КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2016 р. Справа№ 910/5010/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: Лапій А.В. - представник;

Від відповідача: Кузікова А.С. - представник;

розглянувши апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.07.2016

у справі № 910/5010/16 (суддя Пригунова А.Б.)

за позовом Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"

до Публічного акціонерного товариства "Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України"

про стягнення 630 778,53 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця" до Публічного акціонерного товариства "Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України", в якому просить суд стягнути з відповідача 550 331,82 грн. інфляційних втрат та 80 446,71 грн. - 3% річних. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором підряду № ЕП-647-4 від 02.08.2011.

В процесі розгляду справи судом першої інстанції ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2016 зупинено провадження у справі № 910/5010/16 до завершення процедури реорганізації Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниці) та підприємств і установ залізничного транспорту та внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" та, відповідно, встановлення повного правонаступництва Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця".

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.07.2017 у справі №910/5010/16, справу передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до автоматичного розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Державного територіального галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" у справі № 910/5010/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В., суддів: Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 09.08.2016.

09.08.2016 представник відповідача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду заперечення на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні, призначеному на 09.08.2016, представник позивача надав пояснення по справі, в яких просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Представник відповідача надав пояснення по справі, в яких просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін а апеляційну скаргу без задоволення.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Статтею 79 ГПК України встановлено, що суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках:

1) призначення господарським судом судової експертизи;

2) надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування;

3) заміни однієї з сторін її правонаступником.

Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Згідно з статтею 21 ГПК України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач.

Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до статті 80 Цивільного кодексу України юридичною особою, є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету, а також інші відомості, встановлені законом, вносяться до Єдиного державного реєстру.

Статтею 104 ЦК України та статтею 59 ГК України визначено, що юридична особа припиняє свою діяльність, передаючи все своє майно, права та обов'язки іншим юридичним особам - правонаступникам внаслідок реорганізації (через злиття, приєднання, поділ, перетворення) або ліквідації.

Припинення юридичної особи здійснюється за рішенням власника (власників), засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу, за судовим рішенням або за рішенням органу державної влади, ухваленим у випадках, передбачених законом.

Державна реєстрація припинення юридичної особи проводиться відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003 № 755-IV.

Згідно з частиною 2 статті 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Проте судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ДТГО "Південно-Західна залізниця" не виключено з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до статті 107 ЦК України після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), які мають містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов'язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників.

Предметом даного спору є стягнення інфляційного збільшення та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 у справі № 6-49цс12, від 24.10.2011 у справі №6-38цс11).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, оскільки суми інфляційного збільшення та 3% річних не включені до балансу позивача, то вони не можуть бути включеними до Передавального акту, а тому, правонаступник Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" не буде кредитором відносно Публічного акціонерного товариства "Український центр обслуговування пасажирів залізничного транспорту України".

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням статтей 21, 79 ГПК України та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України обов'язком господарського суду є оцінка доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи те, що саме обов'язком суду є встановлення обставин справи, проведення оцінки наданих сторонами доказів, колегія приходить до висновку про допущення судом помилки зупиняючи провадження у справі № 910/5010/16 до завершення процедури реорганізації Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниці) та підприємств і установ залізничного транспорту та внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" та, відповідно, встановлення повного правонаступництва Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця".

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 18.07.2016 підлягає скасуванню, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.07.2016 про зупинення провадження у справі № 910/5010/16 скасувати.

Матеріали справи № 910/5010/16 повернути до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко