ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб-сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2016 року Справа № 923/495/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., при секретарі Горголь О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго", м. Херсон

до відповідача-1 - житлово-комунального підприємства ЖЕК №11, м. Херсон,

відповідача-2 - комунального підприємства "Центр" Виконавчого комітету Херсонської міської ради, м. Херсон

про стягнення 99019,34 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - представник ОСОБА_1, довіреність №07/007-16 від 23.12.2015р.;

від відповідача-1 - не з'явився;

від відповідача-2 - представник ОСОБА_2, довіреність №23 від 11.01.2016р.

Суть спору: публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" звернулось до суду з позовом до житлово-комунального підприємства ЖЕК №11 та до комунального підприємства "Центр" Виконавчого комітету Херсонської міської ради, в якому просить стягнути заборгованість у розмірі 117108,11 грн., з якої: 94395,16 грн. - сума основного боргу, 12373,71 грн. - сума пені, 4152,58 грн. - сума інфляційних витрат та 6186,82 грн. - сума 3% річних.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланнями на умови договору про постачання електричної енергії №2919 від 09.12.2003р., договору поруки №2919/1 від 09.07.2014р., п.6.1, 6.11, 6.39, 8.1, 10.2 ПКЕЕ, положення ст.ст. 509, 525, 530 ЦК України, ст.ст. 173, 193 ГК України та ст.ст. 2, 22, 64 ГПК України.

06 червня 2016 року позивач через канцелярію суду подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 99019,34 грн., з якої: 56756,55 грн. - сума основного боргу, 15876,01 грн. - сума пені, 9356,08 грн. - сума інфляційних витрат та 17030,70 грн. - сума 3% річних.

Відповідно до положень ч.1, ч.4 ст. 22 ГПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами.

Позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Оскільки заява позивача про зменшення розміру позовних вимог подана до прийняття рішення по справі, не суперечить законодавству, не зачіпає інтересів інших осіб і не порушує охоронювані законом їх права, суд приймає дану заяву до розгляду.

Суд визначає ціну позову у розмірі 99019,34 грн.

У зв'язку із неподанням відповідачем витребуваних доказів та необхідністю витребування у позивача нових доказів, у засіданні суду 30.06.2016р. оголошено перерву до 14.07.2016р.

Ухвалою суду від 14.07.2016р., у зв'язку із необхідністю надання позивачу додаткового часу на подання додаткових пояснень у справі, суд продовжив строк вирішення спору у справі №923/495/16 на п'ятнадцять днів - до 02 серпня 2016 року.

Відповідач-1 втретє своїм правом на судовий захист не скористався, у судове засідання 02.08.2016р не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав, про причини своєї неявки суд жодним чином не інформував.

Так, ухвали суду від 18.05.2016, від 07.06.2016р. та від 14.07.2016р., які були направлені судом на адресу відповідача-1 - 73000, м. Херсон, вул. Комарова, 6/29, повернулись до суду з помітками поштового підприємства "Организация выбыла".

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 09.06.2016р. відповідач-1 зареєстрований за адресою - 73000, Херсонська область, м. Херсон, Комсомольський район, вулиця Комарова, будинок 6/29 (а.с. 63).

Таким чином, ухвали суду від 18.05.2016, від 07.06.2016р. та від 14.07.2016р. були надіслані відповідачу-1 за належною адресою, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п.3.9.1, п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі, якщо копію ухвали про порушення провадження у справі, призначення її до розгляду, відкладення розгляду справи було надіслано за належною адресою (повідомленою стороною, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представника сторони справа може бути розглянута без його участі, якщо неявка представника не перешкоджає вирішенню спору.

Отже, суд належним чином повідомляв відповідача-1 про дату, час і місце розгляду справи, за адресою зазначеною в ЄДР, а тому відповідач-1 з огляду на наведений зміст Постанови пленуму Вищого господарського суду України вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

За ст. 77 ГПК України, неявка представника сторони у судове засідання може бути підставою для відкладення розгляду справи, коли з-за такої неявки неможливо розглянути певну справу.

Неявка у судове засідання представника відповідача-1 не унеможливлює розгляд справи № 923/495/16, не є підставою для відкладення її розгляду.

За таких обставин, відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається без участі представника відповідача-1, за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 02.08.2016р. позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення з відповідачів-1, 2 суми пені у розмірі 12373,71 грн., суми інфляційних витрат у розмірі 4152,58 грн. та суми 3% річних у розмірі 6186,82 грн. підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні 02.08.2016р. позовні вимоги в частині стягнення суми пені у розмірі 12373,71 грн., суми інфляційних витрат у розмірі 4152,58 грн. та суми 3% річних, не визнав та у задоволенні позовних вимог в цій частині просив відмовити, у зв'язку із відсутністю заборгованості. .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача-2, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 09 грудня 2003 року між Херсонськими міськими електричними мережами структурним підрозділом ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" (надалі - позивач або постачальник) і житлово-комунальним підприємством ЖЕК №11 (надалі - відповідач-1 або постачальник) був укладений договір про постачання електричної енергії №2919 (надалі - договір).

