РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2016Справа №910/8188/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УМК"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Держана іпотечна установа

про стягнення 68 584 010,50 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Коваленко С.В. - за довіреністю №325є/15 від 11.11.2015 року;

від відповідача: не з'явилися;

від третьої особи: Боков І.О. - за довіреністю №2955/15/1 від 21.06.2016 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Радикал Банк" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УМК" про стягнення 68 584 010,50 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконало умови Кредитного договору №КЛ-3527/2-980 на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії від 30.10.2013 року, зокрема у визначений договором строк не повернув позивачу грошові кошти та не сплатив проценти за користування грошовими коштами.

З цих підстав позивач просив суд задовольнити позов, стягнувши з відповідача 39 696 085,34 грн. - заборгованості за кредитом, 6 805 544,39 грн. - заборгованості за процентами, 984 192,62 грн. - пені за несвоєчасне погашення процентів, 5 365 388,15 грн. - пені за несвоєчасне погашення простроченого кредиту, 691 200,00 грн. - пені за невиконання п.3.3.19 Кредитного Договору (іпотечний договір №2655), 5 140 800,00 грн. - пені за невиконання п.3.3.19 Кредитного Договору (іпотечний договір №376), 5 256 000,00 грн. - пені за невиконання п.3.3.19 Кредитного Договору (іпотечний договір №481), 4 924 800,00 грн. - пені за невиконання п.3.3.19 Кредитного Договору (іпотечний договір №378), 720 800,00 грн. - пені за невиконання п.3.3.19 Кредитного Договору (іпотечний договір №13), 206 700,00 грн. - судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2016 року порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 01.06.2016 року та залучено до участі у справі Держану іпотечну установу (01133, м. Київ, БУЛЬВАР ЛЕСІ УКРАЇНКИ, будинок 34; ) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2016 року відкладено розгляд справи на 22.06.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2016 року, в зв'язку з нез'явленням представника відповідача, відкладено розгляд справи на 05.07.2016 року.

В судове засідання 29.03.2016 року представник відповідача повторно не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Ухвали суду, позовна заява надсилались на всі відомі адреси, в тому числі на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою від 10.05.2016 року, що свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду справи, подання суду відзиву на позов, доказів в обґрунтування своєї позиції, в разі їх наявності.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 05.07.2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, представник третьої особи заперечував проти задоволення позовної заяви.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 05.07.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» (далі по тексту - Банк, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УМК» (далі по тексту - Позичальник, Відповідач, Боржник) укладено Кредитний договір №KJI-3527/2-980 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі по тексту - Кредитний договір), за умовами якого (п. 1.1. Кредитного договору) Банк надав Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, а Позичальник взяв на себе зобов'язання отримати кредит/транш кредиту, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом/траншем кредиту, комісії та інші платежі.

Ліміт кредитної лінії встановлено у розмірі 48 000 000 (сорок вісім мільйонів) гривень (п.1.1.1. Кредитного договору).

Відповідно до п.1.1.2. Кредитного договору, остаточним терміном повернення кредиту встановлено 31.10.2015 року, якщо такий термін (строк) не настане раніше з підстав, що передбачені умовами цього Договору або законодавством.

Відсоткова ставка за користування наданими кредитами/траншами встановлена на рівні 18,3% річних з можливістю її зміни (п. 1.1.3. Кредитного договору).

Пунктом 1.1.4. Кредитного договору передбачено, що кредит/транш кредиту надається на умовах цього Кредитного договору на підставі письмового звернення Позичальника і тільки після укладення Додаткового договору до Кредитного договору в частині надання конкретного траншу кредиту. На підставі зазначеного пункту Кредитного договору між Позичальником та Банком укладено 16 Додаткових договорів до Кредитного договору частині надання конкретного траншу кредиту, а саме:

1) Додатковий договір від 12.11.2013 року №1 до Кредитного договору на суму 2 650 000,00 грн.

2) Додатковий договір від 20.11.2013 року №2 до Кредитного договору на суму 1 705 000,00 грн.

3) Додатковий договір від 22.11.2013 року №3 до Кредитного договору на суму 851 000,00 грн.

