ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2016 року Справа № 904/9386/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач),

суддів: Євстигнеєва О.С., Пархоменко Н.В.

секретар судового засідання: Логвиненко І.Г.

Представники сторін:

від позивача: Чунжин В.С., довіреність № 5 від 01.06.2016 р.

від відповідача: Федун І.В., довіреність № 5 від 05.02.2016 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК"

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2016 р.

прийнятої за результатами розгляду скарги

товариства з обмеженою відповідальністю "БРІВЕР"

на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві по справі

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "БРІВЕР",

м. Херсон, Херсонська область

до публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК",

м. Дніпропетровськ

про стягнення 142 195,00 доларів США та 509 148,81 грн.

за участю: відділу примусового виконання рішень Управління виконавчої служби

Головного територіального управління юстиції у м. Києві

ВСТАНОВИВ:

23.05.2016 р. товариство з обмеженою відповідальністю "БРІВЕР" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві по справі № 904/9386/14.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2016 р. по справі № 904/9386/14 ( суддя Соловйова А. Є. ) скаргу задоволено частково: визнано незаконними дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві при проведенні перевірки виконавчого провадження в частині скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.04.2016 р.( ВП № 50674173 ); визнано недійсною постанову про перевірку виконавчого провадження ВП №50674173 від 10.05.2016 р., винесену начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві; визнано недійсною постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 10.05.2015 р. ВП № 50674173, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Зобов'язано відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження ( ВП № 50674173 ) по виконанню наказу господарського суду Дніпропетровської області № 904/9386/14 від 08.04.2015 р. В іншій частині - скаргу відхилено.

Не погодившись з ухвалою суду, Відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2016 р. у справі № 904/9386/14, як таку, що винесена без дотримання норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені скарги ТОВ "Брівер"

В обґрунтування своєї апеляційної скарги Відповідач посилається на те, що постійно діючий орган ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, тому відповідно до вимог законодавства примусове виконання судового наказу відноситься за територіальністю до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Дніпропетровську. В даному випадку порушене право боржника та сам порядок звернення стягнення, адже вимоги Закону України "Про виконавче провадження " є послідовними, і лише при відсутності коштів та інших цінностей, звертається стягнення на майно. В ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" достатньо коштів на рахунках для погашення заборгованості за наказом № 904/9386/14 на користь ТОВ "Брівер". Тому підстави здійснення заходів примусового характеру, а саме звернення стягнення на майно в першу чергу, яке належить Банку на праві приватної власності непотрібні та є такими, що порушують права Банку. Постанову про перевірку виконавчого провадження № 50674173, Скаржник вважає, проведеною правомірно та винесеною відповідно до вимог законодавства. Вказаною начальника Подолянко І. А. було встановлено місцезнаходження Боржника і з метою не порушення вимог норм законодавства, було скасовано всі попередні постанови та винесено потсанову про відмову на підставі ст. 26 Закону України "Про виконавче провдження".

У відзиві на апеляційну скаргу, Позивач просить апеляційний суд залишити ухвалу господарського суд Дніпропетровської області від 23.06.2016 р. по справі №904/9386/14 без змін, а апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк » без задоволення, оскільки вважає, що оскаржувана ухвала суду прийнята з дотриманням усіх норм матеріально та процесуального права, судом були дослідженні усі обставини справи у повному об'ємі та висновки відповідають усім обставинам справи, начальник відділу примусового виконання рішень Управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у и Києві Подолянко І. А. при винесенні постанови про перевірку виконавчого провадження ВП № 50674173 від 10.05.2016 р. на підставі якої була винесена постанова про відмову у відкритті

виконавчого провадження від 10.05.2015 р. ВП № 50674173 порушила ч. 4 ст. 13, ст. 41, п. 9 ч. 3 ст.129 Конституції України, ч. І ст. 6., ч. І. ст. 11, ч. 1. ст. 20, ст. 26, ст. 66 Закону України «При виконавче провадження», при здійсненні виконавчого провадження старшим державним виконавцем Гречухом О. Я. були недотриманні вимоги п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України ч. І ст. 6., ч. 1.ст. 11, ч. 1. ст. 20, ст. 66 Закону України «При виконавче провадження», п. 4.1.1., 4.1.2. Наказу міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції з примусового виконання рішень» від 02.04.2012 р. № 512/5.

Стосовно можливості виконання наказу господарського суду за місцем реєстрації ПАТ КБ «Приватбанк» та можливості стягнення грошових коштів з рахунків ПАТ КБ «Приватбанк» на момент здійснення виконавчого провадження, ТОВ «Брівер» зазначило, що вже зверталося до ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровської області за місцем реєстрації ПАТ КБ «Приватбанк». Була винесена постанова про порушення виконавчого провадження

по стягненню грошових коштів з ПАТ «Комерційний Банк «Приватбанк» на користь ТОВ «Брівер». Виконавче провадження тривало майже півроку та рішення суду виконано не було.

