РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2016Справа №910/10029/16

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/10029/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОМИР-ТРАНС"

до 1) Малиновського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції;

2) державного підприємства "СЕТАМ";

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - ОСОБА_1

про стягнення 40 210,9 грн.

Представники сторін:

від позивача: Качмар В.О., довіреність б/н від 06.07.2016р.;

від відповідачів: не з'явились;

від третьої особи: не з'явився.

обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОМИР-ТРАНС" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Другого Малиновського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції (надалі - відповідач-1) та державного підприємства "СЕТАМ" (надалі - відповідач-2) про стягнення 40 210,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок розміщення відповідачами неправдивої інформації про Лот, позивач був змушений відмовитись від придбання майна, що виставлялось для продажу на електронних торгах, у зв'язку з чим просить повернути суму гарантійного внеску, сплаченого за участь в електронних торгах у подвійному розмірі з огляду на приписи ст. 571 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2016р. порушено провадження у справі № 910/10029/16 та розгляд справи призначено на 07.07.2016р.

До початку розгляду справи від відповідача-1 через канцелярію суду надішли відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 просить відмовити в позові та у зв'язку з проведеною організацією замінити Другий Малиновський відділ ДВС Одеського міського управління юстиції на Малинівський відділ ДВС Одеського міського управління юстиції, а також клопотання про залучення до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, що виступав зберігачем транспортного засобу, який намагався придбати позивач.

Присутній у судовому засіданні 07.07.2016р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача-1 в засіданні суду підтримав свої заперечення, наведені у відзиві на позовну заяву, та просив задовольнити клопотання про залучення третьої особи.

Представник відповідача-2 подав у судовому засіданні відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги не визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи та подані докази, дійшов висновку про задоволення клопотання відповідача-1 щодо залучення до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - ОСОБА_1, як особи, на зберіганні якої знаходився автомобіль, що намагався придбати позивач, та до якої, у випадку задоволення або відмови в позові, може бути пред'явлено вимогу про відшкодування збитків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2016р. розгляд справи відкладений на 21.07.2016р., у зв'язку з залученням до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - ОСОБА_1 та необхідністю витребування нових доказів у справі.

20.07.2016р. на адресу господарського суду від відповідача-1 надійшли витребувані судом докази, а саме: належним чином засвідчені матеріали виконавчого провадження, в рамках якого було арештовано та описано спірний автомобіль та звіт суб'єкту оціночної діяльності, на підставі якого визначалась початкова ціна арештованого автомобіля.

Присутній у судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі з підстав, наведених у позові.

У судове засідання 21.07.2016р. представники відповідачів та третьої особи не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представників відповідачів та третьої особи суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідачів та третьої особи не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представників відповідачів та третьої особи, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем і відповідачами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу № 139227 проведення електронних торгів від 11.01.2016р., позивача визнано переможцем електронних торгів, що проводились в порядку, визначеному Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року № 656/5 "Про проведення експерименту із запровадження порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів" (чинний на час виникнення спірних правовідносин, далі за текстом - Порядок № 656). Лот (одиниця майна, що виставляється для продажу на електронних торгах) - № 115893: стартова ціна 402 109,00 грн.; гарантійний внесок 20 105,45 грн.; марка авто Mitsubishi; модель L200; вид пального дизель; рік випуску 2008; колір сірий; об'єм двигуна 2477 см. куб.; номер кузову НОМЕР_1; пробіг 42 282 т. к.; комплектація: кондиціонер, підсилювач керма, електропакет, подушка безпеки (Аіrbag), сигналізація, центральний замок; має частини, які потребують ремонту (крім заміни або капітального ремонту складової); має забруднення оббивки сидінь. Продавець майна - Другий Малиновський відділ ДВС Одеського міського управління юстиції (). Організатор торгів - Державне підприємство "СЕТАМ" ().

Згідно з вимогами п. 2 розділу IV Порядку № 656, для участі в електронних торгах учасник проходить процедуру реєстрації на Веб-сайті, сплачує гарантійний внесок у розмірі 5% від стартової ціни лота на рахунок Організатора, подає заявку на участь в електронних торгах за формою, розміщеною на Веб-сайті, та виконує інші вимоги, визначені цим Порядком.

Позивачем для участі в електронних торгах на підставі платіжного доручення № 1131 від 30.12.2015р. було сплачено на рахунок відповідача-2 20105,45 грн.

