ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.08.16р. Справа № 904/9239/13

За скаргою: Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

на бездіяльність державного виконавця Амур - Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1

У справі:

за позовом Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства "Дніпроважпапірмаш ім. Артема", м. Дніпропетровськ

про видачу виконавчого документа

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Булана Ю.М.

Представники:

Від позивача (скаржника): не з'явився;

Від боржника: ОСОБА_2 представник - дов. № 315 від 11.12.2015р.

Від ВДВС: представник ОСОБА_1 - довіреність № 8 від 15.04.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" у справі №14/15К-13 за позовом Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" до Публічного акціонерного товариства "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" про стягнення 93 003,49 грн. за договором поставки №386 від 14.03.2012р.

23.12.2013р. господарським судом Дніпропетровської області було видано накази по справі № 904/9239/13 на виконання рішення третейського суду.

30.05.2016р. через канцелярію суду Публічне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" подало скаргу на бездіяльність державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, щодо примусового виконання наказів господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2013 у справі № 904/9239/13;

- зобов'язати державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 в межах повноважень вчинити заходи примусового виконання наказів господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2013 у справі № 904/9239/13.

Скарга обґрунтована тим, що в порушення приведених законодавчих норм, державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровськ головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 протягом встановленого строку не вчинив жодних виконавчих дій та заходів примусового виконання судового рішення по справі № 904/9239/13.

Так, згідно наявних у скаржника матеріалів виконавчого провадження, а також відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, на підставі наказів господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2013р. у справі № 904/9239/13 мають місце наступні виконавчі провадження:

1. виконавче провадження № 42173499 відкрите постановою від 20.02.2014р., при цьому документи про вчинення будь-яких виконавчих дій відсутні;

2. виконавче провадження № 42109067 відкрите постановою від 18.02.2014р., при цьому документи про вчинення будь-яких виконавчих дій відсутні.

У ситуації, що склалась, та керуючись частиною 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", скаржник не одноразово звертався до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровськ головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з питаннями щодо надання інформації про хід зазначених виконавчих проваджень (листи від 27.05.2014р., 12.11.2014р. копії яких додаються).

Також скаржник зазначає, що на момент звернення із скаргою рішення суду не виконане, а органом державної виконавчої служби не надано жодної інформації про вжиття заходів щодо примусового виконання рішення.

Таким чином, скаржник вважає, що державним в виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровськ головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 допущена протиправна бездіяльність, що полягає у недотриманні вимог статей 11, 25, 30, 32 Закону України "Про виконавче провадження", та наслідком якої є невиконання наказів господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2013р. у справі № 904/9239/13 і порушення прав та законних інтересів скаржника.

Ухвалою суду від 31.05.2016р. скаргу прийнято до розгляду.

У судовому засіданні 04.07.2016р. винесено ухвалу якою відкладено розгляд скарги на 25.07.2016р.

25.07.2016р. оголошено перерву до 01.08.2016р.

Скаржник 01.08.2016р. у судове засідання не з'явився, направив клопотання в якому просить суд відкласти розгляд справи у звязку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні повноважного представника.

Представники боржника та Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області проти відкладення розгляду скарги заперечили.

Суд зазначене клопотання відхилив з наступних підстав.

Дане клопотання не підтверджено жодним доказом та не підлягає задоволенню, оскільки скаржник, як юридична особа був повідомлений належним чином про час та місце розгляду скарги та, відповідно до ст. 28 ГПК України надання повноважень на представництво інтересів сторони у процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглянутись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2 постанови Пленум Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК).

Абзацом 2 підпункту 9.9 пункту 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012 року передбачено, що у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII1 ГПК тощо.

Зважаючи на викладене, розгляд скарги на дії Державної виконавчої служби повинен відбуватися в межах двохмісячного строку, встановленого нормами ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, який, в даному випадку, закінчується 01.08.2016, а заяв про продовження строку розгляду заяви від сторін до суду не надходило.

Враховуючи викладене, суд розглядає скаргу за наявними матеріалами.

Розглянувши скаргу та надані сторонами матеріали, суд прийшов до висновку про відхилення скарги на підставі наступного.

Відповідно до вимог статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення) (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Отже, Закон України Про виконавче провадження визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Як вбачається з документів, наданих сторонами до матеріалів скарги,

- 20.02.2014 постановами державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавчі провадження № 42173499 та № 42109067 з примусового виконання наказів у даній справі (т.1 а. с. 195, 207),

- 26.02.2014 винесено постанову про стягнення виконавчого збору (т. 1 а. с. 197, 209).

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. У разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкриті у кількох органах державної виконавчої служби, об'єднання виконавчих проваджень у зведене здійснюється в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Враховуючи наявність у відділі Державної виконавчої служби декількох виконавчих проваджень, відкритих відносно ПАТ «Дніпроважпапірмаш ім. Артема» на загальну суму 2 328 673,00 грн., 02.04.2014 було створено зведене виконавче провадження № 42803906 (т. 1 а. с. 216-217) та виконавчі провадження у даній справі приєднані до зведеного виконавчого провадження (т.1 а. с. 199, 211).

В рамках зведеного виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанови від 03.10.2011 та від 16.12.2012 про арешт коштів на всіх рахунках, відкритих боржником в банківських та інших установах та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (т. 1 а.с. 214, 215, 219).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2014 порушено справу про банкрутство ПАТ «Дніпроважпапірмаш ім. Артема», якою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію).

Відповідно до ч.2. ст. 19 Закону України « Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Як визначено ч.1. п.3 ст. 19 Закону України « Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах.

Як встановлено приписами ст. 37 Стаття 37. Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі, у тому числі, порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах (п.8).

У свою чергу, з врахуванням порушення справи про банкрутство ПАТ «Дніпроважпапірмаш ім. Артема», державним виконавцем 23.12.2014 винесено постанови про зупинення виконавчих проваджень у даній справі на підставі п.8. ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (т. 1 а.с.201, 213).

У судовому засіданні 01.08.2016р. представник Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська надав витяг з журналу вихідної кореспонденції з доказами направлення на адресу ПАТ Північний ГЗК постанов про приєднання виконавчих проваджень № 42173499 та № 42109067 до виконавчого провадження та постанов про зупинення виконавчих проваджень № 42173499 та № 42109067 (т. 2 а.с. 19-23).

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Як зазначено у п. 9.13. постанови Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що державний виконавець проводив виконавчі дії в межах діючого законодавства у звязку з чим скарга Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на бездіяльність державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" - відхилити.

Суддя ОСОБА_3