Головним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровської області надавалося подання про відстрочку виконання рішення до господарського суду, яке було повернуте без розгляду. 19.10.2015 р. Головним державним виконавцем Осельським Є.С. була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану по виконавчому провадженню № 47225108 за п. 4. ч. 1. ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». При ознайомленні з матеріалами ВП № 50674173, представник ТОВ «Брівер» дізнався , що будь яке списання грошових коштів з рахунку ПАТ КБ «Приватбанк» не можливо взагалі відповідно до ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі 202/324/16-ц провадження № 4-с/202/12/2016, це підтверджується листом Національного Банку України від 06.05.2016 р. за № 55-0004/39357 на /230/9 від 26.04.2016 р., тобто виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області № 904/9386/14 від 08.04.2015 р. можливо було лише шляхом стягнення на майно боржника.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.07.2016 р. апеляційна скарга прийнята до провадження колегією суддів у складі: Кощеєва І. М. (головуючий ), Євстигнеєва О.С., Пархоменко Н.В. Розгляд справи призначено на 11.08.2016 р.

У судовому засіданні 11.08.2016 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи - рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2015 р. у справі №904/9386/14 позов задоволено частково, розірвано договори укладені між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ПРИВАТБАНК" та товариством з обмеженою відповідальністю "БРІВЕР" валютного рахунку № 0255, що був укладений 10.05.2012 р., згідно анкети - заяви від 10.05.2012 р. та гривневого рахунку №0912, що був укладений 10.05.2012 р., згідно анкети - заяви від 10.05.2012 р., присуджено до стягнення з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ "ПРИВАТБАНК" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "БРІВЕР" грошові кошти у розмірі 137 000,00 доларів США, що еквівалентно 2 465 967,53 грн. ( по курсу НБУ станом на 05.02.2015 р.); грошові кошти у розмірі 490 549,81 грн.; пеню в сумі 4 795 доларів США, що еквівалентно 86 308,86 грн. ( по курсу НБУ станом на 05.02.2015 р. ); пеню в сумі 17 169,00 грн.; 63 635,90 грн. судового збору, присуджено до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "БРІВЕР" в дохід державного бюджету України 8 256,50 грн. судового збору.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.03.2015 р. по справі №904/9386/14 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2015 р. у справі №904/9386/14 залишено без змін.

09.04.2015 р. на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2015 р. та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.03.2015 р., господарським судом Дніпропетровської області видано накази.

Постановою Вищого господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2015 р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2015 р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.03.2015 р. по справі № 904/9386/14 залишено без змін.

05.04.2016 р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 50674173 з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2015 р. по справі № 904/9386/14 про стягнення з ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" ( Боржник ) заборгованості, відповідно до якої було надано Боржнику строк для добровільного виконання вимог виконавчого документа протягом семи днів за моменту винесення постанови та попереджено останнього, що при невиконанні рішення у вказаний строк в добровільному порядку заборгованість буде стягнута в примусовому порядку, зі стягненням, крім іншого, виконавчого збору та витрат, повязаних з проведенням виконавчих дій.

Начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві за власної ініціативи проведено перевірку виконавчого провадження № 50674173 з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2015 р. у справі № 904/9386/14 за результатами якої 10.05.2016 р. була винесена Постанова про результати перевірки виконавчого провадження, якою скасовано Постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.04.2016 р. № 50674173 та заходи примусового виконання, вчиненні державним виконавцем при виконанні даного виконавчого провадження, зобов'язано державного виконавця Гречух О.Я. зняти арешт з майна боржника та коштів боржника та винести постанови у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Приймаючи зазначену постанову, Начальник відділу виходив з того, що відповідно до ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання проводиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. У поданому на виконання виконавчому документі місцезнаходження боржника - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" визначено: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49094.

Ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого документа у разі пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження" начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, начальник відділу дійшов висновку, що у державного виконавця були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження, а подальшому підстави для накладення арешту на кошти та майно боржника, оскільки виконавче провадження було відкрито не за місцезнаходженням боржника ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

В подальшому, на виконання постанови начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 10.05.2016 р. про результати перевірки виконавчого провадження, 10.05.2016 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

ТОВ "БРІВЕР", звертаючись з даною скаргою просить суд визнати незаконними дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві при проведенні перевірки виконавчого провадження в частині скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.04.2016 р. ( ВП №50674173 ), скасувати постанову про перевірку виконавчого провадження ВП №50674173 від 10.05.2016р., винесену начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 10.05.2015р. ВП №50674173, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, зобов'язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження ( ВП №50674173 ) по виконанню наказу господарського суду Дніпропетровської області № 904/9386/14 від 08.04.2015 р.

