ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.08.16р. Справа № 904/2740/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю виробничої компанії "Гірничодобувна промисловість", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1 публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", м. Дніпродзержинськ

до відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест", м. Київ

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: дочірнє підприємство "Трансгарант-Україна", м. Київ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: філія "Головний інформаційно-обчислювальний центр" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

про стягнення 1 989 203,76 грн. збитків

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №8 від 04.01.2016 року, представник

Від відповідача-1: ОСОБА_2, довіреність №44 від 27.04.2016 року, представник

Від відповідача-2: ОСОБА_3, довіреність №25/03/1 від 25.03.2016 року, представник

Від третьої особи-1: ОСОБА_4, довіреність № 133-д від 09.12.2015 року, представник

Від третьої особи-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничої компанії "Гірничодобувна промисловість" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" 1 989 203,76 грн. збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору № 13-0784/02 від 01.04.2013 року, Правил Інкотермс 2010, а саме невиконання зобов'язань зі сторони відповідача виразилося в тому, що через незаплановану зміну оператора вагонів в АБД ПВ Укрзалізниці (з оператора ДП "Трансгарант - Україна" на інших операторів), відсутністю заявок вантажоотримувачів і відповідно узгоджених планів перевезень на вагони нових операторів, позивач не міг їх прийняти за відсутності підтверджень відповідача в завантаженні цих вагонів в адресу публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" та гарантій по сплаті залізничного тарифу, податкових зборів за користування вагонами. Крім того, не передавши завчасно постачальнику повні дані про конкретного перевізника та/або не повідомивши про найменування нового перевізника, відповідач фактично відмовився від виконання обов'язку по організації усього ланцюгу доставки порожніх вагонів. Внаслідок неврегульованості відносин між ним та його перевізником (ДП "Трансгарант-Україна"), якого він номінував для відправки порожніх вагонів в адресу постачальника для завантаження їх продукцією з подальшим відвантаженням для публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", залізницею з позивача були стягнуті кошти в судовому порядку (рішеннями господарського суду Дніпропетровської області № 904/4286/15 від 20.07.2015 року стягнуто 1 004 516,16 грн., № 904/4797/15 від 06.07.2015 року стягнуто 320 464,20 грн., № 904/7978/15 від 20.10.2015 року стягнуто 664 223,40 грн.), оскільки згідно діючих правил на залізниці, саме на одержувача порожніх вагонів покладається обов'язок по оплаті плати за користування вагонів та збору зберігання рухомого складу.

Відповідач заперечує проти позовних вимог та просить суд замінити первісного відповідача публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" на належного відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" посилаючись на те, що оскільки власником спірних вагонів є товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест", орендарем - товариство з обмеженою відповідальністю "СВТЛ", дочірнє підприємство "Трансгарант-Україна" було вказано оператором вагонів, а потім на шляху прямування, з незалежних від відповідача та дочірнього підприємства "Трансгарант-Україна" причин, оператором став вже товариство з обмеженою відповідальністю "ЄвразТрансУкраїна", то публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" не може бути відповідачем по справі, оскільки не має договірних відносин ні з товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест", ні з товариством з обмеженою відповідальністю "ЄвразТрансУкраїна".

