ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.08.2016 Справа № 905/2063/16

Господарський суд Донецької області в особі головуючого судді Гринько С.Ю. при секретарі судового засідання Татарині Б.Т., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Комунального підприємства «Покровськтепломережа», м. Покровськ Донецька область (Красноармійськ)

до відповідача Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м. Родинське

про стягнення 301504,65 грн.

за участі уповноважених сторін:

від позивача ОСОБА_1 довіреність від 07.07.2016 року (не явився),

від відповідача ОСОБА_2 довіреність від 02.11.2015р.(не явився).

СУТЬ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Красноармійсьтепломережа» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» заборгованості за теплову енергію в розмірі 301504,65 грн., з яких: 211066,96 грн. основна заборгованість, 7299,11 грн. 3% річних, 83138,58 грн. інфляційні витрати.

Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач посилається на укладений з відповідачем договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 216 від 01.10.2014 р., акти на включення/відключення опалення, рахунки на оплату послуг, копії претензії, розрахунок позовних вимог. Надана послуга з теплопостачання за період з 01.11.2014 р. по 01.06.2014 р. на обєкт відповідача не сплачена, що явилось підставою для звернення до суду. За неналежне виконання грошових зобов'язань, позивачем були нараховані інфляційні витрати та 3% річних відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України.

Позивач просить суд замінити його назву з Комунальне підприємство «Красноармійськтепломережа» на Комунальне підприємство Покровськтепломережа у звязку з перейменуванням і внесення зміни назви до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Заява про заміну найменування позивача з КП «Красноармійськтепломережа» на КП «Покровськтепломережа» судом задоволена, найменування відповідача змінено.

14.07.2016 р. позивач надіслав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладання арешту на рахунки та майно боржника, обґрунтовуючи тим, що у звязку із знаходженням відповідача на території АТО, його майно може зникнути, зменшитись за кількістю. На підтвердження заяви надає лист відповідача від 20.04.2016 р. № 01/11-525, в якому позивач зазначає, що знаходиться у скрутному фінансовому становищі. Суд відмовив у задоволенні даної заяви за недоведеністю підстав.

25.07.2016 р. відповідач надіслав до господарського суду заяву про розстрочку виконання рішення суду на 24 місяці з серпня 2016 р. Заява мотивована тим, що відповідач знаходиться у скрутному фінансовому становищі. Внаслідок аварії на підприємстві, яка мала місце 26.10.2015 р., виникли збитки на суму 186192,30 грн., кредиторська заборгованість становить 1645046,00 грн.

Господарський суд вирішує спір без явки представників сторін за достатністю документів і за письмовими клопотаннями сторін.

Перевіряючи надані позивачем документи до позовної заяви, якими він обґрунтовує позовні вимоги, клопотання сторін, встановивши фактичні обставини та їх повноту, надавши юридичну оцінку цим обставинам, суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом даного позову є стягнення з відповідача заборгованості та нарахованих штрафних санкцій за послуги з теплопостачання, надані позивачем на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 216 від 01.10.2014 р.

Статтею 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

При дослідженні тексту договору, на якій посилається позивач як на підставу своїх вимог, господарським судом встановлено, що за підписаним керівниками підприємств договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 216 від 01.10.2014 р постачальник (позивач) зобовязується поставити Споживачу (відповідачу) вчасно та відповідної якості теплову енергію в необхідних йому обсягах додатку № 2 до договору, а Споживач зобовязується своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Місце поставки теплоенергії та опалювальна площа: 85310, м. Родинське, вул. Краснолиманська, буд. 30, ДК «Шахтар» - 1851,80 кв. м. (п. 6.3).

Вартість теплової енергії, що постачається Споживачу за опалювальний період на момент укладання договору становить 1061,43 грн. (без ПДВ) за 1 Гкал. Згідно планових розрахунків додатку № 2 корисний відпуск теплової енергії 228,57 Гкал./рік. Загальна суму договору становить 291133,27 грн. (з ПДВ) (п. 6.4)

Попередня оплата розрахунків за теплову енергію, що споживається, проводиться виключно грошовими коштами відповідно до встановлених тарифів до 19 числа поточного місяця. Остаточний розрахунок за фактично спожиту теплоенергію здійснюється на підставі остаточного рахунку з урахуванням корегування раніше наданого рахунку до 7 числа наступного за місяцем поставки теплової енергії (п. 6.6).

