ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" квітня 2016 р. Справа №5026/2139/2011

Господарський суд Черкаської області в складі судді Потапенко В.В., з секретарем судового засідання Швидкою О.В., за участю представників сторін:

від скаржника не зявився,

від відділу ДВС ОСОБА_1 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС на дії та бездіяльність Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції у виконавчому провадженні №46276798 при примусовому виконанні наказу по справі

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

до Приватного підприємства Фроменталь

про стягнення 36 459 грн. 08 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 18.11.2011 року повністю задоволено позовні вимоги позивача та стягнуто з приватного підприємства Фроменталь на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 36 459 грн. 08 коп. курсової різниці та 601 грн. судових витрат.

На виконання вказаного рішення господарським судом Черкаської області було видано наказ від 26.12.2011 року.

Ухвалою господарського суду від 22.07.2013 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" № 05-10/06 від 05.06.2013 року про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні у даній справі задоволено. Замінено стягувача фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 процесуальним правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23, ) у виконавчому провадженні № 30794318 по виконанню наказу господарського суду Черкаської області від 26.12.2011 року по справі № 15/5026/2139/2011.

24.02.2016 року до суду надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС від 22 лютого 2016 року за №22-2/02 на дії та бездіяльність Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції у виконавчому провадженні №46276798 при примусовому виконанні наказу по справі.

Представник скаржника у судове засідання не зявився. У судовому засіданні 22.04.2016 року , яке проходило в режимі відеоконференції, просив розглянути скаргу 28.04.2016 року за його відсутності у звязку із неможливістю прибути у судове засідання.

В обґрунтування скарги скаржник посилається на наступні обставини:

-відповідно до постанови Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ від 29 січня 2015 року відкрито виконавче провадження №46276798 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 26 грудня 2011 року по справі №15/5026/2139/2011 про стягнення із Приватного підприємства «ФРОМЕНТАЛЬ» (18030, м. Черкаси, вул. Добровольського/Благовісна, 27/456; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38 офіс 23; ) заборгованості на загальну суму стягнення 37060,08 грн. Відповідно до Постанови Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ від 15 лютого 2016 року накази Господарського суду Черкаської області від 26 грудня 2011 року по справі 15/5026/2139/2011 повернуті Стягувачеві на підставі п.2 ч. І ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" - у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

-статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів ( посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону. Згідно приписів статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний: виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. Стаття 2 Закону України "Про виконавче провадження" прямо передбачає, що примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу .Відповідно до ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року, державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. Виконавчі дії - це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст. 32 названого Закону, а саме: 1) звернення стягнення на майно боржника;' 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3)вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні;4) інші заходи, передбачені рішенням. Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. За наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях, на них накладається арешт. Аналогічні положення закріплені в статті 65 Закону. Законом України "Про виконавче провадження" передбачено, що на виконання рішення суду про стягнення коштів або накладення арешту в порядку, встановленому цим Законом, державний виконавець має право накладати арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей. Частиною 3 ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року встановлено, що державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника юридичної особи, що знаходяться в кредитних установах, в порядку, передбаченому цим Законом. Якщо даних про наявність у боржника - юридичної особи рахунків і вкладів у банках чи інших у фінансових установах немає, державний виконавець одержує такі дані у податкових органів, які зобов'язані надати йому необхідну інформацію у 3-денний строк. Згідно п. 5.1.1 Інструкції про порядок проведення виконавчих дій звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стаття 66 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення звертається також на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на грошові кошти боржника. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем. Стаття 115 ГПК України вказує, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження";

