ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.08.16р. Справа № 904/5471/16

За позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк "ПРИВАТБАНК", м. Дніпропетровськ

до Відповідача - 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват Фінансист", м. Дніпропетровськ

Відповідача - 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХКОМВ", м. Світловодськ, Кіровоградська область

про стягнення заборгованості у розмірі 1 035 530,31 грн. за договором банківського обслуговування

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 представник - дов. № 131-К-Н-О від 16.01.2016р

Від відповідача-1: не з'явився

Від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват - Фінансист" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХКОМВ" про солідарне стягнення заборгованості у сумі 1 035 530,31грн., з яких:

1 000 000,00 грн. - заборгованість за кредитом,

27 379,28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом,

8 151,03 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Судовий збір у сумі 15 532,95 грн. позивач просить покласти на відповідача-2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем-2 порушені зобовязання за договором банківського обслуговування від 06.05.2015 року щодо своєчасного та повного повернення кредиту.

Позовні вимоги до відповідача -1 обґрунтовані не виконанням останнім договору поруки №60127DNVKS0Z4 від 11.08.2015 року, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХКОМВ" всіх своїх обов'язків за договором № б/н від 06.05.2015р.

У зв'язку з невиконанням своїх обов'язків відповідачами, позивач просить стягнути з них заборгованість у розмірі 1 035 530,31 грн., з яких:

- 1 000 000,00 грн. - заборгованість за кредитом,

- 27 379,28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом,

- 8 151,03 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача -1 не з'явився, причин нез'явлення суду не повідомив, відзиву на позов та інші витребувані судом документи не надав, з приводу чого суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини 1 статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 2 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, про місцезнаходження останньої.

При цьому, судом здійснені всі можливі заходи щодо належного повідомлення відповідачів про час та місце розгляду справи.

Крім того, суд наголошує на тому, що ухвали суду були надіслані відповідачу -1 завчасно з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Від відповідача конверти з ухвалою повернулися на адресу господарського суду з відміткою поштового відділення.

Слід зазначити, що в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду (пункт 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011).

Так, господарський суд прийшов до висновку, що незнаходження відповідача -1 за його адресою реєстрації, що має наслідком неотримання кореспонденції суду про повідомлення щодо часу та місця розгляду даної справи, не може прийматися до уваги судом, оскільки свідчить, що неотримання ухвал суду відповідачем відбулося саме з його вини. Відповідач, у разі незнаходження за його адресою реєстрації, повинен був докласти зусиль про отримання поштових відправлень за цією адресою. Крім того, неотримання ухвал суду відповідачем у вказаному випадку не може бути причиною для порушення законного права позивача на розумний строк розгляду його справи.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач -1 про дату, час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином, оскільки ухвали суду були надіслані на адресу відповідача та неотриманні ним внаслідок його недобросовісної поведінки, що полягає у незабезпеченні вчасного отримання поштової кореспонденції за своєю адресою реєстрації.

Відповідач -2 в судове засідання свого представника не направив, відзив на позов не надав.

Суд вважає, що відповідач-2 про розгляд справи в господарському суді був повідомлений належним чином на підставі наступного.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.(п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р.)

Так, ухвалу про відкладення розгляду справи № 904/5471/16 від 26.07.2016р. відповідач отримав 05.08.2016р., про що свідчить поштове повідомлення № 100 (а.с. 50).

Відповідно до приписів ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК).

Отже, приймаючи до уваги, що відповідач знав про наявність в господарському суді справи, він не був позбавлений можливості після отримання ухвали про порушення провадження у справі зясувати як в телефонному режимі, так і на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень про стан розгляду справи та надати свої заперечення на позов та докази в їх обґрунтування.

Також в ухвалі, яка була отримана відповідачем зазначено, що інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/.

Всупереч цьому, відповідач -2 не скористався належними йому процесуальними правами та не вжив заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Крім цього, відповідно до абзацу 1 пункту 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Крім того, представник позивача наполягав на тому, що причини для відкладення розгляду справи відсутні, оскільки матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення. Також, представником позивача у судовому засіданні 15.08.2016р. повідомлено, що з моменту порушення провадження у даній справі відповідачі жодних проплат не здійснювали, а неявка у судове засідання представників відповідачів не є перешкодою для розгляду справи.

Суд вважає, що відповідачі не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності представників відповідачів, оскільки останні повідомлені про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення. Крім того, представником позивача у судовому засіданні повідомлено, що з моменту порушення провадження у даній справі відповідачі жодних проплат не здійснював.