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона вжила всіх заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Тобто, з боку відповідача у грудні 2014 року були оформлені перевізні документи (на ст.Бучач Львівської залізниці відправки за №№ 47603451, 47470893, 47470919, 47377205; на ст.Скалат Львівської залізниці - № 47563002) відповідно до умов договору № 12-1990-02 від 19.12.2012 року за реквізитами, наданими дочірнім підприємством "Трансгарант-Україна". На виконання вимог ст.24 Статуту залізниць України, а також умов договору за №ПР/М-12-1/22-809НЮдч/12-1882-02 від 29.11.2012 року про експлуатацію залізничної під'їзної колії публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", яка примикає до станцій Дніпродзержинськ, Правда Придніпровської залізниці та вимог договору №ПР.ДН-1-12-497/НЮп/12-1940-02 від 12.12.2012 року про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги вагони були прийняті ПАТ "Укрзалізниця" до перевезення без зауважень, про що свідчать Пам'ятки форми ГУ-45 за №5549 від 21.12.2014 року, №5456 та №5457 від 17.12.2014 року, №5396 від 14.12.2014 року, №5534 від 20.12.2014 року. Претензії стосовно відправок призначенням на ст.Скалат Львівської залізниці за №№ 47824917, 47278726, 47255856, 47278916, а також вагонів призначенням на ст.Негін Південно-Західної залізниці за №№ 59227983, 59124867, 59124305, 59124016, 59228437, 59229112, 59228676, які зазначені в позовній заяві є безпідставними щодо відповідача, тому як з під'їзної колії публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" зазначені вагони в період грудень 2014 року - січень 2015 року не відправлялись, а відправники відповідачем не оформлялись.

28.04.2016 року позивач звернувся до суду з клопотанням про витребування оригіналів документів, а саме:

- зв'язку з невиконанням покупцем (відповідачем) умов пункту 5.7. договору № 13-0784-02 від 01.04.2013 року, щодо надання оригіналів своїх замовлень в порядку та строки передбачені даним договором, відсутністю їх у позивача, але в наявності у публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", витребувати у відповідача оригінали листів: №№ 035/16-4765, 035/16-4766 від 01.12.2014 року, №№ 01 ЮК/3035, 01ЮК/3036 від 31.12.2014 року, №№ 035/16-107, 035/16-108 від 14.01.2015 року;

- у зв'язку з відмовою відповідача направити (надати) позивачу оригінали письмових відповідей на листи товариства з обмеженою відповідальністю виробничої компанії "Гірничодобувна промисловість", відсутністю їх у позивача, але в наявності у публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", витребувати у відповідача оригінали листів від 16.01.2015 року № 01ЮК/108; від 19.01.2015 року №01ЮК/112;

- у зв'язку з відсутністю у позивача, але в наявності у третій особі оригіналів листів дочірнього підприємство "Трансгарант-Україна" про відмову сплачувати залізничний тариф по спірним вагонам та проханням не приймати їх на станціях призначення, витребувати у дочірнього підприємства "Трансгарант-Україна" оригінали листів від 26.12.2014 року №№ ДН-12/4742, ДН-12/4743, ДН-12/4744, від 07.01.2015 року № 15/15, від 20.01.2015 року № 28/01, а також листів товариства з обмеженою відповідальністю "ЕвразТранс Україна" до дочірнього підприємства "Трансгарант-Україна" від 13.01.2015 року №№ 046, 047, 048 щодо відправки порожніх вагонів;

- у зв'язку з відсутністю у позивача, але в наявності у товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" (власник спірних вагонів) оригіналу письмової відповіді на лист товариства з обмеженою відповідальністю виробничої компанії "Гірничодобувна промисловість" витребувати у товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" оригінал листа від 20.01.2015 року № 28/01.

28.04.2016 року позивачем надане письмове обґрунтування порядку зміни операторів вагонів в АБД ПВ Укрзалізниці де вказує, що 24.12.2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "СВТЛ" (орендар вагонів) без повідомлення власника та оператора вагонів, вивів вагони з оренди та зняв, в базі даних ГІОЦ Укрзалізниці, ознаку операторства ДП "Трансгарант-Україна". У зв'язку з цим, ДП "Трансгарант-Україна" (платник згідно накладних) повідомило позивача та Залізницю, що відмовляється сплачувати залізничний тариф, додаткові збори по даним вагонам, та просила не приймати їх на станціях призначення. Крім того, сплачувати кошти за подачу-забирання вагонів, маневрові роботи, плату за користування вагонів відмовився відповідач, ТОВ "ЕвразТранс Україна" (новий оператор) та ТОВ "Інтерлізінвест".