-09 лютого 2015 року ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» направлено на адресу Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ клопотання вих. №09-1/02 про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №46276798 при примусовому виконанні наказу Господарського суду Черкаської області від 26 грудня 2011 року по справі №15/5026/2139/2011, яке залишено без задоволення. Придніпровським ВДВС Черкаського МУЮ не були виконані вимоги, передбачені Законом, щодо примусового виконання виконавчих документів - наказу Господарського суду Черкаської області від 26 грудня 2011 року по справі №15/5026/2139/2011. Статтею 4 цього ж закону регламентовано, що з метою забезпечення електронного документообігу в органах державної виконавчої служби, ведення обліку виконавчих проваджень, контролю за дотриманням державними виконавцями вимог законодавства під час здійснення виконавчих дій, надання оперативного доступу сторонам виконавчого провадження до його матеріалів Міністерство юстиції України забезпечує функціонування єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Порядок ведення такого реєстру, умови доступу до нього та отримання інформації встановлюються Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 року № 43/5. Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень (надалі - Єдиний реєстр) - це компютерна база даних, яка створена за допомогою автоматизованої системи і відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії (п. 1.1. Положення). Дані виконавчих документів, що надійшли до органу ДВС, підлягають обов'язковому внесенню до Єдиного реєстру (п. 2.1. Положення). До Єдиного реєстру обов'язково вносяться державним виконавцем або уповноваженою посадовою особою органу ДВС відомості про проведення всіх виконавчих дій (п.п. 3.1.-3.2. Положення). Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Єдиного реєстру одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія. Відомості про відкладення провадження виконавчих дій, зупинення виконавчого провадження, поновлення виконавчого провадження вносяться до Єдиного реєстру не пізніше наступного робочого дня після винесення відповідних постанов, а про відстрочення або розстрочення виконання рішення - не пізніше наступного робочого дня після надходження відповідного рішення (п.3.4 Положення). Крім того, розділом 5 вказаного Положення передбачено порядок доступу до Єдиного реєстру. Зокрема, кожна фізична або юридична особа має право безоплатного та цілодобового доступу до відомостей про торги та майно, що реалізується, шляхом отримання інформації через веб-сайт, який ведеться Адміністратором Єдиного реєстр. Право доступу до виконавчого провадження шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування всіх документів та відомостей виконавчого провадження мають сторони виконавчого провадження, у якому вони беруть участь. Указаний доступ до інформації Єдиного реєстру здійснюється безоплатно та цілодобово з використанням звичайних програмних засобів перегляду інформації у мережі Інтернет через веб-сайт, який ведеться Адміністратором Єдиного реєстру. З метою забезпечення доступу до інформації Єдиного реєстру сторонам виконавчого провадження у постанові про відкриття виконавчого провадження роз'яснюється таке право, указуються адреса відповідного веб-сайту в мережі Інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання. Розділом 6 вказаного Положення регламентовано процедуру отримання з Єдиного реєстру інформації про наявність виконавчих проваджень. Крім цього, п. 7.2. Положення регламентовано, що посадові особи органу ДВС несуть відповідальність за повноту та вірогідність інформації, яка вноситься до Єдиного реєстру. Постановою про відкриття виконавчого провадження, зокрема п.6, сторонам виконавчого провадження роз'яснено, що останні мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, унесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень за адресою в мережах Інтернет http://trade.informjust.ua/, ідентифікатор для доступу (зазначається лише в постановах, які направляються стягувачу та боржнику). Таким чином, відомості, котрі внесені до Єдиного державного реєстру виконавчих, є належними, достовірними та допустимими;

-за приписами частини першої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною першою статті 47 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо :

- у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (пункт 2);

- у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника; пункт 5).При цьому висновок щодо "безрезультатності" та/або "неможливості" розшуку майна чи встановлення/з'ясування певних обставин буде обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізувавши надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату;

-відповідно до ст.1212 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об'єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо).

Придніпровським відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції подано відзив на скаргу, в якому викладені наступні обґрунтування заперечень:

