КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2016 р. Справа№ 910/2577/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Ільєнок Т.В.

Рудченка С.Г.

секретар судового засідання - Пугачова А.С.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 04.08.2016 року по справі №910/2577/16 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2016р.

у справі №910/2577/16 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Комунального підприємства "Київський метрополітен"

про визнання договору продовженим.

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі-позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Київський метрополітен" (далі-відповідач) про визнання договору про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду №145-У(Ор)-11 від 05.08.2011р. продовженим.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що протягом одного місяця з дати закінчення договору оренди не отримував від Комунального підприємства "Київський метрополітен" та Київської міської ради жодних заяв про небажання продовжувати (пролонговувати) на той самий термін дії договору оренди, у зв'язку з чим Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 продовжував користуватись орендованим майном та сплачувати орендну плату, а тому, термін його дії продовжився на той самий термін, тобто до 27.07.2017р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.04.2016р. у справі №910/2577/16 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції від 26.06.2016р., позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить зазначене рішення суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неповне з'ясування обставин господарським судом, що мають значення для справи; на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; на порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідач не скористався своїм правом згідно ч. 1 ст. 96 ГПК України та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 2 ст. 96 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, судова колегія встановила наступне:

05.08.2011 року між Комунальним підприємством "Київський метрополітен", як орендодавцем, та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, як орендарем, був укладений договір про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду №145-У(Ор)-11 (далі-Договір), відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішення Київради від 08.07.2010 №1015/4453 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину вестибюлю (переходу), визначену відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря), далі - об'єкт оренди, за адресою: АДРЕСА_1, для торгівлі непродовольчими товарами.

Об'єктом оренди є частина вестибюлю (переходу), визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 35,71 кв.м., згідно з викопіюванням Схем тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього договору (п. 2.1 Договору).

Факт передачі приміщення в оренду на підставі Договору підтверджується актом приймання-передачі майна в оренду від 06.08.2011р. та не заперечується сторонами.

Відповідно до п.9.1 Договору цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і відповідно до рішення Київради від 08.07.2010 №1015/4453 діє з 01.08.2011р. до 29.07.2014р.

Пунктом 9.3 Договору сторони погодили, що після закінчення строку дії цього договору його дія може бути продовжена на підставі рішення Київради.

Позивач звертався до відповідача з листами б/н від 24.07.2014 року та від 03.03.2015 року, в яких просив надати всі необхідні документи для звернення в Департамент комунальної власності м. Києва щодо продовження договору оренди.

При цьому, за твердженнями позивача, зазначені листи були залишені відповідачем без відповіді та виконання, що позбавило його можливості отримати дозвіл на продовження терміну дії договору.

За таких обставин, позивач вважає, що оскільки протягом одного місяця з дати закінчення договору оренди не отримував жодних заяв від відповідача або власника орендованого приміщення про небажання продовжувати договір на той самий термін дії, Договір про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду №145-У(Ор)-11 від 05.08.2011р. є продовжений (пролонгований) на термін до 27.07.2017р., відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного і комунального майна".

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було направлено на адресу позивача повідомлення №11-03/645 від 27.08.2014 про те, що термін дії договору №145-У(Ор)-11 від 05.08.2011р. закінчився 29.07.2014р. та не може бути продовжень на новий строк, у зв'язку з чим відповідач просив повернути йому об'єкт оренди за актом приймання-передачі. Факт направлення зазначеного повідомлення та отримання його позивачем підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового відправлення.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договіру про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду №145-У(Ор)-11 від 05.08.2011р. між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Судова колегія проаналізувавши умови Договору вважає, що останній за своїм змістом та правовою природою є договором найму (оренди), який підпадає під правове регулювання норм глави 58 Цивільного кодексу України, глави 30 Господарського кодексу України.

Враховуючи, що спірне майно відноситься до комунальної власності, відносини щодо його оренди регулюються, в тому числі, і Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно із ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно із ст.287 Господарського кодексу України орендодавцями щодо державного та комунального майна є державні (комунальні) підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, якщо інше не передбачено законом.

Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. (ст.764 ЦК України).