Ст. 1212 ГПК України передбачено право боржника оскаржити до господарських судів дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів.

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 р. за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Місцевий господарський суд, задовольняючи частково скаргу, в частині визнання незаконними дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві при проведенні перевірки виконавчого провадження в частині скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.04.2016 р. ( ВП №50674173 ), визнання недійсною постанови про перевірку виконавчого провадження ВП № 50674173 від 10.05.2016 р., винесеною начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, визнання недійсною постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 10.05.2015р. ВП №50674173, винесеної державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, та як наслідок, зобов'язання відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження (ВП №50674173) по виконанню наказу господарського суду Дніпропетровської області № 904/9386/14 від 08.04.2015 р., посилався в оскаржуваній ухвалі на те, що у державного виконавця були наявні всі правові підстави для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 50674173, оскільки ТОВ "БРІВЕР" була подана заява про прийняття виконавчого документа до виконання за місцезнаходженням майна ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", при цьому Заявник скористався правом стягувача щодо вибору місця виконання рішення, прямо передбаченого ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження", яка не пов'язує визначення органу державної виконавчої служби з виконання рішення за місцезнаходженням постійно діючого органу боржника або його майна, зі способом виконання рішення ( стягнення грошових коштів або звернення стягнення на майно). В іншій частині скарга ТОВ "БРІВЕР" була відхилена, з тих підстав, що має місце тотожність заявлених вимог.

Апеляційний господарський суд вважає такий висновок місцевого господарського суду обґрунтованим у зв'язку з наступним.

Положеннями ст. 124 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", ст. 115 ГПК України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України, після набрання ними законної сили є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на території України, виконуються в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання рішення господарського суду, відповідно до ст. 116 ГПК України, провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів юридичних осіб.

За приписами ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Отже, визначені законом повноваження державного виконавця повинні використовуватися останнім у повному обсязі з метою фактичного виконання прийнятого судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Частиною 3 цієї статті встановлено право державного виконавця провадити виконавчі дії щодо виявлення та звернення стягнення на кошти, які перебувають на рахунках та вкладах боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України. При цьому, у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу (ч. 5 ст. 20 Закону).

Отже, аналіз вказаної статті дає можливість дійти висновку, що місце виконання судового рішення пов'язується законодавцем з фактичним місцезнаходженням постійно діючого органу боржника або його майна. Право вибору місця виконання належить стягувачу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, місцезнаходженням Боржника є вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49094. ТОВ «Брівер» вже зверталося до ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровської області за місцем реєстрації ПАТ КБ «Приватбанк». Головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровської області Осельським Є. С. була винесена постанова про порушення виконавчого провадження від 14.04.2015 р. ВП № 47225108 по стягненню грошових коштів з ПАТ «Коммерційний Банк «Приватбанк» на користь ТОВ «Брівер». Виконавче провадження тривало з 14.04.2015 р. по 19.10.2015 р. майже півроку та рішення господарського суду Дніпропетровської області виконано не було. 19.10.2015 р. Головним державним виконавцем Осельським Є.С. була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану по виконавчому провадженню № 47225108 за п. 4.ч.1. ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до листа Національного Банку України від 06.05.2016 р. за № 55-0004/39357 на /230/9 від 26.04.2016 р. адресованого відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві повернута без виконання постанова про арешт коштів боржника ПАТ КБ «Приватбанк» у зв'язку з тим, що ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі 202/324/16-ц провадження № 4-с/202/12/2016 заборонено Національному банку України вчиняти будь-які дії щодо накладання арешту, стягнення, примусового списання коштів за платіжними та іншими вимогами Державної виконавчої служби України та будь-яких її правонаступників з кореспондентських рахунків ПАТ КБ «Приватбанк»

Судом встановлено, що звертаючись до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції з заявою про прийняття на виконання наказу № 904/9386/14 від 08.04.2014 р., ТОВ "БРІВЕР" були надані документи, які підтверджували знаходження на території міста Києва майна боржника - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", а саме дві інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомості № 55942021 та № 55941392.

Тобто, заява про прийняття виконавчого документа до виконання була подана ТОВ "БРІВЕР" за місцезнаходженням майна ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", при цьому Заявник скористався правом стягувача щодо вибору місця виконання рішення, прямо передбаченого ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження".

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що господарським судом дана правильна юридична оцінка обставинам справи, тому висновки господарського суду є обґрунтованими, відповідають нормам процесуального права, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Приймаючи до уваги викладене, ухвала господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 101-103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2016 р. у справі № 904/9386/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 12.08.2016 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.С. Євстигнеєв

Суддя Н.В. Пархоменко