РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2016Справа №910/10932/16

За позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ-Пласт»

про стягнення 5 302 452, 05 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

від позивача: Кравчук О.О. представник за довіреністю №152;

від відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пред'явлені вимоги про стягнення з відповідача 290 0000,00 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 1 066 430, 34 грн. заборгованості по процентах, 963 366, 98 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 292 654, 73 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів згідно кредитного договору № 19/2013/К від 10.07.2013, а також 80000,00 грн. штрафу за порушення умов договору застави щодо страхування заставного майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2016 порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 19.07.2015.

Ухвалою суду від 19.07.2016 розгляд у справи відкладено на 09.08.2016 відповідно до вимог ст. 77 ГПК України, у зв'язку із неявкою представника відповідача

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, свого представника у судове засідання не направив, причин неявки суду не повідомив.

Суд відзначає, що відповідач повідомлявся ухвалами суду про дату, час та місце розгляду даної судової справи, проте відзиву на позовну заяву відповідач не подав, у судове засідання свого представника не направив, заявлені позовні вимоги не заперечив.

Так, відповідно до пункту 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За відсутності письмового відзиву відповідача та контррозрахунку суми позову суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України

У судовому засіданні 09.08.2016 відповідно до ст. 85 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2013 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Газ-Пласт» (Позичальник) укладено договір про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії №19/2013/К (Далі - Кредитний договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Банк відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 2 900 000, 00 грн., а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, встановленого в п. 1.3 цього Договору, в розмірі 19.0% річних, для поповнення обігових коштів. При цьому процентна ставка за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, встановлюється в розмірі 22.0% (п.3.10 Договору).

Пунктом 1.3 Сторони погодили строк кредитування, а саме з 10.07.2013 по 09.07.2015.

Кредитні кошти надаються банком позичальнику окремими траншами, шляхом:

-оплати в межах сум та відповідно до строків, визначених в п. 1.3 цього Договору, розрахункових документів Позичальника безпосередньо з позичкового рахунку №373.980, відкритого в АБ «Укргазбанк»;

перерахування на поточний рахунок Позичальника №3.980, відкритий в АБ «Укргазбанк» (пункт 3.1 Договору).

З матеріалів справи вбачається факт направлення Банком коштів у сумі 2 900 000.00 грн. на поточний рахунок Позичальника, що підтверджується завіреною випискою по особовому рахунку від 10.07.2013.

Умовами пункту 4.1 Кредитного договору позичальник зобов'язується забезпечити щомісячне спрямування виручки від реалізації у національній валюті та/або іноземній валюті на свої рахунки, відкриті в Банку, в обсягах не менше 95% своїх безготівкових рахунків у національній та/або іноземній валюті.

У відповідності до п. п 5.2.1 та 5.2.2 позичальник зобов'язується використовувати кредит за цільовим призначенням і , у встановлені п. 1.3 цього Договору строки, повернути отримані в межах кредитної лінії суми кредиту, своєчасно сплачувати плату за кредит на умовах і в порядку, передбачених цим Договором, а також суми передбаченої цим договором неустойки.

Погашення кредиту позичальник здійснює на рахунок №373 в Банку, відповідно до Графіку зменшення загального ліміту відновлювальної кредитної лінії.

Додатком №1 до Кредитного договору сторони погодили графік зменшення загального ліміту відновлювальної кредитної лінії, а саме:

- з 10.07.2013 по 30.09.2014 - 2 900 000, 00 грн.;

- з 01.10.2014 по 31.10.2014 2 400 000, 00 грн.;

- з 01.11.2014 по 30.11.2014 - 1 900 000, 00 грн.;

- з 01.12.2014 по 31.12.2014 - 1 400 000, 00 грн.;

- з 01.01.2015 по 31.01.2015 - 900 000, 00 грн.;

- з 01.02.2015 по 28.02.2015 - 800 000, 00 грн.;

- з 01.03.2015 по 31.03.2015 - 700 000. 00 грн.;

- з 01.04.2015 по 30.04.2015 - 600 000.00 грн.;

- з 01.05.2015 по 31.05.2015 - 500 000.00 грн.;

- з 01.05.2015 по 30.06.2015 - 400 000.00 грн.;

- 01.07.2015 по 09.07.2015 - 200 000.00 грн.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що нарахування процентів по договору здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами, виходячи з процентної ставки у розмірі, визначеному п. 1.1 цього Договору. При розрахунку процентів використовується метод «факт/факт», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами.

За наявності заборгованості по кредиту та/або платі за кредит, сторони встановлюють наступну черговість погашення позичальником заборгованості:

- прострочені комісії (якщо буде мати місце прострочення);

- прострочені проценти (якщо буде мати місце прострочення);

- прострочена сума основного боргу (якщо буде мати місце прострочення);

- строкові комісії;

- строкові проценти;

- строкова заборгованість за основним боргом. (п. 3.9 Договору).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору, оскільки на момент звернення до суду у відповідача наявна перед позивачем заборгованість по кредиту у сумі 2 900 000, 00 грн. та прострочена заборгованість по процентах 1 066 430, 34 грн.

На забезпечення виконання умов кредитного договору 19/2013/К, сторони уклали договір застави №19/2013/З від 10.07.2013, посвідчений приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Михайловою Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 916, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Газ-Пласт», як заставодавець, зобов'язаний в порядку та на умовах, викладених в кредитному договорі не пізніше 09.07.2015 повернути кредит у розмірі 2 900 000, 00 грн., сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 19.0% річних, сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором, виходячи з 24% річних.

В заставу передане рухоме майно, згідно переліку, наведеного в додатку до договору, яке є власністю заставодавця і знаходиться за адресою: Тернопільська обл., м. Кременець, вул.. Березина, буд. 2. Предмет застави оцінено в 1 600 000, 00 грн.

Пунктом 3.3.12 Договору відповідач зобов'язувався застрахувати заставне майно за власний рахунок.

Однак відповідач порушив зобов'язання в цій частині та заставне майно не застрахував.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач намагався здійснити досудове врегулювання спору, направивши на адресу відповідача лист-вимогу від 12.05.2016.

Відповідач на лист не відповів, суму заборгованості на рахунок позивача не перерахував.

Правовідносини, що виникли між сторонами є за своєю правовою природою кредитними.

Відповідно до частини першої ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Пунктом 3.7 Договору передбачено, що Банк нараховує 24.0% річних за користування кредитними коштами, що не повернуті в строк, передбачений Договором.

Позивач просить стягнути з відповідача за весь період заборгованості 1 066 430, 34 грн. заборгованості по процентах. Суд перевірив наданий позивачем розрахунок, який вважає арифметично правильним.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суду не надано доказів щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в термін до 09.07.2015.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.3 Кредитного договору передбачено обов'язок позичальника за порушення строків повернення кредиту та/або сплати проценти за користування кредитними коштами та/або комісій, сплати Банку неустойку (пеню), яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня.

Позивач просить суд стягнути з відповідача за період з 07.05.2015 по 06.05.2016 пеню за несвоєчасну сплату процентів у сумі 292 654, 73 грн. та пеню за несвоєчасне погашення кредиту за період з 07.05.2015 по 06.05.2016 у сумі 963 366, 98 грн., нарахування яких перевірено судом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення пені за несвоєчасну сплату процентів та пені за несвоєчасне погашення кредиту є різними видами притягнення до відповідальності, які нараховані відповідно до умов договору, є арифметично правильними, а тому підлягають задоволенню.

Пунктом 5.2.14 Кредитного Договору передбачено, що відповідач зобов'язаний здійснювати страхування заставного майна на весь строк кредитування. При цьому у випадку укладення договору страхування терміном на 1 рік, забезпечити укладення наступних договорів страхування заставного майна, таким чином, щоб страхове покриття за договором страхування було безперервним та діяло протягом усього терміну користування кредитними коштами.

З матеріалів справи вбачається, що договір страхування майна юридичних осіб, що є предметом застави (іпотеки) №20/01 від 10.07.2014 було застраховано на 12 місяців з 07.08.2014, однак договір застави був укладений між сторонами 10.07.2013. Відтак відповідач порушив умови договору, не продовжив договір страхування і не застрахував майно застави протягом усього строку дії договору.

Згідно п. 4.2 договору за порушення умов договору застави заставодавець сплачує на користь заставодержателя штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета застави.

З огляду на викладене, позивач заявив до стягнення 80 000.00 грн. штрафу.

За приписами ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідач свого контрозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача належними доказами не спростував.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ-Пласт» (03039, м. Київ, вул. Байкова, 7, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ) 2 900 000 (два мільйони дев'ятсот тисяч) грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 1 066 430 (один мільйон шістдесят шість тисяч чотириста тридцять) грн. 34 коп. заборгованості по процентах, 963 366 (дев'ятсот шістдесят три тисячі триста шістдесят шість) грн. 98 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 292 654 (двісті дев'яносто дві тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 73 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів, 80 000 (вісімдесят тисяч) 00 грн. штрафу за порушення умов договору щодо страхування заставного майна, 79 536 (сімдесят дев'ять тисяч п'ятсот тридцять шість) грн. 79 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 16.08.2016.

Суддя О.М.Ярмак