ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2016 р. Справа № 917/925/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт", вул. Героїв Майдану, 82, офіс 23, м. Гадяч, Полтавська область, 37300

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001", вул. Леніна, 37В, м. Теофіполь, Хмельницька область, 30600

2. Товариствао з обмеженою відповідальністю "ФАВОРИТ-ТРАСТ", вул. Героїв Майдану, 82, офіс 4, м. Гадяч, Полтавська область, 37300

про стягнення 163 789,32 грн.

Суддя Ціленко В. А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача 1: ОСОБА_2

від відповідача 2: не з'явився

Суть: Стягується 163789,32 грн., що складають 152789,32 грн. збитків та 9500 грн. штрафу.

Відповідач 1 позов заперечує, посилаючись на їх безпідставність.

Відповідач 2 відзив на позов не надав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Відповідно до умов укладеного 31.10.2012р. договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт" м.Гадяч зобов'язалося передати на тимчасове зберігання холодильну установку Товариству з обмеженою відповідальністю "Україна 2001"м. Теофіполь, Хмельницької області, яке в свою чергу погодилося прийняти всі необхідні міри для забезпечення її зберігання в період дії договору та повернути на першу вимогу поклажодавця.

Позивач у справі посилається на те, що його вимога про повернення зданого для зберігання майна не виконана, тому просить суд за таке порушення договірних зобов'язань стягнути передбачені договором штрафні санкції, відшкодувати ринкову вартість неповернутої холодильної установки та понесені ним з вини зберігача збитки від порушення зобов'язань перед третьою особою за договором купівлі-продажу.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються договором зберігання, відповідно до якого одна сторона зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною, і повернути її поклажедавцеві у схоронності. На виконання договору зберігання №1034/125М від 31.10.2012р. ТОВ "Білогір'я молокопродукт" м.Гадяч передано на зберігання ТОВ "Україна 2001"м. Теофіполь, Хмельницької області холодильну установку серії MGM 040 S10E №ТС 240320659 компресор МТ-410, 380 Вт, об'ємом 1600 л, що підтверджується Актом приймання-передачі обладнання від 31.10.2012р. та не заперечується першим відповідачем у справі.

Відповідно до ст.953 ЦК України зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажедавця повернути річ, якщо навіть строк її зберігання не закінчився. Такі ж права поклажедавця передбачені і п.4.2 договору зберігання.

Як свідчать матеріали судової справи, у зв'язку з бажанням продати холодильну установку третій особі ТОВ "Білогір'я молокопродукт" м.Гадяч звернулося до ТОВ "Україна 2001"м. Теофіполь, Хмельницької області з вимогами №577 від 01.10.2015р. та №688/2 від 17.12.2015р. повернути холодильну установку, які залишені зберігачем без задоволення. З урахуванням викладених обставин, та посилаючись на втрату інтересу до спірного майна, позивач вимагає відшкодувати йому вартість холодильної установки за ринковою ціною, що складає 112152,60 грн.

Вказані доводи судом не можуть бути прийняті як належні, так як в силу ст.951 ЦК України поклажедавець набуває права на відшкодування збитків лише у разі втрати або пошкодження речі. Докази, які б свідчили про таке позивачем не надані. При цьому слід врахувати, що між сторонами склалися речово-правові відносини, до яких застосовується зобов'язальний спосіб захисту, а саме коли особа, яка вважає себе власником майна, може захистити себе лише шляхом задоволення віндикаційного позову. Такі обставини свідчать про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача у справі ринкової вартості холодильної установки.

Стосовно збитків, яких зазнав позивач, сплативши на користь третьої особи ТОВ "КМЗ-Капітал", яка є стороною у попередньому договорі на майбутнє укладення договору купівлі-продажу спірної установки слід врахувати те, що для застосування такого захисту відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення,в тому числі наявність причинного зв'язку між порушенням зобов'язання та збитками. Так як протиправна поведінка відповідача не слугувала перепоною до укладення договору купівлі-продажу та не перешкоджала здійсненню відчуження спірного майна, при тому, що відповідно до п.6 попереднього договору покупцю було відомо про місце його перебування, позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими.

Стосовно стягнення 1500 грн. з другого відповідача у справі позов задоволенню не підлягає, так як відповідно до ст.553 ЦК України тягар пошуку поручителя покладається на боржника, який отримує від останнього згоду на те, що він поручився за нього перед кредитором. При цьому боржник не стає стороною в договорі поруки, але виходячи з зазначеного, договір поруки не може укладатися без відома боржника. Разом з тим позивачем не надано доказів, які б свідчили про увідомолення першого відповідача у справі про укладення договору поруки, тому слід вважати, що наданий договір поруки був укладений з порушенням ст.553 ЦК України.

Стосовно стягнення з відповідача передбачених договором зберігання штрафів за неналежне виконання договірних зобов'язань позов є обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 549, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, так як одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, в тому числі і сплати неустойки у вигляді штрафу. Пунктом 5.1.2. договору №1034/12БМ від 31.10.2012р. визначено, що у разі неповернення зберігачем обладнання поклажедавцю на його першу вимогу зберігач сплачує на користь поклажедавця штраф у розмірі 5000 грн. Так як пред'явлення вимоги поклажедавця доведено належними доказами, позов в цій частині є правомірним.

Такими ж є вимоги щодо стягнення штрафу в розмірі 1000 грн. за порушення п.3.5 договору, а саме щодо обов'язку зберігача на першу вимогу поклажедавця надати можливість вільного доступу та перевірки умов зберігання спірного обладнання, так як належним чином завірена копія наказу про створення комісії, виїзду її на місце відповідача для подальшого демонтажу, відеозапис, свідчать про порушення відповідачем права поклажедавця доступу до обладнання.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001", вул. Леніна, 37В, м. Теофіполь, Хмельницька область, 30600, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт", вул. Героїв Майдану, 82, офіс 23, м. Гадяч, Полтавська область, 37300, , р/р 2459 в ПАТ "ОТПІ Банк", м.Київ, МФО 300528 - штраф у розмірі 6000 грн., а також судовий збір у розмірі 90грн.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині позовних вимог до відповідача 1 - товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" - відмовити.

4. У позові до Відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАВОРИТ-ТРАСТ", вул. Героїв Майдану, 82, офіс 4, м. Гадяч, Полтавська область, 37300, - відмовити.

Повне рішення складено: 03.08.2016р.

Суддя Ціленко В. А.