Враховуючи те, що норми статті 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

У пункті 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 роз'яснено: якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина 1 статті 38 Господарського процесуального кодексу України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 26.07.2016р. відкладено розгляд справи на 15.08.2016р.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не подавалось.

У судовому засіданні 15.08.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.05.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕКОМВ» (далі - Відповідач-2, Позичальник) та Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (далі - Позивач, ОСОБА_1) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, відповідно до якої клієнт приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови), Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір № б/н банківського обслуговування від 06.05.2015 року та зобов'язався виконувати умови договору.

Згідно з умовами договору 06.05.2015 року клієнту був встановлений кредитний ліміт у сумі 1 000 000,00 грн. на поточний рахунок № 0218 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Відповідно до 3.2.4.1.1. Умов, Банк за наявності вільних грошових ресурсів зобов'язується здійснити овердрафтове обслуговування Позичальника, яке у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Позичальника, зазначеному в Заяві, відкритому в Банку, за рахунок кредитних коштів в межах Ліміту, встановленого відповідно з п. 3.2.4.1.3 Договору, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо. Овердрафт (далі - кредит) надається для поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Позичальника. Якість послуг має відповідати законодавству України, нормативним актам НБУ, що регулюють кредитні правовідносини. Овердрафтове кредитування Позичальника здійснюється Банком в межах Ліміту і терміну, відповідно згідно п.п. 3.2.4.1.3, 3.2.4.1.4 Договору, з періодом безперервного користування кредитом згідно з п. А.4 Договору шляхом перенесення дебетового сальдо з поточного рахунку Позичальника на його позичковий рахунок. Виконання Банком розрахункових документів Позичальника здійснюється шляхом перерахування кредитних коштів з позикового рахунку на поточний рахунок Позичальника. Зазначений спосіб овердрафтового кредитування здійснюється Банком з моменту направлення Позичальнику відповідного повідомлення способом, визначеним на розсуд Банку, і зазначеним в п. А.2 Договору, до моменту його відміни Банком в порядку, визначеному цим пунктом.

Стаття 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" визначає, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Відповідно до частини другої статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно до п. 3.2.4.1.2. Умов кредит надається в обмін на зобов'язання Позичальника з повернення кредиту, сплати процентів та винагороди в обумовлені цим Договором терміни.

Пунктом 3.2.4.1.3. Умов, встановлено, що ліміт, за умовами Договору, - сума грошових коштів, в межах якої ОСОБА_1 зобов'язується оплачувати розрахункові документи Позичальника понад залишку грошових коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується за затвердженою внутрішньо-банківської методикою на підставі даних про рух грошових коштів на поточному рахунку, балансу підприємства та звіту про фінансові результати на останню звітну дату, показника ліквідності діяльності, співвідношення власних і позикових коштів, платоспроможності, кредитної історії, на підставі непогашеної/их відкритої/их вантажної/их митної/их декларації/й, очищеної/их від передоплати, з урахуванням якості роботи Позичальника з експорту та інших показників відповідно до внутрішньо-банківськими нормативами і нормативними актами НБУ. В період дії Договору Ліміт перераховується Банком не менше одного разу на місяць не пізніше 10 числа кожного місяця, а також в разі настання умов, викладених в п. 3.2.4.2.3.4 Договору. Ліміт змінюється без підписання договорів про внесення змін до Договору (якщо інше не буде погоджено Сторонами), про що ОСОБА_1 направляє Позичальнику повідомлення Банку із зазначенням розміру і дати зменшення або збільшення Ліміту. На момент подачі Заявки Ліміт становить суму, зазначену в п. А.2 Договору.

