховуючи положення п.4.5.Договору, розмір плати, яку повинен вносити відповідач, є відкоригованим, без укладення додаткової угоди та становить 531,23грн. на місяць.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2016 року апеляційну скаргу прийнято до розгляду, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 12.07.2016 року.

12.07.2016 року у судовому засіданні оголошено перерву до 08.08.2016 року.

Представник позивача у судових засіданнях 12.07.2016 року та 08.08.2016 року надав пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судових засіданнях 12.07.2016 року та 08.08.2016 року просили рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, судова колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 27.02.2012 року сторонами укладено договір про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів № 77/12 (далі Договір), згідно умов якого, Позивач (ОСОБА_3) надає Відповідачеві (Розповсюджувачу зовнішньої реклами) в тимчасове користування місця для розташування рекламних засобів, а Відповідач розташовує рекламні засоби у відповідності з виданими дозволами на розміщення зовнішньої реклами та здійснює оплату за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів (п. 1.1. Договору).

Відповідно до умов пункту 4.1 Договору, розмір плати обчислюється згідно з Положенням про порядок оплати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів у м. Павлограді, затвердженим рішенням Павлоградської міської ради від 08.11.2011 року № 320-14/VI та згідно з Додатком до Договору становить 200,40 грн. на місяць.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач здійснював оплату за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів в розмірі, визначеному Додатком до Договору № 77/12 від 27.02.2012 року.

20.11.2013 року позивач звернувся до відповідача з листом, в якому інформував про наявність заборгованості в сумі 4 649,94 грн. та вимагав її погасити. При цьому, у вказаному листі відсутнє посилання на підстави нарахування суми боргу у зазначеному розмірі.

Надалі, в жовтні - листопаді 2015 року, березні 2016 року позивач направляв відповідачу претензії про погашення суми боргу. Направлені відповідачу претензії також не містили розрахунку суми боргу, в зазначеному позивачем розмірі.

06.04.2016р. позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 7 660,04 грн.

Позивач в обґрунтування доводів позовної заяви зазначив, що вказаний борг виник в зв'язку з тим, що відповідач в період з травня 2013 року по березень 2016 року проводив оплату за Договором № 77/12 від 27.02.2012 року не у повному обсязі.

Відповідно до статей 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності зі статтями 526 ЦК України та 193 ГК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами частини 1 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 3.1 Договору розповсюджувач зовнішньої реклами зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі вносити плату за тимчасове користування місцем розташування рекламного засобу згідно з розділом 4 цього Договору.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що розмір плати обчислюється згідно з Положенням про порядок оплати за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів у м. Павлограді, затвердженим рішенням Павлоградської міської ради від 08.11.2011 року № 320-14/VI.

Вказаним Положенням визначено формулу, за якою обчислюється розмір плати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів.

Відповідно до Положення було обчислено розмір плати (200,40 грн.) для ТОВ "Телерадіокомпанія "КТV-Плюс", про що свідчить додаток до Договору № 77/12 (а. с. 28).

Згідно з умовами пункту 4.5. Договору, у разі прийняття Павлоградською міською радою рішення про зміну розміру оплати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, розмір плати коригується відповідно до встановленого розміру плати, без укладення додаткових угод.

Позивачем не надано до суду доказів прийняття Павлоградською міською радою окремого рішення про зміну розміру оплати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів. Проте, матеріали справи свідчать, що Павлоградською міською радою було прийнято рішення № 492-19/VI "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Павлоград, яким з 01.05.2012 року встановлено базову вартість 1 кв.м. земель міста у розмірі 130,85 грн.

Пунктом 2.5. договору № 77/12 передбачено обовязок ОСОБА_3 комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради у разі прийняття Павлоградською міською радою рішень про зміну розміру оплати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів повідомити про це розповсюджувача зовнішньої реклами у триденний строк.

Слід звернути увагу, що позивачем було додано до позовної заяви лист за № 1055 від 07.08.2012 року. (а.с. 53), адресований "Розповсюджувачу зовнішньої реклами", яким одержувача відповідно до статті 201 Земельного кодексу України та статті 13 Закону України "Про оцінку земель", зобовязано отримати у відділі Держкомзему у м. Павлограді витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, де розташовані рекламні носії. В наведеному листі не зазначено особу, якій саме адресовано цей лист. Також, відсутні докази направлення цього листа саме на адресу ТОВ "Телерадіокомпанія "КТV-Плюс".

Таким чином, позивачем не було у встановленому Договором порядку повідомлено відповідача про прийняття Павлоградською міською радою рішення № 492-19/VI, яким змінено розмір базової вартості 1 кв. м. земель міста, що є складовою частиною формули визначення розміру плати за тимчасове користування розташування рекламних засобів.

Крім того, згідно пункту 2.2. договору № 77/12 позивач зобовязаний скласти розрахунок плати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів.

Проте, відповідний розрахунок з урахуванням зміни розміру базової вартості нормативної оцінки землі позивачем до звернення в господарський суд складено не було.

За наведених обставин, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що прийняття Павлоградською міською радою рішення № 492-19/VI "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Павлоград, є підставою для внесення змін до договору в частині визначення розміру плати, в загальному порядку, але не являється підставою для зміни (коригування) розміру відповідної плати, без укладення додаткової угоди, що передбачено пунктом 4.5. Договору.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, які викладені в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

За наведених обставин, апеляційний господарський суд вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального права та має бути залишено без змін, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2016 року у справі № 904/2592/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 15.08.2016 року.

Головуючий І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.М. Науменко