-скаржник обґрунтовує бездіяльність державного виконавця, посилаючись на відомості з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Щодо твердження про відсутність інформації про здійснення виконавчих дій у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, то з урахуванням положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень технічних можливостей самого реєстру як бази даних та засобу формування документів, до вказаного реєстру можливе внесення лише відомостей про здійснені процесуальні дії державного виконавця. Це означає, що у даному державному реєстрі не передбачено внесення відомостей, які отримує державний виконавець з приводу наявності або відсутності майна боржника. Державний виконавець технічно може відобразити у реєстрі лише винесені ним постанови, наприклад, постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про приєднання виконавчого провадження до складу зведеного та інші, а в то й же час внести відомості про довідку ДАІ щодо відсутності транспортного засобу у боржника, технічно неможливо. Таким чином, дізнатись вичерпний перелік проведених виконавчих дій та інформацію про майновий стан боржника та загалом з приводу виконання того чи іншого рішення, можливо лише з матеріалів самого виконавчого провадження. Скаржник ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» не ознайомлювався із матеріалами виконавчого провадження, а тому, не зрозуміло, звідки у скаржника відомості про не вчинення тих чи інших виконавчих дій. Вбачається, що скаржник у зв'язку з цим зловживає власними процесуальними правами.

-відповідно до п. 4, 5, 6 Порядку надання інформації Міністерством доходів і зборів України на запити органів державної виконавчої служби, органи державної виконавчої служби подають запити до Міністерства доходів і зборів України через державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Відповіді на запити органів державної виконавчої служби надаються Міністерством доходів і зборів України через державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Дані відправляються та передаються в електронній формі через телекомунікаційні мережі з використанням електронного цифрового підпису відповідно до законодавства. Так, згідно відповіді ДПІ від 27.02.2015, 15.02.2016, у боржника відсутні відкриті у банківських установах. Згідно виконавчого документа та єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців, боржник знаходиться за адресою вул. Благовісна/Добровольського, 27/456, проте, як встановлено актом державного виконавця від 21.02.2012 року, ПП «Фроменталь» за даною адресою не знаходиться. Листи, що надсилаються за даною адресою повертаються з мотивуванням «адресат вибув». Отже, місцезнаходження боржника, його каси та іншого майна - відсутнє. Щодо твердження про нездійснення запитів до реєструючи органів, то, згідно відповіді ВДАІ м. Черкаси на запит державного виконавця, повідомлено, що транспортні засоби за боржником не зареєстровані. Згідно довідки інспекції сільського господарства, сільськогосподарська техніка за боржником не зареєстрована. Відповідно до інформаційних довідок, отриманих в порядку доступу державних виконавців до реєстрів права власності на нерухоме майно, за боржником не зареєстровано нерухоме майно на праві приватної чи іншої власності. Листом від 17.11.2014 року держземагенство України повідомило державного виконавця про відмову у наданні запитуваної інформації, оскільки всі повноваження передані до реєстраційної служби. Однак, як зазначено вище, державним виконавцем отримані інформаційні довідки про відсутність зареєстрованого нерухомого майна, до якого відносяться і земельні ділянки. Таким чином, запит до реєстраційної служби у державного виконавця не має необхідності робити. Відповідно до листа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 04.11.2014 року та від 02.04.2015 року, ПП «Фроменталь» серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів - відсутнє. Відповідно до листа головного управління статистики у Черкаській області, щодо надання інформації з приводу звіта ф.ф. № 11-03, то повідомлено, що ПП «Фроменталь» не було включене до сукупностей звітних одиниць по наведених вище державних статистичних спостережень за вказані роки. Таким чином, було повідомлено про відмову у наданні запитуваної інформації. Відповідно до листа державного підприємства «Держреєстри України» від 22.10.2014року та від 11.03.2015 року, ПП «Фроменталь» не зберігає зерно на зернових складах. Згідно листа ДПІ у м. Черкаси від 11.03.2015 року, ПП «Фроменталь» востаннє подавало податкову звітність 27.02.2015 року. Листом від 22.10.2014 року та від 22.03.2015 року, головне управління статистики повідомило державного виконавця, що відомості про останню фінансову звітність є конфіденційною інформацією, а тому її не можуть надати державному виконавцю. Листом від 11.11.2014 року, ДПІ у м. Черкаси повідомило про за- декларування ПП «Фроменталь» відсутність ведення господарської діяльності протягом 2013 року. 11.09.2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, відомості про яку внесено до всеукраїнських реєстрів обтяження майна. Згідно актів державного виконавця від 15.01.2015 об'єкти інтелектуальної власності, устаткування згідно відомостей Державної служби гірничого нагляду за боржником відсутні. Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців, то директором підприємства є ОСОБА_3. Листом від 20.03.2015 року, управління міграційної служби в Черкаській області повідомило, що ОСОБА_3 документований паспортом для виїзду за кордон ЕЕ № 052404. Листом від 02.06.2015 року, Державна прикордонна служба повідомила, про відсутність інформації

про перетинання кордону даною особою. Відповідно до п. 18 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або

керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Тобто, підставою для звернення державному виконавцю до суду з вказаним поданням є саме наявність фактів ухилення боржника від виконання зобов'язань саме по собі невиконане рішення суду не свідчить про ухилення директора від виконання рішення

суду. Ці наведені положення кореспондуються з великою кількістю судової практики спрямованої на відмову у задоволенні подань державних виконавців у зв'язку з відсутністю у державних виконавців підстав для звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон. Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника державний виконавець здійснює, в тому числі, шляхом перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Таким чином. Придніпровським ВДВС Черкаського МУЮ вчинено всі передбачені Законом України "Про виконавче провадження" дії спрямовані на повне та своєчасне виконання рішення суду, однак, ці заходи не дали позитивного результату. Проте, відсутність виконаного рішення суду не може свідчити про бездіяльність відділу ДВС, оскільки, як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем вчинені всі можливі дії. Можливість такого розвитку подій передбачив і законодавець, встановивши у Законі України "Про виконавче провадження" відповідний порядок повернення виконавчого документа стягувачу у випадку відсутності майна - п. 2 ч. І ст. 47 та у зв'язку з відсутністю боржника за зареєстрованим місцезнаходженням - п. 5 ст. 47.

У судовому засіданні 22 квітня 2016 року представник скаржника скаргу підтримав.

Представник відділу ДВС скаргу не визнав, посилався на обґрунтування, викладені у відзиві на скаргу.

Заслухавши доводи та пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення, з огляду на наступне:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 18.11.2011 року повністю задоволено позовні вимоги позивача та стягнуто з приватного підприємства Фроменталь на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 36 459 грн. 08 коп. курсової різниці та 601 грн. судових витрат.

На виконання вказаного рішення господарським судом Черкаської області було видано наказ від 26.12.2011 року.

Ухвалою господарського суду від 22.07.2013 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" № 05-10/06 від 05.06.2013 року про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні у даній справі задоволено. Замінено стягувача фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 процесуальним правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23, ) у виконавчому провадженні № 30794318 по виконанню наказу господарського суду Черкаської області від 26.12.2011 року по справі № 15/5026/2139/2011.

24.02.2016 року до суду надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС від 22 лютого 2016 року за №22-2/02 на дії та бездіяльність Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції у виконавчому провадженні №46276798 при примусовому виконанні наказу по справі.

Відповідно до постанови Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ від 29 січня 2015 року відкрито виконавче провадження №46276798 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 26 грудня 2011 року по справі №15/5026/2139/2011 про стягнення із Приватного підприємства «ФРОМЕНТАЛЬ» (18030, м. Черкаси, вул. Добровольського/Благовісна, 27/456; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38 офіс 23; ) заборгованості на загальну суму стягнення 37060,08 грн.

Відповідно до Постанови Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ від 15 лютого 2016 року наказ Господарського суду Черкаської області від 26 грудня 2011 року по справі 15/5026/2139/2011 повернуто Стягувачеві на підставі п.2 ч. І ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" - у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів ( посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону.

Згідно приписів статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний: виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Стаття 2 Закону України "Про виконавче провадження" прямо передбачає, що примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу .Відповідно до ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року, державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Виконавчі дії - це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст. 32 названого Закону, а саме:

1) звернення стягнення на майно боржника;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3)вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. За наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях, на них накладається арешт. Аналогічні положення закріплені в статті 65 Закону. Законом України "Про виконавче провадження" передбачено, що на виконання рішення суду про стягнення коштів або накладення арешту в порядку, встановленому цим Законом, державний виконавець має право накладати арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частиною 3 ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року встановлено, що державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника юридичної особи, що знаходяться в кредитних установах, в порядку, передбаченому цим Законом. Якщо даних про наявність у боржника - юридичної особи рахунків і вкладів у банках чи інших у фінансових установах немає, державний виконавець одержує такі дані у податкових органів, які зобов'язані надати йому необхідну інформацію у 3-денний строк. Згідно п. 5.1.1 Інструкції про порядок проведення виконавчих дій звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стаття 66 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на грошові кошти боржника. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем.