У відповідності до п. A.2. Умов, кредитний ліміт овердрафту за Договором (далі - Ліміт) встановлюється в Заявці на отримання кредиту і може змінюватися Банком відповідно до Умов і правил, у тому числі для оплати витрат, передбачених для пп. 3.2.4.2.2.16, 3.2.4.2.3.15, 3.2.4.5.8 Договору. У разі якщо в період дії Договору встановлений Національним банком України (далі - НБУ) офіційний курс української гривні до долара США знижується на 2,5% або більше за добу, сторони домовилися зменшувати Ліміт, встановлений в цьому пункті, з дати початку дії зниженого на 2,5% або більше за добу курсу до рівня максимального значення дебетового сальдо на поточному рахунку Позичальника за останні 90 днів, якщо Ліміт не змінювався, або до рівня максимального значення дебетового сальдо на поточному рахунку Позичальника з дати останнього зміни. У разі стабілізації курсу української гривні до долара США, тобто якщо через 10 календарних днів з моменту такого зниження встановлений НБУ офіційний курс української гривні до долара США постійний або не знижується більш ніж на 2,5% (з моменту останнього зниження), розмір Ліміту автоматично відновлюється до рівня, встановленого в цьому пункті, і відповідно до п. 3.2.4.1.3 Договору. Сторони домовилися, що Ліміт може як збільшуватися, так і зменшуватися відповідно до п. А.2.1 і А.2.2 Договору, про що ОСОБА_1 направляє керівникові виконавчого органу та головному бухгалтеру Позичальника (у разі їх відсутності - особам, які виконують їх обов'язки) повідомлення одним з наступних способів на вибір Банку: через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Позичальника: системи "клієнт-банк", систему інтернет-банку "Приват24", SMS-повідомлення на останні відомі банку номера телефонів, надані Банку при ідентифікації та актуалізації даних Позичальника, або іншими способами (далі - повідомлення Банку) із зазначенням дати вступу змін в силу.

Пунктом 3.2.4.1.4. Умов встановлено, що платежі Позичальника в порядку, встановленому цим Договором, проводяться Банком протягом строку, зазначеного в п. А.3 Договору, з урахуванням його продовження. Термін може бути змінений відповідно до п.п. A.7., 3.2.4.2.3.4 Договору. 3.2.4.1.5. Овердрафтове кредитування Позичальника здійснюється Банком в межах Ліміту та строку, встановлених відповідно до пп. 3.2.4.1.3, 3.2.4.1.4 Договору, з періодом безперервного користування кредитом відповідно до п. А.4 Договору. Період безперервного користування кредитом - це період, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку Позичальника. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, з якого безперервно існує дебетове сальдо на поточному рахунку Позичальника при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості по кредиту не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку Позичальника зафіксовано нульове дебетове сальдо.

На виконання умов договору № б/н банківського обслуговування від 06.05.2015 року Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" надавалися Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕХКОМВ» кредитні кошти у межах встановленого ліміту (1 000 000,00 грн.), які використовувалися ним, що підтверджується випискою з рахунку №0218 (а.с. 52-62).

Відповідно п. 3.2.4.4.1. Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Позичальника при закритті банківського дня Позичальник сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Розмір ставки встановлений у п. А.5 Договору. Порядок розрахунку відсотків:

Згідно п. 3.2.4.4.1.1. Умов по першому дню використання кредиту відсотки розраховуються за процентною ставкою інтервалу "1-3 дня".

У разі непогашення кредиту після закінчення 3 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом починаючи з 4-го дня в силу вступає процентна ставка інтервалу "4-7 днів" (п. 3.2.4.4.1.2. Умов).

У разі непогашення кредиту після закінчення 7 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом починаючи з 8-го дня в силу вступає процентна ставка інтервалу "8-15 днів" (п. 3.2.4.4.1.3. Умов).

У разі непогашення кредиту після закінчення 15 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом починаючи з 16-го дня в силу вступає процентна ставка інтервалу "16-30 днів" (п. 3.2.4.4.1.4. Умов).

У разі непогашення кредиту після закінчення 30 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом починаючи з 31-го дня встановлюється підвищена процентна ставка, визначена в п. 3.2.4.4.2 Договору (п. 3.2.4.4.1.5. Умов).

У відповідності зі ст. 212 ЦКУ в разі порушення Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених пп. 3.2.4.1.4, 3.2.4.1.5, 3.2.4.2.2.3, 3.2.4.2.2.4, 3.2.4.2.2.5, 3.2.4.2.3.4, 3.2.4.2.2.15 Договору, Позичальник сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в п. А.6 Договору (за винятком випадку реалізації Банком права зміни умов Договору, встановленого п. А.3 Договору (п 3.2.4.4.2. Умов).

Згідно п. 3.2.4.4.3. Умов відсотки за користування кредитом, розраховані згідно з пп. 3.2.4.4.1, 3.2.4.4.2 Договору, виплачуються в порядку, зазначеному в пп. 3.2.4.1.1, 3.2.4.2.1.4, 3.2.4.2.2.7 Договору. Відсотки, не оплачені після закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору відповідно до п. 3.2.4.2.3.4 Договору). Відсотки можуть бути оплачені Позичальником також з інших рахунків, що належать йому в установленому законом порядку.