Відповідно до умов п.1.1. договору, постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами

В розділі 2 (зобов'язання сторін) сторони погодили, під час виконання умов договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Пунктом 6.11 ПКЕЕ передбачено, що остаточний розрахунок споживача за електроенергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електроенергії рахунка, відповідно до даних про фактичне споживання електроенергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором.

Даний рахунок відповідач повинен сплатити у термін, встановлений умовами договору, а саме протягом 5 операційних днів з моменту отримання даного рахунка (передбачено абз.8 п.1 додатку №2 до договору).

Так, відповідач згідно п.1 додатку №2 до договору "Порядок розрахунків та графік зняття показань лічильників та подання їх до електропостачальної організації" знімає показання електролічильників, встановлених на своїх обєктах (передбачених у додатку №5 договору), 25 числа у місяці з 31 днем, 25 числа у місяці з 30 днями, 25 числа у місяці з 29 днями та 25 числа у місяці з 28 днями, та згідно абз. 1, 2 п. 3 додатку №2 оформлює акт про обсяги використаної електроенергії за розрахунковий період, який надає до розрахункового відділу позивача протягом 0,5 доби з моменту зняття цих показників.

На виконання умов п.3 додатку №2 до договору про постачання електричної енергії №2919 позивач, на підставі наданих відповідачем актів про обсяги спожитої електричної енергії, склав акти прийому-передачі активної електроенергії, які були погоджені споживачем та виставив останньому рахунки:

-№2919 від 25.11.2014 року за листопад 2014р. на суму 152733,56 грн. з яких 37499,84 грн. в т.ч. ПДВ за спожиту активну електроенергію у поточному періоді;

- №2919 від 25.12.2014 року за грудень 2014р. на суму 173794,54 грн. з яких 39369,82 грн. в т.ч. ПДВ за спожиту активну електроенергію у поточному періоді;

- №2919 від 26.01.2015 року за січень 2015р. на суму 198797,36 грн. з яких 42593,64 грн. в т.ч. ПДВ за спожиту активну електроенергію у поточному періоді;

- №2919 від 23.02.2015 року за лютий 2015р. на суму 224799,82 грн. з яких 41960,05 грн. в т.ч. ПДВ за спожиту активну електроенергію у поточному періоді.

Вказані рахунки були отримані представником відповідача особисто про що свідчать особисті підписи на рахунках, в той же час в установлений договором 5 (п'яти) денний термін сплачені в повному обсязі не були.

Таким чином, відповідач, протягом періоду листопад 2015р. - лютий 2016р., споживаючи електричну енергію, не оплачував її в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості за спожиту активну електроенергію в сумі 94395,16 грн.

Крім того, 09.07.2014р. між ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" та комунальним підприємством "Центр" виконавчого комітету Херсонської міської ради (відповідач-2), укладено договір поруки 2919/1, відповідно до якого поручитель (КП "Центр") зобовязується відповідати перед кредитором (ПАТ "ЕК" Херсонобленерго") солідарно з боржником (ЖКП ЖЕК №11) за невиконання або неналежне виконання зобовязань, що виникають з умов договору про постачання електричної енергії №2919 від 09.12.2003р.

Згідно із п. 1.1 договору, поручитель поручається перед кредитором за виконання обовязків ЖКП ЖЕК №11 щодо сплати зобовязання боржника (ЖКП ЖЕК № 11), згідно договору про постачання електричної енергії №2919 від 09.12.2003р. - грошові кошти за яку перераховуються на відповідні розрахункові рахунки ХМВЕ.

В пункті 3.1 договору поруки зазначено, що поручитель зобовязаний самостійно виконати обовязок боржника перед кредитором за основним договором, що передбачений п.1.1 цього договору, шляхом сплати грошових коштів на відповідні р/рахунки ХМВЕ.

В порушення умов договору про постачання електричної енергії №2919 та договору поруки №2919/1 відповідачі-1, 2 не виконали взяті на себе зобовязання щодо оплати спожитої електроенергії у встановлені строки.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 193 ГК України встановлено обов'язок суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязання закріплені і в статті 526 ЦК України.

Належне виконання зобов'язання означає виконання його належними субєктами, у належному місці, в належний строк (термін), щодо належного предмета і належним способом.

Якщо при виконанні зобовязання порушується хоча б одна із зазначених вимог, таке виконання вважається неналежним.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Статтею 556 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Так, після порушення провадження по справі №923/495/16, відповідачем-2 як поручителем відповідача-1 було сплачено суму основного боргу у розмірі 56756,55 грн., що підтверджується розрахунком позивача та банківськими виписками (а.с. 72-114). Даний факт у судовому засіданні 02.08.2016р. також підтвердили представники сторін.

З огляду на викладене, суд вважає, що в цій частині спір відсутній, а тому, в цій частині позовних вимог, на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України суд припиняє провадження у справі.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми пені у розмірі 15876,01 грн., то суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 ЦК України передбачено що в разі, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Умовами підпункту 4.2.1 договору №2919 від 09.12.2003р. сторони визначили, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.2.3 - 2.2.4 договору, з порушенням термінів, визначених додатком №2 "Порядок розрахунків та графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Суд, за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій системи "Ліга" (з врахуванням Порядку проведення підрахунку заборгованості та штрафних санкцій, затвердженого листом Верховного Суду України від 03.04.1997 р. № 62-97р. "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ"), перевірив наданий позивачем розрахунок суми пені. Розрахунок суми пені позивачем здійснено вірно.