Споживач повинен сплатити рахунки за надані послуги з теплопостачання на протязі 3-х банківських днів з моменту їх надання (п. 6.7).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін, поширює дію на відносини, що склались між сторонами з 01.10.2014 р. і діє у частині постачання теплоенергії до 01.10.2017 р. включно, а в частині розрахунків до їх повного здійснення (п. 10.1).

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Господарським судом встановлено, що позивачем послуги з опалення обєкта відповідача надані належним чином у відповідності до умов договору, про що свідчать підписані відповідачем акти приймання-передачі виконаних робіт. Виставлені позивачем акти підписані відповідачем, що свідчить про отримання відповідачем послуг без будь-яких зауважень.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з 6.3 Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує Постачальнику вартість визначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця.

Кінцеві розрахунки за фактично спожиту теплову енергію споживач зобовязаний сплачувати не пізніше 10-го числа місяця наступного за розрахунковим (п. 6.5).

Відповідач, в порушення умов договору, отримані послуги не сплатив в повному обсязі, тому за ним утворилась заборгованість за період з 01.11.2014 р. по 01.04.2016 р. за послуги з теплопостачання на суму 211066,96 грн.

Враховуючи вищезазначене, а також доведеність наявності у відповідача заборгованості, господарський суд задовольняє вимогу про стягнення суми основної заборгованості в розмірі 211066,96 грн.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом

За прострочення виконання грошового зобовязання позивач вимагає з винної сторони сплати інфляційних втрат в сумі 83138,58 грн. за період з 01.11.2014 р. по 30.04.2016 р., 3% річних в сумі 7299,11 грн. за період з 01.11.2014 р. по 01.06.2016 р.

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Відтак, встановлені статтею 625 ЦК України відсотки річних та інфляційні витрати підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання зобовязання. Таке нарахування є не зобовязанням кредитора, а його законним правом.

Враховуючи, що матеріалами справи доведений факт порушення відповідачем строків оплати товару, господарський суд, провівши власний розрахунок, задовольняє вимоги позивача в частині стягнення інфляційних витрат та 3 % річних.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача, позов задоволений, судові витрати, повязані з оплатою позивачем судового збору, покладаються на відповідача.

Розглядаючи заяву відповідача про розстрочку виконання рішення суду на 24 місяці з серпня 2016 р., яка мотивована тим, що відповідач знаходиться у скрутному фінансовому становищі, внаслідок аварії на підприємстві, яка мала місце 26.10.2015 р. загальні збитки становлять 186192,30 грн., кредиторська заборгованість становить 1645046,00 грн., суд виходить з наступного.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Підставою для розстрочки можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

При вирішенні питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд враховує матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, скрутний матеріальний стан, наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, надзвичайні події тощо.

Господарський суд, керуючись своїм законним правом даним п.6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, задовольняє заяву про розстрочку виконання рішення суду на один рік, виходячи із того, що позивач два роки не звертався до суду за стягненням боргу з відповідача, що призвело до збільшення втрат (інфляційних і річних процентів), виходить також з встановлення факту винятковості випадку у розумінні статті 121 ГПК України та наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи роблять його неможливим, враховував також матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави, довідку генерального директора ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», яка підтверджує економічні наслідки аварії на підприємстві в результаті вибуху у вентиляційному ходу лави шахти, який наніс збитки, та інші обставини справи.

Керуючись статтями 33, 34, 49, 81-1, 82, п. 3 ст. 83, 85, п.6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Покровськтепломережа», м. Покровськ Донецька область (Красноармійськ) про стягнення 301504,65грн. з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м. Родинське задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», (, Донецька область, 85310, м. Родинське, вул.Перемоги, 9) на користь Комунального підприємства «Покровськтепломережа», , Донецька область, 85300, м. Покровськ, вул.Захисників України, 4а заборгованість в сумі 211066,96грн., 83138,58грн. інфляційні витрати, 7299,11грн. 3% річних, 4522,46грн.- витрати з оплати судового збору. Всього належить стягненню 306027,11грн. (триста шість тисяч двадцять сім гривень 11коп.). Розстрочити виконання рішення на один рік рівними частками, починаючи з набрання законної сили рішення.

Рішення набирає законну силу в десятиденний строк з моменту отримання сторонами повного тексту рішення.

Суддя С.Ю. Гринько