30.05.2016 року дочірнє підприємство "Трансгарант-Україна" надало до суду письмову правову позицію щодо предмета спору де вказує, що незапланована зміна оператора вагонів на шляху прямування на адресу позивача стала наслідком того, що 26.12.2014 року стався озброєний напад невідомих осіб в масках на офіс дочірнього підприємства "Трансгарант-Україна" в місті Кривий Ріг. Невідомі особи насильно вивели з операторства ДП "Трансгарант-Україна" 237 порожніх вагонів та перевели їх в операторство товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" або інших операторів. Таким чином, протиправна поведінка вбачається у діях осіб, які безпосередньо вчинили дії по зміні операторства вагонів. По факту нападу на офіс 26.12.2014 року було заявлено Дзержинському РВ Криворізького МУ м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відкрито кримінальне провадження та здійснюється досудове розслідування.

30.05.2016 року позивачем надану спростування заперечень відповідача де зазначає, що наявність протиправної поведінки та бездіяльність відповідача полягають в порушенні ним умов п. 3.1 договору, укладених Специфікацій, згідно яких поставка продукції на умовах FCA - станція відправлення, в редакції Інкотермс 2010, позивач (постачальник) несе лише витрати, пов'язані з поставкою продукції на станцію відправлення. Позивачем продукція була поставлена на станції відправлення (ст. Нігин, ст. Скалат, с. Бучач), однак він не повинен нести витрати, пов'язані з прийманням порожніх вагонів (розкредитуванням, подачею і забиранням вагонів) на станціях відправлення, навантаженням їх продукцією та відправленням в адресу публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського". Бездіяльність відповідача полягала в тому, що він, та обраний ним оператор фактично змінивши маршрут перевезення / доставки порожніх вагонів, що надходили на станції призначення для товариства з обмеженою відповідальністю виробничої компанії "Гірничодобувна промисловість", відмовилися сплачувати за це залізничний тариф та додаткові збори. Більш того, відповідач, відмовившись погоджувати подачу вагонів ДП "Трансгарант-Україна" під навантаження продукцією на станціях позивача для подальшого відвантаження в адресу публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", фактично змінив кінцевого вантажоодержувача, при цьому, відмовився нести будь-які втрати за ці дії. Внаслідок порушень умов договору та бездіяльності відповідача, а також його оператора у наданні згоди на подачу спірних вагонів під навантаження позивачу та сплати залізничного тарифу та додаткових зборів, позивач поніс збитки. Із-за неврегульованості відносин між відповідачем та дочірнім підприємством "Трансгарант-Україна", якого він номінував для відправки порожніх вагонів в адресу постачальника для завантаження їх продукцією з подальшим відвантаженням для публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", з позивача були стягнуті кошти, оскільки згідно діючих правил на залізниці, саме на одержувача порожніх вагонів покладається обов'язок по оплаті плати за користування вагонів та збору зберігання рухомого складу і він не має право від них відмовитися, навіть, якщо вони прибули на адресу одержувача, поставка якого йому не передбачена (договором, контрактом, замовленням, нарядом та ін.), а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплати плату за користування вагонами та збір за зберігання (ст. 47 Статуту залізниць України).

Щодо заміни відповідача позивач вказує, що товариство з обмеженою відповідальністю виробничої компанії "Гірничодобувна промисловість" не надає такої згоди, оскільки вважає, що публічне акціонерну товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" є належним відповідачем у даній справі, який, в порушення умов поставки продукції (FСА "Франко перевізник") за договором № 13-0784-02 від 01.04.2013 року, фактично відмовився (не виконав) від виконання обов'язку в організації ланцюгу поставки продукції, в тому числі доставки належних порожніх вагонів для завантаження продукцією та подальшої відправки на його адресу, залучивши до цього оператора вагонів дочірнє підприємство "Трансгарант-Україна". Пред'явлення грошових вимог до товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" будуть безпідставними, оскільки позивач не має жодних відносин з ним, що слугувало б підставою для виникнення у сторін прав та обов'язків, за порушення яких настає відповідальність, в тому числі й відшкодування збитків.