Пунктом 3.2.4.4.4. Умов встановлено, у разі якщо дата погашення кредиту та/або виплати відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки за Договором припадає на вихідний або святковий день, зазначені платежі повинні бути здійснені в банківський день, що передує вихідному або святковому дню. Банківській день - день, в який банківські установи України відкриті для проведення операцій з переказу грошових коштів з використанням каналів взаємодії з НБУ. У разі, якщо дата погашення кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки згідно даного Договору випадає на вихідний або святковий день і Позичальник має відкриті в Банку поточні рахунки, Позичальник має право в порядку і на умовах, передбачених п.п . 3.2.4.2.4.3, 3.2.4.2.4.4 даного Договору, здійснити погашення кредиту та/або відсотків за його користування у відповідний вихідний або святковий день.

У відповідності до п. 3.2.4.4.6. Умов відсотки за користування кредитом розраховуються щодня, починаючи з дати утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількістю днів використання кредитних коштів, виходячи з 360 днів у році. Відсотки розраховуються до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту до тимчасового інтервалу нарахування відсотків не включається. Відсотки нараховуються на дату виплати.

За здійснення договірного списання коштів у межах сум, що підлягають сплаті Банку за Договором згідно з пп. 3.2.4.2.2.7, 3.2.4.2.3.7 Договору, Позичальник сплачує Банку винагороду в сумі і в строки, встановлені тарифами Банку на момент сплати (п. 3.2.4.4.8. Умов).

Згідно п. 3.2.4.4.9. Умов у разі непогашення кредиту в будь-який з термінів, встановлених пп. 3.2.4.1.4, 3.2.4.1.5, 3.2.4.2.2.3, 3.2.4.2.2.4, 3.2.4.2.2.5, 3.2.4.2.3.4 Договору, заборгованість по вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на залишок заборгованості по простроченої сумі кредиту відсотки розраховуються відповідно до п. 3.2.4.4.2 Договору з дня виникнення простроченої заборгованості (крім випадків розірвання Договору відповідно до п. 3.2.4.2.3.4 Договору).

Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХКОМВ» належним чином умови договору № б/н банківського обслуговування від 06.05.2015 року не виконано, у зв'язку з чим позивачем нарахована та заявлена до стягнення заборгованість зі сплати кредиту станом на 14.06.2016 року у сумі 1 000 000,00 грн. за період з 06.06.2016р. по 14.06.2016р., заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом у сумі 27 379,28 грн. за період з 26.05.016р. по 14.06.2016р., пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором у сумі 8 1513,03 грн. за період з 14.06.2016р. по 14.06.2016р.

Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем-2 умов договору № б/н банківського обслуговування від 06.05.2015 року в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом та пені за прострочення виконання зобов'язань.

Відповідно до статті 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором (стаття 525 Цивільного Кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (стаття 1054 Цивільного кодексу України).

З огляду на приписи умов договору № б/н банківського обслуговування від 06.05.2015 року та "Умов та правил надання банківських послуг" строк повернення кредиту у сумі 1 000 000,00 грн. та сплати відсотків за користування кредитом у сумі 27 379,28 грн. є таким, що настав.

Доказів сплати зазначених грошових коштів відповідач-2 суду не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення на користь позивача заборгованості відповідача-2 за кредитним договором у сумі 1 000 000,00 грн., відсотків за користування кредитом у сумі 27 379,28 грн.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись відповідно до договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3.2.4.5.1 Умов у разі порушення Позичальником будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених пп. 3.2.4.2.2.2, 3.2.4.4.1, 3.2.4.4.2, 3.2.4.4.3 Договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.4.1.2, 3.2.4.2.2.3, 3.2.4.2.3.4 Договору, Позичальник сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня (у% річних), від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права, передбаченого п. А.3 Договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі, зазначеному в п. А.6 Договору, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Пеня сплачується в гривні. Сторони домовилися, що розмір пені, зазначеної в цьому пункті, може бути на розсуд Банку зменшений. У разі зменшення банком розміру пені, зазначеної в цьому пункті Договору, Банк на свій розсуд вибирає телекомунікаційний спосіб доставки інформації та повідомляє Позичальника узгодженими Сторонами способами телекомунікацій протягом 5 днів з дати прийняття рішення про зменшення розміру пені. Узгодженими Сторонами способами телекомунікацій є: відповідне повідомлення ПК "Приват24", SMS-повідомлення. При цьому додаткові узгодження Сторін не потрібні.Пунктом 1 ст. 259 ЦК України встановлено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Перевіривши розрахунки надані Позивачем, судом встановлено, що пеня нарахована вірно за весь період прострочення оплати з 14.06.2016р. по 14.06.2016р. та підлягає до стягнення у сумі 8 151,03 грн.

Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню сума 1 035 530,31 грн., яка складається з 1 000 000,00 грн. заборгованість зі сплати кредиту, 27 379,28 грн. заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом, 8 151,03 грн. пені за прострочення виконання зобов'язання.

11 серпня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист" (далі - Поручитель, Відповідач-1) і Публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 "Приватбанк" (далі - Кредитор) був укладений договір поруки №60127DNVKS0Z4 (далі Договір поруки). Предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ «ТЕХКОМВ» (далі Боржник) всіх своїх обовязків за б/н від 06.05.2015 року, р/с 0218 (п. 1 договору).

Пунктом 2 договору поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за договором банківського обслуговування у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, зазначених в кредитному договорі.

Пунктами 4, 5, 6 договору поруки передбачено, що за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У випадку невиконання боржником будь-якого обов'язку, передбаченого пунктом 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного обов'язку.

Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений у письмовій вимозі кредитора впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в пункті 5 цього договору.

Відповідно до п. 7 договору поруки у випадку невиконання поручителем обовязків боржника за кредитним договором впродовж 5 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора, зазначеної в п. 5 цього договору, поручитель сплачує на корись кредитора пеню в розмірі 1% від суми заборгованості, яка вказана в зазначеній письмовій вимозі, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пня, за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє поручителя від виконання зобовязань за цим договором.

За пунктом 8 договору поруки договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 01.01.2030р.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом п'яти років (п. 9 договору поруки).

Відповідно до частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

За таких обставин та з урахуванням умов договору поруки позивач набув право вимоги до поручителя як солідарного відповідача щодо погашення заборгованості за кредитним договором у сумі заявлених позовних вимог.

Частиною першою статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже, у ході вирішення спору встановлений факт наявності заборгованості Відповідача -2 за договором банківського обслуговування від 06.05.2015 року у сумі 1 035 530,31 грн., яка з урахуванням договору поруки №60127DNVKS0Z4 від 11.08.2015 року підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини під терміном "власність" розуміє також грошові кошти, що підлягають оплаті. Невиконанням обов'язку щодо повернення кредитних коштів відповідач порушує права позивача, безпідставно не передаючи грошові кошти у власність позивача.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з солідарним стягнення з відповідачів -1 та -2 суми у розмірі 1 035 530,31 грн., яка складається з 1 000 000,00 грн. заборгованості зі сплати кредиту, 27 379,28 грн. заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом, 8 151,03 грн. пені за прострочення виконання зобов'язання.

Щодо вимог позивача покласти судовий збір на відповідача -2, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: при задоволення позову на відповідача, при відмові в позові на позивача, при частковому задоволенні позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приписами п.4.1 Постанови пленуму ВГСУ від 21 лютого 2013 року No 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" встановлено, що у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги, що, як відповідач-1, так і відповідач -2 не виконали своїх обовязків за договорами по сплаті боргу, вимоги позивача відносно відповідача-1 та відповідача -2 задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на відповідачів -1 та -2 по 50 % судового збору на кожного, що дорівнює сумі 7 766,48 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 212, 526, 530, 549, 610, 611, 651, 1048, 1049 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Дніпропетровської області, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 32, ) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) суму 1 000 000,00 грн. (один мільйон грн. 00 коп.) - заборгованості за кредитом, 27 379,28 грн. (двадцять сім тисяч триста сімдесят дев'ять грн. 28 коп.) - заборгованості по процентам за користування кредитом, 8 151,03 грн. (вісім тисяч сто пятдесят одна грн. 03 коп.) - пені, про що видати наказ.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХКОМВ» (27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Героїв України, буд. 96, офіс 35, ) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) суму 1 000 000,00 грн. (один мільйон грн. 00 коп.) - заборгованості за кредитом, 27 379,28 грн. (двадцять сім тисяч триста сімдесят дев'ять грн. 28 коп.) - заборгованості по процентам за користування кредитом, 8 151,03 грн. (вісім тисяч сто пятдесят одна грн. 03 коп.) - пені, про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 32, ) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) суму 7 766,48 грн. (сім тисяч сімсот шістдесят шість грн. 48 коп.) витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХКОМВ» (27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул.. Героїв України, буд. 96, офіс 35, ) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код 14360570) суму 7 766,48 грн. (сім тисяч сімсот шістдесят шість грн. 48 коп.) витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 17.08.2016р.

Суддя ОСОБА_3