4) Додатковий договір від 28.11.2013 року №4 до Кредитного договору на суму 1 695 253,00 грн.

5) Додатковий договір від 11.12.2013 року №5 до Кредитного договору на суму 2 686 655,00 грн.

6) Додатковий договір від 17.12.2013 року №6 до Кредитного договору на суму 594 700,00 грн.

7) Додатковий договір від 23.12.2013 року №7 до Кредитного договору на суму 200 511,00 грн.

8) Додатковий договір від 24.12.2013 року №8 до Кредитного договору на суму 21 200 000,00 грн.

9) Додатковий договір від 25.12.2013 року №9 до Кредитного договору на суму 289 860,00 грн.

10) Додатковий договір від 18.02.2014 року №10 до Кредитного договору на суму 1 285 900,00 грн.

11) Додатковий договір від 31.03.2014 року №11 до Кредитного договору на суму 1 001 500,00 грн.

12) Додатковий договір від 14.05.2014 року №12 до Кредитного договору на суму 870 450,00 грн.

13) Додатковий договір від 20.05.2014 року №13 до Кредитного договору на суму 1 000 000,00 грн.

14) Додатковий договір від 17.07.2014 року №14 до Кредитного договору на суму 3 550 255,00 грн.

15) Додатковий договір від 06.08.2014 року №15 до Кредитного договору на суму 1 500 000,00 грн.

16) Додатковий договір від 19.08.2014 року №16 до Кредитного договору на суму 615 000,00 грн.

Загальна сума наданих згідно до п. 1.1.4. Кредитного договору траншів кредиту становить 41 696 085,34 грн., що підтверджується виписками по позичковому рахунку Відповідача.

В якості забезпечення виконання Позичальником (відповідачем) зобов'язань перед Банком (позивачем) щодо повернення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, між ПАТ «Радикал Банк», ТОВ «УМК» та майновими/фінансовими поручителями укладено наступні договори:

1) Договір поруки №ДП-3527/2-980/1 від 30.10.2013 року, укладений з ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_1, виданий Старокиївським РУГУ МВС України в м. Києві 20 січня 2000 року, місце проживання: АДРЕСА_1)

2) Договір поруки №ДП-3527/2-980/2 від 30.10.2013 року, укладений з ОСОБА_5 (паспорт НОМЕР_2, виданий ТУМ-2 Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві 29 .03.2005 року, місце проживання: АДРЕСА_2)

3) Іпотечний договір з Товариством з обмеженою відповідальністю «УМК» (Відповідач), посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дереберою Т.О. 13.12.2013 року та зареєстрований в реєстрі за №2655 (далі по тексту - іпотечний договір №2655), згідно п.2.1. якого Товариство з обмеженою відповідальністю «УМК» (Іпотекодавець) передало в іпотеку Банку (Іпотекодержателеві) майнові права на об'єкт незавершеного будівництва, а саме майнові права на квартири:

- з № 1 по № 13 включно у секції «В» в будинку другої черги будівництва житлового комплексу з об'єктами обслуговування АДРЕСА_3;

- з № 14 по № 65 включно у секції «Д» в будинку другої черги будівництва житлового комплексу з об'єктами обслуговування АДРЕСА_3;

- з № 66 по № 119 включно у секції «Б» в будинку другої черги будівництва житлового комплексу з об'єктами обслуговування АДРЕСА_3.

Згідно до пункту 2.3.1 Іпотечного договору №2655 узгоджена Сторонами оціночна вартість предмета іпотеки складає 107 883 900 (сто сім мільйонів вісімсот вісімдесят три тисячі дев'ятсот) гривень.

4) Іпотечний договір від 11.01.2014 року з ОСОБА_5 (паспорт НОМЕР_2, виданий ТУМ-2 Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві 29.03.2005 року, місце проживання: АДРЕСА_2) посвідчений 11.01.2014 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Воробйовою Т.А. та зареєстрований в реєстрі за №13 (далі по тексту - Іпотечний договір №13), згідно до якого ОСОБА_5 (Іпотекодавець) передав в і іпотеку Банку (Іпотекодержателю) нерухоме майно (земельні ділянки та садовий будинок) передбачені п.2.1 Іпотечного договору 313

Згідно пункту 2.3.1 Іпотечного договору №13 узгоджена Сторонами оціночна вартість предмета іпотеки становить 17 713 620,00 грн.