09.06.2016 року відповідачем надані письмові пояснення де вказує, що в тому, що позивач зазнав збитків, відсутня вина відповідача, що підтверджується доданими до матеріалів справи документами, зокрема, витягу із ЄДР про вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до п. 3.2.1 договору на надання послуг транспортно-експедиторського обслуговування між публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" та товариством з обмеженою відповідальністю виробничої компанії "Гірничодобувна промисловість" експедитор зобов'язується надати клієнту інструкцію про порядок оформлення перевізних документів, об'єми і строки відправки узгоджених перевезень вантажів і поверненню порожніх вагонів із зазначенням переліку дій, які повинен виконати вантажовідправник (вантажоотримувач). В даному випадку претензії експедитора до публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" були відсутні, тобто перевізні документи були оформлені вірно, а вагони прийняті до перевезення без зауважень. Але на шляху прямування вагонів до станції призначення, з незалежних від позивача причин, в Автоматизованому банку даних парку вантажних вагонів (АБД ПВ) відбулися зміни, згідно яких власником вагонів залишився товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест", однак ознака операторства ДП "Трансгарант-Україна" була знята, а вагони значилися під оперативним управлінням інших підприємств - операторів. Оскільки відповідач має договір на транспортно-експедиторські послуги з ДП "Трансгарант-Україна", то і оплата залізничного тарифу повинна була сплачуватися ДП "Трансгарант-Україна", відповідно до умов договору. Тому, не маючи договірних відносин із іншими операторами, відповідач в даному випадку не мав законних підстав забезпечити оплату залізничного тарифу, а відтак всі збитки, яких зазнав позивач, сталися не з вини відповідача.

16.06.2016 року товариством з обмеженою відповідальністю виробничою компанією "Гірничодобувна промисловість" надане письмове обґрунтування щодо наявності складу цивільного правопорушення де вказує, що публічне акціонерну товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" договірні зобов'язання не виконані, оскільки поставка продукції за ціною та на умовах FCA "Франко перевізник" передбачають обов'язок відповідача в сплаті всіх витрат, пов'язаних з прийманням порожніх вагонів (розкредитування, подачею і забиранням вагонів) на станціях відправлення, навантаженням їх продукцією та відправленням в адресу публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського". Аналізуючи умови договору, норми цивільного та господарського кодексів, Правила Інкотермс 2010, невиконання зобов'язань зі сторони відповідача виразилося із-за відсутності його підтверджень в навантаженні вагонів в адресу публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" та гарантій по сплаті залізничного тарифу, додаткових зборів за користування вагонами, та фактичної відмови від виконання обов'язку по організації усього ланцюгу доставки порожніх вагонів, через що позивач не зміг своєчасно прийняти ці вагони на свої під'їзні колії. Внаслідок неврегульованості відносин між відповідачем та дочірнім підприємством "Трансгарант-Україна" , якого він номінував для відправки порожніх вагонів в адресу постачальника для завантаження їх продукцією з подальшим відвантаженням для публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", порушень умов договору та бездіяльності відповідача щодо надання згоди на подачу спірних вагонів позивачу під навантаження, а також його оператора у відмові сплачувати залізничний тариф, додаткові збори, залізницею стягнуті кошти з підприємства позивача. Згідно діючих правил на залізниці, саме на одержувача порожніх вагонів покладається обов'язок по оплаті за користування вагонів та збору зберігання рухомого складу (ст. 25 Статуту залізниць України).

21.06.2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про вступ у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Заява обґрунтована тим що, відповідач зазначає про належність на праві власності спірних вагонів товариству з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест", про наявність підстав відповідальності у спірних правовідносинах та можливість пред'явлення до останнього грошових вимог та інше. На думку заявника рішення по даній справі може вплинути на права та обов'язки товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" залучено до участі у справі у якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

29.06.2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" звернулось до суду з клопотанням про розгляд справи № 904/2740/16 колегіально у складі трьох суддів у зв'язку з тим, що матеріали справи та фактичні обставини свідчать про її значну складність.

