РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2016Справа № 910/9423/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Шкоденко Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес"

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

про стягнення 2 940, 82 грн.

за участю представників:

від позивача:Василюк Є.В.- представник за довіреністю № 0156-16/3с від 20.07.2016 р.
від відповідача:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Юнівес" з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 30 682,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.10.2015 р. в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Мерседес", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "Опель", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб "Мерседес". У подальшому позивачем було здійснено страхове відшкодування у загальній сумі 30 682,00 грн. на користь страхувальника.

Оскільки відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" перейшло право на отримання від винної особи суми відшкодованих збитків, завданих ДТП, а особа, винна у ДТП, - ОСОБА_3 була звільнена від страхування цивільно-правової відповідальності відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди повинно проводитись Моторним (транспортним) страховим бюро України.

Отже, позивач просить суд стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України фактично понесені витрати на страхове відшкодування в сумі 30 682,00 грн.

Під час розгляду справи по суті у зв'язку з частковою сплатою відповідачем страхового відшкодування у сумі 27 741,18 грн., позивач зменшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача витрати на страхове відшкодування в сумі 2 940, 82 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував зменшені позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у минулому судовому засіданні зазначив, що ним вже було відшкодовано позивачу витрати на страхове відшкодування з урахуванням зносу транспортного засобу, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу № 036-а/15/зп від 12.03.2015 р., укладеного між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Юнівес" та ОСОБА_4, застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме - автомобіля "Мерседес", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

19.10.2015 р. в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Мерседес", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "Опель", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб "Мерседес".

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2015 р. у справі № 759/18503/15-п, яка набрала законної сили, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку № А-2124 від 30.10.2015 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Мерседес", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, склав 33 531,78 грн., а рахунків-фактури СТО № 125 від 26.10.2015 р., № ТСФ-724 від 26.10.2015 р. - 30 682,00 грн.

Згідно страхового акту № А-2124/ЗП від 16.12.2015 р. ПрАТ "Страхова компанія "Юнівес" було прийнято рішення виплатити страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 30 682,00 грн. У подальшому суму страхового відшкодування у розмірі 12 318,63 грн. страховиком було віднесено в рахунок погашення несплаченої частини страхового платежу, а суму у розмірі 18 363,37 грн. ПрАТ "Страхова компанія "Юнівес" перерахувало на розрахунковий рахунок СТО страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням № 5182 від 17.12.2015 р.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що особа, винна у дорожньо-транспортній пригоді особа - ОСОБА_3, який керував автомобілем "Опель", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, був звільнений від страхування цивільно-правової відповідальності згідно з Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки він є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії АА № 290394.

Згідно зі ст. 13.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Пунктом 41.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону.

Отже, враховуючи, що особа, яка керувала автомобілем "Опель", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, звільнена від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на підставі п. 13.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", то МТСБУ є особою, відповідальною за спричинену у ДТП шкоду.

У судовому засіданні встановлено, що 15.01.2016 р. позивач звернувся до МТСБУ з вимогою № 16/01/15-02 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 30 682,00 грн., спричиненої ДТП.

Відповідач, розглянувши вказану вимогу, частково повернув позивачу суму страхового відшкодування, сплативши 27 741,18 грн. під час розгляду справи, про що свідчить платіжне доручення № 4591рв від 09.06.2016 р.

У той же час, суд вважає, що несплачена частина страхового відшкодування у сумі 2 940,82 грн. також має бути відшкодована позивачу, виходячи з наступного.

За нормами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати у момент заподіяння шкоди, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача (відповідальної за нього особи) у тій же сумі та із залишком строку позовної давності, оскільки відповідно до статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Як зазначив Верховний Суд України у постановах від 25.12.2013 р. по справі № 6-112цс13, від 10.02.2016 р. у справі № 6-2878цс15, від 17.02.2016 р. у справі № 6-2471цс15, у спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому строк позовної давності у страховому зобов'язанні є загальним (три роки) та його перебіг починається від дня настання страхового випадку.

Таким чином, від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах загального строку позовної давності та у межах фактичних витрат незалежно від коефіціенту зносу, ПДВ, оцінки транспортного засобу, право вимоги переходить до особи, яка відповідальна за завдані страхувальнику збитки.

За таких обставин до позивача (нового кредитора) - ПрАТ "Страхова компанія "Юнівес" перейшло право вимоги на страхове відшкодування від МТСБУ у сумі 30 682,00 грн. (у фактично перерахованій сумі) та в межах строку позовної давності.

При цьому суд відхиляє посилання відповідача на приписи Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" щодо врахування коефіціенту зносу транспортного засобу.

У даному випадку спірні правовідносини не регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а до них застосовуються положення ст. 27 Закону України "Про страхування", які кореспондуються зі ст.ст. 993, 512, 514 ЦК України, що регулюють заміну кредитора. Вказаний правовий висновок був зроблений Верховним Судом України у постанові від 04.11.2014 р. по справі № 910/17223/13.

Отже, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем з урахуванням її часткового погашення становить 2 940,82 грн. (30 682,00 грн.грн. - 27 741,18 грн.).

Оскільки доказів належної оплати страхового відшкодування суду не надано, позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 32 - 35, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення 2 940,82 грн. задовольнити.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ідентифікаційний код 21647131) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" (03680, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 72, ідентифікаційний код 32638319) страхове відшкодування в сумі 2 940 (дві тисячі дев'ятсот сорок) грн. 82 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 4 серпня 2016 року.

Повний текст рішення підписаний 9 серпня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.