5) Іпотечний договір від 25.03.2014 року з ОСОБА_5 (паспорт НОМЕР_2, виданий ТУМ-2 Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві 29.03.2005 року, місце проживання: АДРЕСА_2) посвідчений 25.03.2014 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дереберою Т.О. та зареєстрований в реєстрі за №378 (далі по тексту - Іпотечний договір №378), згідно до якого ОСОБА_5 (Іпотекодавець) передав в іпотеку Банку (Іпотекодержателеві) нерухоме майно (п.2.1 Іпотечного договору №378), а саме: земельну ділянку загальною площею 8,7309 га, цільове призначення якої для ведення фермерського господарства, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходиться за адресою - Київська область, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада. Іпотека розповсюджується на всі приналежності Предмету іпотеки та на всі невід'ємні від нього складові частини, поліпшення, внутрішні системи, що існують на момент укладення Договору та/або виникнуть у майбутньому. Нерухоме майно передається в іпотеку разом з усіма його при надежностями, а саме: будівлями господарства СФГ «Простоквашино» (майновий комплекс), розміщеними на ній.

Згідно до пункту 2.3.1 Іпотечного договору №378 узгоджена Сторонами оціночна вартість предмета іпотеки становить 22 281 260,00 грн.

6) Іпотечний договір з Фермерським господарством «Простоквашино-2012» (, місце знаходження: Київська область, Бориспільський район, село Гнідин), посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дереберою Т.О. 25.03.2014 року та зареєстрований в реєстрі за №376 (далі по тексту - Іпотечний договір №376), згідно п.2.1. якого Фермерське господарство «Простоквашино-2012» (Іпотекодавець) передало в іпотеку Банку (Іпотекодержателеві) нерухоме майно - нежитлову нерухомість-будівлі цього господарства (майновий комплекс) зі всіма об'єктами, функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 644,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с/рада Гнідинська, «Млиново» урочище, та розміщений на земельній ділянці загальною площею 8,7309 га, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, кадастровий номер НОМЕР_3, за адресою Київська область, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада.

Згідно пункту 2.3.1 Іпотечного договору №376 узгоджена Сторонами оціночна вартість складає 5 713 520,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання та у визначений договором строк не повернув позивачу грошові кошти та не сплатив проценти за користування грошовими коштами.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позивні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Договір який укладено між позивачем та відповідачем за своєю юридичною природою є кредитним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні (грошові) кошти згідно умов Договору, а відповідач в порушення умов Договору не повернув Банку (позивачу) кредитні кошти, та не сплатив проценти за їх користування.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростували, розміру позовних вимог не оспорили, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення: 39 696 085,34 грн. - заборгованості за кредитом, 6 805 544,39 грн. - заборгованості за процентами, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідач припустився прострочення виконання зобов'язання, а тому позивач, керуючись пунктами 3.3.19., 4.2., 4.5. Кредитного договору просить суд стягнути з відповідача пеню, яка за розрахунками позивача становить: 5 365 388,15 грн. - пені за несвоєчасне погашення простроченого кредиту, 691 200,00 грн. - пені за невиконання п.3.3.19 Кредитного Договору (іпотечний договір №2655), 5 140 800,00 грн. - пені за невиконання п.3.3.19 Кредитного Договору (іпотечний договір №376), 5 256 000,00 грн. - пені за невиконання п.3.3.19 Кредитного Договору (іпотечний договір №481), 4 924 800,00 грн. - пені за невиконання п.3.3.19 Кредитного Договору (іпотечний договір №378), 720 800,00 грн. - пені за невиконання п.3.3.19 Кредитного Договору (іпотечний договір №13).