Також третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача просить суд відкласти розгляд справи для підготовки письмової правової позиції щодо предмету спору.

29.06.2016 року позивач та відповідач звернулись до суду з клопотаннями про залучення до справи у якості відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" оскільки останній є власником вагонів, через які виник спір між сторонами, а також беручи до уваги, що підставою для змін в Автоматизованому банку даних парку вантажних вагонів, ознаки оператора вагонів з ДП "Трансгарант-Україна" на інші підприємства слугували неправомірні дії товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест", а також порушення приписів Наказу Міністерства транспорту та зв'язку України № 856 від 28.09.2004 року "Про затвердження Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів". Товариство з обмеженою відповідальністю виробничої компанії "Гірничодобувна промисловість" погоджується з позицією публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", та не заперечує про залучення у справі товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" в якості другого відповідача.

Частиною першою статті 24 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за наявності достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Для з'ясування усього кола обставин, що входять до предмета доказування у справі, встановлення наявності або відсутності правопорушення, прийняття законного та обґрунтованого рішення, господарський суд вважає, що наявні підставі для зміни процесуального статусу товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" та залучення його до участі у справі у якості відповідача-2.

29.06.2016 року товариство з обмеженою відповідальністю виробничої компанії "Гірничодобувна промисловість" звернулось до суду із клопотанням оголошення перерви в судовому засіданні з метою підготовки тексту мирової угоди.

29.06.2016 року позивач та відповідач звернулись до суду з клопотаннями про залучення до справи у якості відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" оскільки останній є власником вагонів, через які виник спір між сторонами, а також беручи до уваги, що підставою для змін в Автоматизованому банку даних парку вантажних вагонів, ознаки оператора вагонів з ДП "Трансгарант-Україна" на інші підприємства слугували неправомірні дії товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест", а також порушення приписів Наказу Міністерства транспорту та зв'язку України № 856 від 28.09.2004 року "Про затвердження Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів". Товариство з обмеженою відповідальністю виробничої компанії "Гірничодобувна промисловість" погоджується з позицією публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", та не заперечує про залучення у справі товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" в якості другого відповідача.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2016 року змінено процесуальний статус товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" та залучено його до участі у розгляді справи у якості відповідача-2.

11.07.2016 року відповідачем-2 надано відзив на позовну заяву де вказує, що 26.09.2014 року відбулось рейдерське захоплення товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" внаслідок чого законні власники товариства та керівництво товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест", зокрема генеральний директор ОСОБА_5, були незаконно усунуті від управління товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест", а й майном товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест", заволоділи особи, що не мали на те законних підстав, вони ж перебрали на себе управління товариством. Вказані особи розпоряджались майном товариства на власний розсуд без дотримання інтересів товариства та його законних власників. За вказаним фактом було порушено ряд кримінальних проваджень. Також, законними власниками товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" було подано ряд судових позовів з метою повернення товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" законним власникам. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/3500/15 (залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.02.201 року та постановою Вищого господарського суду України від 20.04.2016 року) поновлено права законних власників та повноважного керівництва товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест". Таким чином, управління товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" з вересня 2014 року по лютий 2016 року незаконно здійснювали нелегітимні особи. У зв'язку з такими незаконними діями, товариство на сьогоднішній день не має у розпорядженні будь-яких документів з фінансово-господарської діяльності товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" з зазначених спірних питань за вказаний період. Крім того, рішеннями господарського суду Дніпропетровської області у справах №№ 904/4286/15, 904/4797/15, 904/7978/15 встановлено фактичні обставини та порушення позивачем приписів Статуту залізниці та відповідно наявність винної поведінки позивача у даних правовідносинах. Позивачем при цьому не надавались належних доказів щодо наявності вини інших осіб у затримці вагонів, не зазначалось про це у відповідних документах (актах загальної форми). Зазначені рішення також свідчать про те, що не зважаючи на зазначену позивачем у справі несанкціоновану заміну оператора вагонів, відповідальність щодо затримки та обов'язки щодо оплати за користування вагонами і їх зберігання відповідно до діючого законодавства та укладених договорів покладається саме на позивача. Крім того, відповідно до матеріалів справи товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" немало ніяких договірних відносин з жодною з сторін даної справи. Буд-яких повноважень товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" щодо організації зазначених перевезень, в тому числі щодо користування вагонами, договори не містять, а отже не має підстав для відповідальності за порушення договірних зобов'язань.

Таким чином, на думку відповідача-2, у зазначених відносинах щодо зміни оператора вагонів мали місце незаконні дії сторонніх осіб, відомості про що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, проводиться досудове слідство. Отже між злочинними діями сторонніх осіб та наслідками у вигляді зміни оператора вбачається прямий причинний зв'язок. Відповідно до матеріалів справи товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" не мало відношення як до невиконання сторонами договірних зобов'язань так і до фактів вчинення незаконних дій щодо злочинної зміни оператора вагонів, а отже не має підстав нести будь-яку відповідальність.

11.07.2016 року відповідачем-1 надані письмові заперечення на обґрунтування щодо наявності складу цивільного правопорушення де зазначає, що незаконні дії власника спірних вагонів - товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест" щодо управління власними вагонами та позивача щодо неналежного виконання свого обов'язку призвели до порушення умов договору поставки, а відтак вина відповідача відсутня. Тому, на думку відповідача-1, що відшкодовувати збитки позивачу має винна особа - товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест", оскільки в діях публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" відсутній склад цивільного правопорушення, а відтак у задоволенні позову має бути відмовлено у повному обсязі із цих причин.

12.07.2016 року відповідач-2 звернувся до суду з клопотанням про витребування у товариства з обмеженою відповідальністю виробничої компанії "Гірничодобувна промисловість" та у дочірнього підприємство "Трансгарант-Україна" доказів, яке суд вважає необхідним задовольнити.

18.07.2015 року відповідач-1 звернувся до суду з клопотанням про залучення до розгляду справи філії ГІОЦ ПАТ "Укрзалізниця" у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та витребування доказів оскільки на шляху прямування вагонів до станції призначення, з незалежних від відповідача-1 причин, в Автоматизованому банку даних парку вантажних вагонів (АБД ПВ) відбулися зміни, згідно яких власником вагонів залишились товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерлізінвест", однак ознака операторства дочірнього підприємство "Трансгарант-Україна" була знята, а вагони значилися під оперативним управлінням інших підприємств - операторів, то виникає необхідність у дослідженні питання щодо дотримання встановленого порядку внесення змін до АБД ПВ. Таким чином, враховуючи той факт, всі зміни, які вносяться до АБД ПВ повинні проводитися з обов'язковим документальним підтвердженням через реєструвальний підрозділ ГІОЦ Укрзалізниці, то виникає необхідність у витребуванні документів від філії ГІОЦ ПАТ "Укрзалізниця", які можуть підтвердити законність чи незаконність такої зміни, які відбулись в порушення Інструкції щодо зміни оператора на шляху прямування вагонів, а не на станції призначення.

Відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі. Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

26.07.2016 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області клопотання відповідача-1 про залучення до розгляду справи філії ГІОЦ ПАТ "Укрзалізниця" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та витребувати від філії ГІОЦ ПАТ "Укрзалізниця" документи щодо підтвердження законності чи незаконності зміни, які відбулись в порушення Інструкції щодо зміни оператора на шляху прямування вагонів, а не на станції призначення, було задоволено, у зв'язку з тим, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки філії ГІОЦ ПАТ "Укрзалізниця".

08.08.2015 року третьою особою-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача надані письмові пояснення де вказує, що внесення змін до АРМ "Вантажні вагони компаній-операторів" з використанням електронного цифрового підпису здійснюється самими операторами без участі підрозділів залізниць (регіональних філій). Для надання доступу до вказаних ОСОБА_2 компанія-оператор укладає відповідний договір з філією "ГІОЦ" ПАТ "Укрзалізниця" та отримує доступ до вказаного ОСОБА_2. Таким чином, у період з 01.12.2014 року та по 01.01.2015 року залізницями (регіональними філіями) так і компаніями-операторами було введення інформації по зміні операторів, як без застосування електронного цифрового підпису так із застосуванням електронно-цифрового підпису.

