РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2016Справа №923/585/16

За позовом: публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"

до: підприємства з іноземними інвестиціями "АМІК УКРАЇНА"

про: стягнення 36 354,16 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

Від позивача: Андрющенко Є.Ю.- представник за довіреністю

Від відповідача: Журавльов О.С. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" до підприємства з іноземними інвестиціями "АМІК УКРАЇНА" про стягнення 36 354,16 грн., з яких 20 121,87 грн - сума боргу, 5311,07 грн - пені, 1408,53 грн - штрафу, 840,16 грн - 3 % річних, 8672,53 грн - інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.16 року порушено провадження у справі №923/585/16.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором на технічне обслуговування обладнання №08/2136 від 29.12.2008 року.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що позивачем не надано доказів направлення акту виконаних робіт за грудень 2015 року, заперечив щодо нарахування 3 % річних, інфляційних втрат, пені та штрафу.

В судовому засіданні 26.07.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2008 року між дочірньою компанією «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» правонаступником якої є Публічне акціонерне товариство «УКРТРАНСГАЗ» (виконавець) та підприємством з іноземними інвестиціями «Лукойл-Україна», правонаступником якого є підприємство з іноземними інвестиціями «АМІК УКРАЇНА» (замовник) укладено договір на технічне обслуговування обладнання № 08/2136 від 29.12.2008р. (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору замовник доручив, а виконавець зобов'язався проводити роботи з технічного обслуговування обладнання для подачі газу на АГНКС Підприємства з іноземними інвестиціями „Лукойл - Україна" у с.Степанівка Білозерського району Херсонської області (надалі обладнання Замовника), що знаходиться на балансі Замовника і складається з:

- блоку редукування із запірною арматурою, клапанами - відсікачами та регуляторами тиску;

- блоку тонкого очищення газу;

- блоку виміру витрат газу;

- блоку одоризації.

Замовник зобов'язався прийняти та оплатити ці роботи.

Згідно з п.2.1. Договору вартість робіт, зазначених у п.1.2., згідно з розрахунком (додаток №2) за один рік складає 120 308,57 грн. (сто двадцять тисяч триста вісім грн 57 коп), в т.ч. ПДВ-20 051,43 грн.

Відповідно до п.2.2. Договору розрахунок вартості (додаток №2) складається Виконавцем за загальними вказівками діючих ціноуіфрюючих документів. Розрахунок затверджується Виконавцем та погоджується із Замовником.

Згідно з п.2.3. Договору виконавець, щомісячно, до 5 числа місяця, наступного за звітним, надсилає Замовнику акт виконаних робіт для підписання та рахунок на виконані роботи. Замовник, після підписання у 5 (п'яти) денний термін акту, на протязі 5 (п'яти) банківських днів перераховує грошові кошти на розрахунковий рахунок Виконавця.

20.01.2014 року сторонами договору укладено Угоду про зміну договору на технічне обслуговування, згідно якої п.2.1. Договору викладено в наступній редакції: вартість робіт, які виконуються за цим договором, за один місяць, починаючи з 01 січня 2014р. складає 21544,87 грн., включаючи ПДВ. Вартість робіт за 2014р підтверджена калькуляцією та складає 258538,38 грн включаючи ПДВ. Калькуляція на 2014 рік є невід'ємним додатком до цього договору.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач вказує, що ним у грудні 2014 року виконано роботи на суму 21 544,87 грн, які відповідачем в повному обсязі оплачені не були, в зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем склала 20 121,87 грн.

Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір.

Як вбачається з умов укладеного договору виконавець зобов'язався проводити роботи з технічного обслуговування обладнання замовника, а замовник зобов'язався прийняти та оплатити виконані роботи.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 2.3. Договору виконавець, щомісячно, до 5 числа місяця, наступного за звітним, надсилає Замовнику акт виконаних робіт для підписання та рахунок на виконані роботи. Замовник, після підписання у 5 (п'яти) денний термін акту, на протязі 5 (п'яти) банківських днів перераховує грошові кошти на розрахунковий рахунок Виконавця.