-за приписами частини першої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною першою статті 47 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо :

- у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (пункт 2);

- у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника (пункт 5). При цьому висновок щодо "безрезультатності" та/або "неможливості" розшуку майна чи встановлення/з'ясування певних обставин буде обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізувавши надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату;

Приписами ст. 5 та п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, з метою захисту інтересів стягувача, одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Відповідно до ч. 8. ст. 52 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до п. 3.12. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Поряд з тим, приписами п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження унормовано, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Виходячи із системного аналізу вищезазанчених приписів законодавства, суд дійшов висновку, що правові підстави для застосування приписів п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження, при поверненні виконавчого документа стягувачу, у державного виконавця виникають за умови виконання останнім обов'язку із вчинення усіх передбачених законом дій для розшуку рухомого/нерухомого майна боржника, а також майнових прав.

Відділ ДВС у відзиві на скаргу зазначив наступне:

Згідно відповіді ДПІ від 27.02.2015, 15.02.2016, у боржника відсутні рахунки, відкриті у банківських установах. Згідно виконавчого документа та єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців, боржник знаходиться за адресою вул. Благовісна/Добровольського, 27/456, проте, як встановлено актом державного виконавця від 21.02.2012 року, ПП «Фроменталь» за даною адресою не знаходиться. Листи, що надсилаються за даною адресою повертаються з мотивуванням «адресат вибув». Отже, місцезнаходження боржника, його каси та іншого майна - відсутнє. Згідно відповіді ВДАІ м. Черкаси на запит державного виконавця, повідомлено, що транспортні засоби за боржником не зареєстровані. Згідно довідки інспекції сільського господарства, сільськогосподарська техніка за боржником не зареєстрована. Відповідно до інформаційних довідок, отриманих в порядку доступу державних виконавців до реєстрів права власності на нерухоме майно, за боржником не зареєстровано нерухоме майно на праві приватної чи іншої власності. Листом від 17.11.2014 року Держземагенство України повідомило державного виконавця про відмову у наданні запитуваної інформації, оскільки всі повноваження передані до реєстраційної служби. Однак, як зазначено вище, державним виконавцем отримані інформаційні довідки про відсутність зареєстрованого нерухомого майна, до якого відносяться і земельні ділянки. Таким чином, запит до реєстраційної служби у державного виконавця не має необхідності робити. Відповідно до листа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 04.11.2014 року та від 02.04.2015 року, ПП «Фроменталь» серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів - відсутнє. Відповідно до листа головного управління статистики у Черкаській області, щодо надання інформації з приводу звіта ф.ф. № 11-03, повідомлено, що ПП «Фроменталь» не було включене до сукупностей звітних одиниць по наведених вище державних статистичних спостережень за вказані роки. Таким чином, було повідомлено про відмову у наданні запитуваної інформації. Відповідно до листа державного підприємства «Держреєстри України» від 22.10.2014 року та від 11.03.2015 року, ПП «Фроменталь» не зберігає зерно на зернових складах. Згідно листа ДПІ у м. Черкаси від 11.03.2015 року, ПП «Фроменталь» востаннє подавало податкову звітність 27.02.2015 року. Листом від 22.10.2014 року та від 22.03.2015 року, головне управління статистики повідомило державного виконавця, що відомості про останню фінансову звітність є конфіденційною інформацією, а тому її не можуть надати державному виконавцю. Листом від 11.11.2014 року, ДПІ у м. Черкаси повідомило про задекларування ПП «Фроменталь» відсутності ведення господарської діяльності протягом 2013 року. 11.09.2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, відомості про яку внесено до всеукраїнських реєстрів обтяження майна. Згідно актів державного виконавця від 15.01.2015 об'єкти інтелектуальної власності, устаткування згідно відомостей Державної служби гірничого нагляду за боржником відсутні. Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців, то директором підприємства є ОСОБА_3. Листом від 20.03.2015 року, управління міграційної служби в Черкаській області повідомило, що ОСОБА_3 документований паспортом для виїзду за кордон ЕЕ № 052404. Листом від 02.06.2015 року, Державна прикордонна служба повідомила, про відсутність інформації

про перетинання кордону даною особою.