09.08.2016 року позивачем надані заперечення на відзив де вказує, що відповідач - 1 в порушення умов п. 3.1. договору поставки, та укладених до нього Специфікацій, де сторонами була погоджена поставка продукції на умовах FСА - станція відправлення (Інкотермс 2010), відмовився сплачувати залізниці платежі, пов'язані з прийманням порожніх вагонів (розкредитуванням, подачею і забиранням вагонів) на станціях відправлення, навантаженням їх продукцією та відправленням в свою адресу. Обов'язок щодо сплати таких платежів на користь залізниці також може бути покладений і на його оператора, якщо про це передбачено умовами договору про транспортно-експедиторське обслуговування. Плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини сторони у зобов'язанні (Роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 N 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" зі змінами і доповненнями). Із-за відмови підтверджувати приймання і завантаження вагонів в адресу публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", відмовою сплачувати залізничний тариф, додаткові збори оператором, а також з причин зайнятості вантажного фронту погрузки на під'їзних коліях товариства з обмеженою відповідальністю виробничої компанії "Гірничодобувна промисловість" з тих самих причин, залізниця, в будь-якому випадку, фізично не змогла б подати дані вагони, навіть, якщо б одержувач своєчасно розкредитував перевізні документи та/або звернувся з проханням подати їх під навантаження. На думку позивача, лише відповідач-2 міг вчинити дії, які б призвели к незапланованій зміні оператора вагонів (ДП "Трансггарант-Україна") в даній ситуації. Враховуючи викладене, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, та стягнути суму збитків у сумі 1 989 203,76 грн. з відповідачів солідарно.

09.09.2016 року до господарського суду надійшло клопотання представника відповідача-2 про продовження строку розгляду справи № 904/2740/16 на 15 днів.

Відповідно до частини третьої статті 69 Господарського процесуального кодексу України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

У разі залучення до участі у справі іншого відповідача або заміни неналежного відповідача розгляд справи починається заново (стаття 24 Господарського процесуального кодексу України), заново розгляд справи починається і в разі прийняття позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, та зміни складу суду (в тому числі з одноосібного на колегіальний, навіть якщо до складу колегії суддів входить суддя, який раніше одноособово розглядав дану справу), а отже, спочатку починається й перебіг строку вирішення спору. Продовження цього строку можливе у порядку і з підстав, зазначених у частині третій статті 69 Господарського процесуального кодексу України (абз. 3 пункт 3.8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Враховуючи закінчення 29.08.2016 року двомісячного строку розгляду спору, суд вважає за можливе задовольнити клопотання про продовження строку розгляду справи та відкласти розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 69, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк розгляду спору на 15 днів до 13.09.2016 року включно.

2. Відкласти розгляд справи до 13 вересня 2016 року о 15 год. 30 хв.

Судове засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: 49600, м. Дніпропетровськ, вул. Володимира Винниченка, 1а, 2-й поверх, кабінет № 2-209.

3. Учасникам судового процесу не менше ніж за три дні до початку судового засідання надати до суду (через канцелярію):

позивачу:

- копію договору про подачу та забирання вагонів ТОВ ВК "Гірничодобувна промисловість" при станції Бучач Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця", укладений між позивачем та державним територіально-галузевим об'єднанням "Львівська залізниця" 01.07.2013 року;

- копію договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги №25 від 30.01.2013 року, укладений між позивачем та державним територіально-галузевим об'єднанням "Львівська залізниця";

- копію замовлення позивача №27/12-2 від 27.12.2014 року про те, щоб не подавати на його під'їзну колію власні вагони згідно переліку;