Відповідно до п.4.4. Договору замовник контролює повноту і кість виконаних робіт виконавцем та підписує акт виконаних робіт або надає обґрунтовану відмову на протязі 5-ти днів після отримання акту.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.04.2015 року позивачем листом №806/05 від 15.04.2015 року направлено відповідачу акт здачі прийняття робіт (надання послуг) №43 від 31.12.2014 року на суму 21 544,87 грн, який отримано відповідачем 24.04.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та фіскальним чеком від 22.04.2015 року.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів того, що на виконання умов Договору та вимог ч.1 ст. 853 ЦК України, ним було надано мотивовану відмову від прийняття виконаних робіт та заявлено про наявність недоліків у виконаних позивачем роботах.

З огляду на відсутність доказів звернення відповідача до позивача з повідомленням про недоліки, виявлені у виконаних позивачем роботах, суд приходить до висновку про те, що роботи за грудень 2014 року обумовлені Договором були виконані позивачем та прийняті відповідачем.

05.01.2016 року сторонами договору підписано угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно якої сторонами погоджено наявність заборгованості відповідача за Договором № 08/2136 від 29.12.2008р. на суму 20 121,87 грн та погашення заборгованості відповідача перед позивачем на суму 1 423,00 грн.

Також в матеріалах справи міститься підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками акт звірки за договором № 08/2136 від 29.12.2008р. станом на 12.01.2016 року, з якого вбачається наявність заборгованості відповідача перед позивачем на суму 20 121,87 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на те, що матеріалами справи підтверджується направлення позивачем акту виконаних робіт за грудень 2015 року лише 22.04.2015 року та одержання відповідачем даного акту лише 24.04.2015 року, то замовник мав би підписати вказаний акт не пізніше 29.04.2015 року та оплати не пізніше 08.05.2015 року, з огляду на те, що 1 та 2 травня 2015 року є святковими днями, а 2 травня 2015 року припадає на вихідний день, в зв'язку з чим переноситься на наступний робочий день.

Таким чином факт прострочення оплати за виконані у грудні 2015 року роботи має місце з 09.05.2015 року.

Судом встановлено, що зобов'язання по оплаті виконаних позивачем робіт за грудень 2015 року відповідачем в повному обсязі не виконано, в зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 20 121,87 грн суми основного боргу.

Одночасно з цим, у зв'язку з невиконанням відповідачем грошових зобов'язань за Договором позивач в позовній заяві, крім стягнення суми основного боргу, просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 5311,07 грн за період з 12.01.2015 року по 13.07.2015р., 3 % річних в розмірі 840,16 грн за період з 12.01.2015 року по 02.06.2016р, інфляційні втрати в розмірі 8672,53 грн за період з 01.02.2015 року по 31.05.2016р та штраф в розмірі 1408,53 грн.

Частинами 1 та 2 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що факт прострочення оплати за виконані у грудні 2015 року роботи має місце з 09.05.2015 року, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 646,66 грн за період з 09.05.2015 року по 02.06.2016р, інфляційні втрати в розмірі 1992,19 грн за період з 09.05.2015 року по 31.05.2016р

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п.7.3.2. Договору у разі несвоєчасної сплати вартості робіт замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, але не більш подвійної облікової ставки НБУ.

За перерахунком суду розмір пені за період з 09.05.2015 року по 13.07.2015р. склав 2183,09 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 1408,53 грн, нарахованого у зв'язку з невиконанням відповідачем грошового зобов'язання, а саме неоплатою виконаних позивачем робіт, на підставі ч.2 ст.231 ГК України судом задоволенню не підлягають, оскільки нарахування штрафних санкцій, передбачених статтею 231 ГК України, застосовується за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов'язання. (Аналогічна правова позиція викладено в постанові Верховного Суду України від 20 грудня 2010 р. у справі N 3-41гс10).

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з підприємства з іноземними інвестиціями "АМІК УКРАЇНА" (04071, м.Київ, вул.ВЕРХНІЙ ВАЛ, будинок 68, ) на користь публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" (01021, м.Київ, Кловський узвіз, буд.9/1, ) 20 121 (двадцять тисяч сто двадцять одна) грн 87 коп - суми боргу, 2183 (дві тисячі сто вісімдесят три) грн 09 коп - пені, 646 (шістсот сорок шість) грн 66 коп - 3 % річних, 1992 (тисячу дев'ятсот дев'яносто дві) грн 19 коп - інфляційні втрати та 945 (дев'ятсот сорок п'ять) грн 49 коп - витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні іншої частини - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.М. Шкурдова

Повне рішення складено: 02.08.16р.