Придніпровський ВДВС Черкаського МУЮ вважає, що ним вчинено всі передбачені Законом України "Про виконавче провадження" дії спрямовані на повне та своєчасне виконання рішення суду, однак, ці заходи не дали позитивного результату.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення державним виконавцем покладеного на нього обов'язку щодо здійснення кожні два тижні перевірки майнового стану боржника, а саме виявлення його рахунків, що свідчить про порушення державним виконавцем вимог закону та обґрунтованість доводів стягувача щодо відповідної бездіяльності.

Водночас, державним виконавцем в порушення законодавчих приписів щодо перевірки майнового стану боржника не здійснено вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) ПП «Фроменталь», у той час як надані копії актів державного виконавця не є належними та допустимими доказами виходу державного за місцезнаходженням боржника, адже зазначені акти не містять адреси ПП «Фроменталь», за якою державний виконавець здійснював вихід.

Надані державним виконавцем відповіді з контролюючих органів отримані протягом з 2014 року до квітня 2015 року та не містять інформації щодо якого виконавчого провадження з примусового виконання рішення вчинялися відповідні дії, а тому не є належними та допустимими доказами вчинення виконавчих дій щодо наказу у даній справі, оскільки державний виконавець, згідно приписів чинного законодавства, зобовязаний здійснювати всі необхідні виконавчі дії щодо кожного окремо відкритого виконавчого провадження, або щодо кожного наказу у зведеному виконавчому провадженні, докази відкриття якого, як-то постанова про обєднання наказів у зведене виконавче провадження, постанова про приєднання наказу до зведеного виконавчого провадження, відсутні в матеріалах виконавчого провадження.

Виконавчі дії фактично з квітня 2015 року не проводилися.

Вищезазначене свідчить про порушення державним виконавцем законних прав та інтересів стягувача, а тому суд дійшов висновку про те, що встановлена судом бездіяльність державного виконавця є протиправною.

З огляду вищезазначеного, оскільки право державного виконавця вчиняти дії з повернення виконавчого документа на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до приписів закону, виникає лише у разі вчинення державним виконавцем усіх дій з виявлення майна боржника, у той час як державний виконавець не виконав покладеного на нього обов'язку щодо перевірки майнового стану боржника та розшуку коштів, рухомого/нерухомого майна, майнових прав боржника, суд дійшов висновку про відсутність у державного виконавця правових підстав для повернення стягувачу наказу Господарського суду Черкаської області від 26 грудня 2011 року по справі №15/5026/2139/2011, що свідчить про незаконність відповідно вчинених дій.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що дії державного виконавця щодо повернення стягувачу наказу з примусового виконання рішення у даній справі є незаконними, відтак постанова Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 15.02.2016 про повернення наказу стягувачу винесена з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 9.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Керуючись ст. ст. 86, 1212 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС від 22 лютого 2016 року за №22-2/02 на дії та бездіяльність Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції задовольнити.

2.Визнати незаконними дії Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ у виконавчому провадженні №46276798 при примусовому виконанні наказу Господарського суду Черкаської області від 26 грудня 2011 року по справі №15/5026/2139/2011, котрі виразились у винесені Постанови від 15 лютого 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві - наказу Господарського суду Черкаської області від 26 грудня 2011 року по справі №15/5026/2139/2011.

3.Скасувати Постанову Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ від 15 лютого 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві - наказу Господарського суду Черкаської області від 26 грудня 2011 року по справі №15/5026/2139/2011.

4.Визнати незаконною бездіяльність Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ у виконавчому провадженні №46276798 при примусовому виконанні наказу Господарського суду Черкаської області від 26 грудня 2011 року по справі №15/5026/2139/2011.

Суддя В.В. Потапенко