- копії накладних №№ 35231406, 35219237, 35139070, 47824917 оформлені на перевезення спірних вагонів, що належать ТОВ "Інтерлізінвест";

- копію договору про подачу та забирання вагонів № 413 при станції Скалат Львівської залізниці, укладений між позивачем та державним територіально-галузевим об'єднанням "Львівська залізниця" 23.11.2011 року;

- копію замовлення позивача № 31/12 від 31.12.2014 року, № 01/01 від 01.01.2015 року та № 02/01 від 02.01.2015 року про те, щоб не подавати на його під'їзну колію власні вагони згідно переліку;

- копію розпорядження позивача на подачу спірних вагонів, що належать ТОВ "Інтерлізінвест" і які стали предметом розгляду у справах №904/4286/15, №904/4797/15, №904/7978/15, під погрузну, якщо такі були;

- копії всіх накладних, за якими після закінчення затримки вагонів зі станцій Бучач, Скалат, Нігин були відправлені спірні вагони (122 шт.), що належать ТОВ "Інтерлізінвест" або інші перевізні документи, що підтверджують факт відправки цих спірних вагонів;

третій особі-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (ДП "Трансгарант-Україна"):

- копію письмової заявки клієнта - публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського", що були направлені ДП "Трансгарант-Україна" згідно п. 2.1. договору, в порядку п. 3.1.1. договору, на організацію перевозки спірних вагонів, що належать ТОВ "Інтерлізінвест" і які стали предметом розгляду у справах №904/4286/15, № 904/4797/15, № 904/7978/15;

- копії додатків, що складаються і підписуються повноважними представниками ПАТ "Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" і ДП "Трансгарант-Україна" на підставі узгоджених письмових заявок, згідно п. 2.2. договору, які є невід'ємною частиною договору, на організацію перевозки спірних вагонів, що належать ТОВ "Інтерлізінвест" і які стали предметом розгляду у справах №904/4286/15, № 904/4797/15, № 904/7978/15;

- копії листів-відповідей ДП "Трансгарант-Україна" на звернення ТОВ "ЄВРАЗТРАНС Україна" № 046,047,048 від 13.01.2015 року;

- копію заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 355 Кримінального кодексу України, яке мало місце 26.12.2014 року в приміщенні ДП "Трансгарант-Україна", м. Кривий Ріг, про що було внесено інформацію до ЄРДР 27.12.2014 року;

- інформацію про стан досудового провадження № 0003574 на даний момент;

- копію договору (договорів), на підставі якого здійснювалося оперативне управління вагонами, що належать ТОВ "Інтерлізінвест" за період грудень 2014 - січень 2015, та інформацію про його дію чи розірвання;

сторонам:

- належним чином засвідчені копії документів на підтвердження процесуальних повноважень їх представників (оригінали - для огляду в судовому засіданні);

- письмову інформацію з зазначенням відомостей - телефонів позивача та відповідача для можливості, за необхідності, надсилання телефонограм сторонам згідно з п. 3.9.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року за № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

4. Розяснити учасникам судового процесу наступне.

Учасники процесу мають можливість отримувати процесуальні документи в електронному вигляді паралельно з документами у паперовому вигляді.

Для отримання процесуальних документів в електронному вигляді потрібно:

- зареєструватися в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (завести поштову скриньку електронного суду), розміщеній на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: mail.gov.ua.

- подати до суду заявку про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, яку необхідно роздрукувати на офіційному веб-порталі судової влади України у вищевказаному розділі. Процесуальні документи у відповідній справі, що видані після дати подання вказаної заявки до суду, будуть надходити в електронному вигляді на зареєстровану електронну адресу учасника судового процесу в домені mail.gov.ua, зазначену в заявці.

Явка в судове засідання повноважних представників учасників судового процесу обовязкова.

Довести до відома, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом, з винної сторони стягується штраф в доход Державного бюджету України у розмірі до 1 700,00 гривень; за умисне невиконання рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню наступає кримінальна відповідальність за ст. 382 Кримінального кодексу України.

5. Інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/

Суддя ОСОБА_7