Відповідно до ст.26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції Закону України станом на час виникнення спору) договір оренди припиняється у разі закінчення строку на який його укладено.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частина 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачає, що після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Тобто, передбачене ст.285 Господарського кодексу України, ст.777 Цивільного кодексу України, ч.3 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" переважне перед іншими особами право на укладення договору оренди на новий строк орендар може реалізувати тільки за умови, що орендодавець має намір передавати об'єкт в оренду. Доказів цього суду позивачем не було надано, натомість відповідачем подано лист, зі змісту якого вбачається відсутність його наміру продовжувати вказаний договір оренди.

За приписами ст.764 Цивільного кодексу України та ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. При цьому такі заперечення мають бути висловлені ним як до закінчення терміну дії договору оренди, так і протягом одного місяця після закінчення цього строку. Крім цього, судова колегія наголошує, що відповідно до умов Договору сторони визначали лише одну підставу продовження його дії - на підставі рішення Київради. Тобто, укладання договору оренди, у даному випадку, є можливим лише за згодою органу, уповноваженого управляти майном. (аналогічна правова позиція міститься у постанові Вищого господарського суду України від 18.03.2008 р. № 2-26/19389-2006).

Враховуючи вищевикладене, норми чинного законодавства та відсутність згоди орендодавця (відповідача) на продовження дії спірного Договору, відсутність відповідного рішення Київської міської ради, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Крім цього, судова колегія зазначає, що позивач помилково вважає лист постійної комісії з питань власності Київської міської ради від 16.04.2013 року дозволом орендодавцю та відповідачу на продовження договору оренди, оскільки згідно із Положенням про постійні комісії Київської міської ради, затвердженим рішенням Київської міської ради від 14.07.2011 №382/5769 постійна комісія Київради з питань власності лише вивчає, попередньо розглядає, бере участь у підготовці та готує проекти рішень Київради, надає висновки та рекомендації, здійснює контроль за виконанням рішень ради, її виконавчого органу, зокрема, з питань, володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності (включаючи питання надання в оренду).

Більш того, відповідно до п.2.19 наказу Міністерства Інфраструктури України від 20.06.2012 № 335 "Про затвердження Правил пожежної безпеки в метрополітенах" у метрополітені забороняється розміщувати об'єкти комерційного, торговельного та соціально-побутового призначення на платформах та балконах станцій і в переходах пересадочних вузлів, у підземних і надземних вестибюлях (за винятком автоматів із продажу газет, банкоматів, платіжних терміналів, таксофонів за умови, що вони розміщені поза межами шляхів евакуації), на поверхні землі в межах півкола радіусом 20 м від площини дверей у напрямку евакуації з центром у середині дверної групи, яка включає всі двері з написом "Вхід" та "Вихід", та указана норма діяла станом на час закінчення строку дії Договору оренди, отже подальше розміщення майна позивача у АДРЕСА_1 для торгівлі непродовольчими товарами суперечило б указаним нормам пожежної безпеки.

Посилання апелянта на договори укладені з посадовими особами КП "Київський метрополітен" №154Е12 від 30.10.2012 року на надання електричної енергії, як послуги для здійснення апелянтом господарської діяльності, №44Е12 від 12.06.2012 року на обслуговування електрообладнанняо по 31.03.2015 року та №029-ш-09 від 02.02.2009 року про платні послуги по технічному обслуговуванню пристроїв пожежної сигналізації, судовою колегією не приймаються до уваги, оскільки укладання зазначених договорів не впливає на обов`язок відповідача на продовження спірного Договору.

Інші доводи, наведені позивачем в апеляційній скарзі, судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що не спростовують вищевикладене.

Згідно з положеннями ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно із ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказів, які б спростовували вище встановлені та зазначені судом обставини, сторонами не надано.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог, відповідає чинному законодавству та матеріалам справи. Судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судові витрати на підставі ст.49 ГПК України покладаються на апелянта.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 103, 104, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2016р. у справі №910/2577/16 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2016р. у справі №910/2577/16 залишити без змін.

3.Матеріали справи №910/2577/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Т.В. Ільєнок

С.Г. Рудченко