Таким чином, вимога в частині стягнення пені підлягає задоволенню у розмірі 15876,01 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення сум 3% річних та інфляційних витрат, то нарахована сума 3% річних підлягає задоволенню частково, а інфляційних витрат - повністю, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що правові наслідки порушення юридичними особами своїх грошових зобов'язань передбачені, приписами статей 534, 549-552, 611, 625 Цивільного кодексу України, а також статтями 229-234 Господарського кодексу України. З урахуванням приписів частини другої статті 625 ЦК України, правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто прострочення у виконанні зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й серед іншого інфляційні нарахування, що обраховуються як добуток від суми основного боргу на індекс інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Поряд з цим, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, дослідивши наданий позивачем розрахунок суми 3% річних, виявив наявність помилок у ньому, які виразилась у тому, що позивач замість 3% річних, порахував 22% річних (а.с. 55).

Суд, за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій системи "Ліга" (з врахуванням Порядку проведення підрахунку заборгованості та штрафних санкцій, затвердженого листом Верховного Суду України від 03.04.1997 р. № 62-97р. "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ"), здійснив власний розрахунок суми 3% річних за періоди, які вказано позивачем, а саме:

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
152733.5603.12.2015 - 30.12.2015283 %351.50

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
173794.5407.01.2016 - 03.02.2016283 %399.97

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
198797.3603.02.2016 - 02.03.2016293 %473.85

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
224799.8203.03.2016 - 30.03.2016283 %517.35

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
256412.7402.04.2016 - 26.04.2016253 %526.88

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
264334.1230.04.2016 - 26.05.2016273 %586.60

За розрахунком суду, сума 3% річних становить 2856,15 грн.

Таким чином, вимога в частині стягнення суми 3% річних підлягає задоволенню частково, лише у розмірі 2856,15 грн.

Сума 3% річних у розмірі 14174,55 грн. заявлена позивачем до стягнення безпідставно, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розрахунок суми інфляційних витрат зроблений позивачем вірно.

Доказів сплати нарахованих сум 3% річних у розмірі 2856,15 грн. та інфляційних витрат у розмірі 9356,08 грн., відповідачами-1, 2 суду не надано.

За таких обставин, вимоги в частині стягнення сум 3% річних у розмірі 2856,15 грн. та інфляційних витрат у розмірі 9356,08 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач-1 позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про часткову обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору, в тому числі визначено підстави такого повернення. Зокрема, сума судового збору підлягає поверненню у випадку зменшення розміру позовних вимог або припинення провадження у справі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що сума судового збору у розмірі 379,00 грн., сплачена позивачем згідно платіжного доручення № Е15476 від 13.05.2016р., підлягає поверненню платнику у зв'язку з зменшення розміру позовних вимог та частковим припиненням провадження у справі.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, відносяться на сторони пропорційно від розміру задоволених позовних вимог.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представникам позивача та відповідача-2 про дату складення повного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з житлово-комунального підприємства ЖЕК №11 (73000, м. Херсон, вул. Комарова, 6/29, ) та комунального підприємства "Центр" Виконавчого комітету Херсонської міської ради (73000, м. Херсон, вул. Радянська, 45, ) на користь публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (73003, м. Херсон, вул. Пестеля, 5, ) на рахунок із спеціальним режимом використання №0852, в філії Херсонського обласного управління АТ "Ощадбанк", МФО 352457, код 05396638, суму пені у розмірі 15876,01 грн., суму інфляційних витрат у розмірі 9356,08 грн. та суму 3% річних у розмірі 2856,15 грн.

3. Стягнути солідарно з житлово-комунального підприємства ЖЕК №11 (73000, м. Херсон, вул. Комарова, 6/29, ) та комунального підприємства "Центр" Виконавчого комітету Херсонської міської ради (73000, м. Херсон, вул. Радянська, 45, ) на користь публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (73003, м. Херсон, вул. Пестеля, 5, ) на поточний рахунок №2 ФХОУ АТ Ощадбанк у м. Херсон, МФО 352457, код 05396638, суму судового збору у розмірі 915,83 грн.

4. Припинити провадження у справі № 923/495/16 в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 56756,55 грн.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

6. Повернути публічному акціонерному товариству "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (73003, м. Херсон, вул. Пестеля, 5, ) зі спеціального рахунку державного бюджету України (р/р 3002, МФО 852010, код ЄДРПОУ - 37959779, Одержувач УДКСУ у місті Херсоні, Банк ГУДКСУ у Херсонськiй областi) - 379,00 грн. судового збору, сплаченого згідно платіжного дорученням № Е15476 від 13.05.2016р., у зв'язку із зменшення розміру позовних вимог та частковим припиненням провадження у справі.

Наказ видати стягувачу після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09.08.2016р.

Суддя С.В. Нікітенко