Пунктом 3.3.19. Кредитного договору передбачено, що якщо договорами застави/іпотеки, які укладені в забезпечення зобов'язань за ним Договором, передбачено обов'язкове страхування предмету застави, застрахувати/ або забезпечити страхування майновим поручителем на користь Кредитодавця заставне майно в акредитованій Кредитодавцем страховій компанії та забезпечити безперервне подовження страховки на період дії цього Договору. Позичальник зобов'язується самостійно відслідковувати терміни (строки) поновлення страховки та надавати Кредитодавцю копії страхових договорів (полісів) та копії документів, що підтверджують сплату страхових платежів за укладеними страховими договорами (полісами). За кожен день відсутності у Кредитодавця документів, що підтверджують страхування заставного майна. Позичальник зобов'язується сплатити пеню відповідно до п.4.5. цього Договору.

Згідно з п. 4.5. Кредитного договору, у разі порушення Позичальником умов» зазначених в п. 3.3.19. цього Договору , Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі 0,03% (нуль цілих три сотих процента) від суми, визначеної п.1.1.1. цього Договору, за кожний день відсутності у Кредитодавця документів, що підтверджують страхування заставного майна. Сплата здійснюється за реквізитами та у день, вказаними Кредитодавцем. В разі надання Кредиту/Траншу кредиту в іноземній валюті оплата здійснюється в національній валюті за офіційним курсом Національного банку України па дату платежу.

Пунктом 4.2. Кредитного договору передбачено, що у разі несвоєчасного погашення Кредиту/Траншу кредиту, сплати процентів та комісій, визначених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної в п.1.1.3 цього Договору, від суми відповідного непогашеного платежу за кожний день прострочення виконання, за реквізитами та у день, вказаними Кредитодавцем, але не більшої подвійної облікової ставки Національного банку України. У разі надання Кредиту/Траншу кредиту в іноземній валюті оплата здійснюється в національній валюті за офіційним курсом Національного банку України на дату платежу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Відповідно до ч. 1 статті 546, статті 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (згідно ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Застосування іншого виду неустойки - штрафу до грошового зобов'язання законом не передбачено, що, втім, не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі (наприклад, за необґрунтовану відмову від переказу коштів за розрахунковими документами отримувача коштів), притому і як самостійний захід відповідальності, і як такий, що застосовується поряд з пенею. В останньому випадку не йдеться про притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі, тому що відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає у себе і пеню, і штраф як лише форми її сплати.

Згідно з п. 2.5. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення пені за невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, нараховані відповідно до законодавства, тому підлягають задоволенню

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85, 121 ГПК України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "УМК" (03057, м. Київ, ВУЛИЦЯ ПЕРОВСЬКОЇ СОФІЇ, будинок 10-Б, офіс 103; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, ВУЛИЦЯ ЛЕНІНА, будинок 2-В; ) 39 696 085 (тридцять дев'ять мільйонів шістсот дев'яносто шість тисяч вісімдесят п'ять) грн. 34 коп. - заборгованості за кредитом, 6 805 544 (шість мільйонів вісімсот п'ять тисяч п'ятсот сорок чотири) грн. 39 коп. - заборгованості за процентами, 984 192 (дев'ятсот вісімдесят чотири тисячі сто дев'яносто дві) грн. 62 коп. - пені за несвоєчасне погашення процентів, 5 365 388 (п'ять мільйонів триста шістдесят п'ять тисяч триста вісімдесят вісім) грн. 15 коп. - пені за несвоєчасне погашення простроченого кредиту, 691 200 (шістсот дев'яносто одну тисячу двісті) грн. 00 коп. - пені за невиконання п.3.3.19 Кредитного Договору (іпотечний договір №2655), 5 140 800 (п'ять мільйонів сто сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. - пені за невиконання п.3.3.19 Кредитного Договору (іпотечний договір №376), 5 256 000 (п'ять мільйонів двісті п'ятдесят шість тисяч) грн. 00 коп. - пені за невиконання п.3.3.19 Кредитного Договору (іпотечний договір №481), 4 924 800 (чотири тисячі дев'ятсот двадцять чотири тисячі вісімсот) грн. 00 коп. - пені за невиконання п.3.3.19 Кредитного Договору (іпотечний договір №378), 720 800 (сімсот двадцять тисяч вісімсот) грн. 00 коп. - пені за невиконання п.3.3.19 Кредитного Договору (іпотечний договір №13), 206 700 (двісті шість тисяч сімсот) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 10.08.2016 року.