Реалізуючи визначене ст. 700 ЦК України право покупця на ознайомлення з майном, позивач звернувся до відповідача-1 з вимогою надати представникам позивача для огляду майно, що відповідає Лоту. Продавець повідомив, що для огляду майна необхідно звертатись до зберігача яким було визначено ОСОБА_3 (кредитор у виконавчому провадженні),

15.01.2016р. зберігач надав представникам позивача для огляду арештоване майно. За наслідками огляду транспортного засобу представниками позивача було складено Акт огляду автомобіля від 15.01.2016 року, в якому зафіксовано невідповідність майна, наданого зберігачем для ознайомлення, майну, виставленому на продаж на електронній сторінці ДП «СЕТАМ".

22.01.2016р. позивач направив відповідачу-2 лист за вих. № 2201/16-юр, в якому повідомив про невідповідність інформації про Лот, що міститься на електронній сторінці ДП "СЕТАМ", майну, наданому представникам позивача для огляду та у зв'язку з цим просив продовжити термін виконання грошового зобов'язання щодо оплати Лоту - до моменту встановлення причин невідповідності реального стану майна інформації про Лот, або, у разі неможливості продовження такого терміну - повернути суму, еквівалентну сумі сплаченого Позивачем гарантійного внеску.

Листом від 27.01.2016р. за вих. № 239/906-12-16/4 року відповідач-2 повідомив позивача про відсутність можливості задовольнити вимоги, викладені у листі № 2201/16-юр від 22.01.2016р. та про відсутність у організатора торгів обов'язків чи повноважень щодо перевірки інформації, яка надається органами виконавчої служби (продавцем) та міститься в інформаційному повідомленні.

Оскільки відповідач-2 відмовився повернути позивачу гарантійний внесок у сумі 20 105,45 грн., позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача-1, як продавця майна, та з відповідача-2, як організатора торгів, гарантійного внеску в подвійному розмірі на підставі ст. 570 ЦК України, так як, на думку позивача, за своєю правовою природою гарантійний внесок є завдатком, а договір купівлі-продажу майна за результатом проведення електронних торгів не було з вини продавця - відповідача-1, який повідомив неправдиву інформацію про майно, яке виставлялось на продаж.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Як встановлено судом, на виконанні у другому Малиновському відділі ДВС Одеського міського управління юстиції перебувало зведене виконавче провадження за В-6/183 за виконавчими листами № 1519/11775/12 від 25.09.2012р. та № 1519/23469/2012 від 15.10.2015р., виданих Малиновським районним судом м. Одеси.

З метою виконання рішень суду, державним виконавцем були вчинені дії щодо виявлення майна боржника - ОСОБА_4 та виявлено рухоме майно - автомобіль марки Mitsubishi; модель L200; 2008 року випуску.

29.08.2013р. державним виконавцем відділу ДВС було складено Акт опису й арешту майна - рухомого майна боржника, а саме: автомобіля марки «Mitsubishi L200», д/н НОМЕР_2, легковий пікап, номер шасі НОМЕР_1, рік випуску 2008. Відповідно до даного акту, описане майно було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 та попереджено останнього про кримінальну відповідальність або матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна, що підтверджується особистим підписом зазначеної особи в акті опису й арешт майна.

Постановою державного виконавця відділу ДВС від 21.11.2014р. призначено експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Згідно зі звітом ТОВ «Росла» від 30.09.2015р. про оцінку майна: легкового автомобіля марки «Mitsubishi L200», д/н НОМЕР_2, 2008 р.в. - ринкова вартість об'єкта оцінки станом на 29.09.2015р. становила 402 109 грн.

Начальником Малиновського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції було подано заявку від 27.11.2015р. про реалізацію арештованого майна - автомобіля марки «Mitsubishi L200», д/н НОМЕР_2, 2008 р. в. до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

За результатом проведених електронних торгів, переможцем торгів стало ТОВ «АВТОМИР-ТРАНС» із ціновою пропозицією 402109 грн., що підтверджується протоколом № 139227 про проведення електронних торгів від 11.01.2016р. Відповідно до даного протоколу, переможцю торгів необхідно було перерахувати на рахунок продавця суму у розмірі 382 003,55 грн. до 22.01.2016р.

Як встановлено судом і не заперечувалось сторонами під час розгляду справи, позивач не сплатив повну суму за придбане на електронних торгах майно у встановлений строк.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 62 вказаного Закону встановлено, що реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Згідно положень ст.59 Закону, майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу. Зберігач може користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення або зменшення цінності внаслідок користування.

Порядок проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна регулюється Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 № 2710/5 (далі - Порядок), який набрав чинності з 18.01.2016р.

Згідно положень п.1 - п.4 Розділу 2 Порядку, реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби.

Державний виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після закінчення десятиденного строку для подання заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна у разі відсутності таких заперечень готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу, і направляє його начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі до Системи для проведення реалізації майна разом з відповідними документами (в електронній або паперовий формі).

Начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який не повинен перевищувати трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна.

У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 3 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її Організатору в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему.

Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відповідного органу державної виконавчої служби.

Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби, який передав майно на реалізацію, про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів.

Як встановлено судом, організатором торгів ДП «СЕТАМ» 09.12.2015р. на спеціалізованому сайті системи розміщено інформацію щодо проведення електронних торгів з реалізації лоту №115893. При цьому, в систему внесено всю інформацію, передбачену положеннями Порядку, зокрема зазначено предмет реалізації, його місцезнаходження, стартову ціну, характеристики майна, наявність обтяжень, а також розміщено фотографії об'єкта, що реалізується, та вказано прізвище зберігача, в якого майно знаходилось на відповідальному зберіганні.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що державний виконавець призначає зберігача у порядку, встановленому статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись принципом забезпечення схоронності та цілісності майна.

Зберігачами можуть бути боржник, члени його сім'ї або інші особи, у тому числі Організатор.

При передачі арештованого майна на зберігання Організатор (у разі передачі майна на зберігання іншим особам - державний виконавець) забезпечує його фотозйомку. Матеріали зйомки зберігаються як доказ стану прийнятого на зберігання майна та обов'язково додаються до опису лота у Системі.

Зберігач зобов'язаний забезпечити належні умови зберігання майна відповідно до властивостей такого майна, торговельно-технологічних, санітарно-гігієнічних і протипожежних норм, його демонстрацію (крім випадків, коли зберігачем є боржник або члени його сім'ї) та передачу переможцю електронних торгів.

Організатор забезпечує демонстрацію майна протягом трьох робочих днів з дня розміщення заінтересованою особою заявки на ознайомлення з майном на Веб-сайті.

Ознайомлення з майном, яке передане на зберігання боржнику або членам його сім'ї, здійснюється за фото- та/або відеоматеріалами, розміщеними в інформаційному повідомленні про електронні торги.

Як вбачається з пояснень представників відповідача 2 організатор торгів не є зберігачем майна, що реалізується. Разом з тим інформаційне повідомлення про електронні торги містить фотозйомку об'єкта реалізації, що надавало позивачу можливість ознайомитись з предметом торгів. Інформацію щодо зберігача майна організатором внесено до системи відповідно до заявки державної виконавчої служби, без перевірки достовірності вказаних даних.

Таким чином, відповідачем-2 здійснено усі дії, передбачені положеннями Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів щодо розміщення інформаційного оголошення про торги.

Водночас, відповідно до наведених правових норм, державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку та уцінку майна, на яке звернуто стягнення - статті 58, 62 Закону України "Про виконавче провадження", а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації.

Суд звертає увагу на те, що положення чинного законодавства не містять вимог до державної виконавчої служби перевіряти стан арештованого майна, натомість за приписами статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» обов'язок щодо збереження арештованого майна у належному стані покладено на зберігача.

Згідно зі статтею 59 Закону, майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувану, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігану. Зберігач може користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення або зменшення цінності внаслідок користування.

Як вбачається з зібраних по справі доказів, зміни до характеристик лоту були внесені після складання акту опису й арешту майна і передачі лоту на зберігання, а тому відповідальність щодо стану майна несе зберігач.

Відповідно до пунктів 1, 3 та абзацу 4 пункту 4 розділу IX Порядку, на підставі копії протоколу переможець електронних торгів протягом десяти банківських днів з дня формування протоколу здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно в такому порядку: зазначена в протоколі електронних торгів сума коштів, яка дорівнює різниці між ціною продажу придбаного лота і сумою винагороди Організатору за цим лотом, перераховується переможцем на рахунок органу державної виконавчої служби; сума гарантійного внеску, зарахованого на рахунок Організатора. визнається частиною оплати переможцем придбаного ним на електронних торгах майна і залишається Організатору в рахунок оплати наданих ним послуг з проведення електронних торгів; різниця між сумою гарантійного внеску та сумою винагороди Організатору перераховується переможцем на рахунок Організатора, у разі якщо майно реалізовано за ціною, вищою від стартової.

Гарантійний внесок не повертається учаснику, який став переможцем електронних торгів, але не вніс усієї належної грошової суми в строки, передбачені пунктом 1 цього розділу.

У разі ненадходження всієї належної грошової суми на рахунок органу державної виконавчої служби у строки, визначені пунктом 1 цього розділу, орган державної виконавчої служби не пізніше наступного робочого дня письмово повідомляє Організатора про несплату переможцем електронних торгів належної грошової суми за придбане майно, що є підставою для вжиття відповідних заходів Організатором відповідно до пункту 3 розділу VII цього Порядку.

Отже, відповідача-2 у своїй діяльності керується виключно Порядком і не має повноважень щодо розгляду питання про продовження оплати Лоту, та як це не передбачено законодавством про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна, про що ДП «СЕТАМ» повідомило позивача у листі № 239/906- 12-16/4 від 27.01.2016р.

Відповідно до пункту 1 розділу І Порядку, гарантійний внесок - грошовий завдаток, зарахований на рахунок Організатора, який за одним лотом сплачує фізична або юридична особа - учасник електронних торгів, розмір якого визначений, виходячи зі стартової ціни лота, та дорівнює сумі винагороди організатору електронних торгів за надані ним послуги з реалізації майна.

Згідно з частиною 1, 2 розділу III Порядку, винагорода Організатору за організацію та проведення електронних торгів встановлюється у відсотковому відношенні до ціни продажу лота. Розмір винагороди за організацію та проведення електронних торгів становить з урахуванням витрат, пов'язаних зі зберіганням, організацією та проведенням реалізації майна, у тому числі пов'язаних з оцінкою майна, 5 % від вартості реалізованого майна.

Таким чином, виходячи з визначеного вище поняття «гарантійного внеску», такий внесок фактично за своєю правовою природою є платою за послуги організатора електронних торгів, а відтак не підпадає під визначення завдатку, встановленого ст. 570 ЦК України.

Крім того, відповідно до статті 546 ЦК України, завдаток є різновидом забезпечення виконання зобов'язання.

Водночас, за змістом статті 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

При цьому, процедура з реалізації арештованого майна не передбачає укладання правочину у письмовій формі щодо забезпечення виконання зобов'язання, а відтак гарантійний внесок, сплачений на рахунок організатора електронних торгів за надані ним послуги з реалізації майна, не можна ототожнювати з поняттям завдатку.

Також, суд визнає безпідставним посилання позивача на приписи ст. 1212 ЦК України, як на одну з можливих підстав повернення коштів, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Зі змісту ст. 1212 ЦК України слідує, що зобов'язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов:

- по-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння;

- по-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою;

- по-третє, обов'язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов'язків (ст. 11 ЦК України).

Отже, вимоги про повернення коштів на підставі вказаної статті можуть висуватися лише у випадку відсутності між сторонами правочину або будь-якої іншої підстави виникнення цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач сплатив гарантійний внесок у сумі 20105,45 грн. за участь в електронних торгах з реалізації арештованого майна на підставі положень Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Отже, перерахування коштів на рахунок відповідача-2 відбулось на відповідній правовій підставі, що виключає можливість повернення спірних коштів на підставі приписів ст. 1212 Цивільного кодексу України та застосування вказаної статті до спірних правовідносин.

Суд також звертає увагу на те, що оголошення про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна було розміщено на Веб-сайті відповідача-2 09.12.2015р. із зазначенням повної інформації щодо об'єкту продажу, зокрема, і з інформацією щодо зберігача майна. При цьому, електронні торги були призначені на 11.01.2016р., а датою закінчення подання заявок на участь в торгах визначено 07.01.2016р., тобто позивач ще до моменту сплати гарантійного внеску і подання заявки на участь в торгах мав змогу ознайомитись з об'єктом продажу, проте таким правом не скористався.

Частиною 1 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно із ч. 1 ст. 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Положеннями ст. 14 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов'язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

З огляду на викладені норми вбачається, що підставою виникнення зобов'язання та права вимоги його виконання є, зокрема, Закон «Про виконавче провадження» та Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 № 2710/5, що встановлюють обов'язкові дії для того чи іншого суб'єкта.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості та безпідставності пред'явлення позовних вимог до відповідачів, у зв'язку з чим в задоволенні позову суд відмовляє.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 26.07.2016р.

Суддя А.І. Привалов