ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2016р. cправа№ 914/1375/16

за позовом: Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Оселя-2», м. Львів

до відповідача - 1: Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача - 2: Львівського професійного коледжу готельно-туристичного та ресторанного сервісу, м. Львів за участю

третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Міністерства освіти і науки України, м. Київ

про припинення права користування земельною ділянкою

cуддя Юркевич М.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник

від відповідача -1: не зявився

від відповідача -2: не зявився

від третьої особи: не зявився

На розгляд до господарського суду Львівської області поступила позовна заява Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Оселя-2» до Львівської міської ради та Львівського професійного коледжу готельно-туристичного та ресторанного сервісу про припинення права користування земельною ділянкою по вул. Пулюя, 34а в м. Львові.

Ухвалою господарського суду від 25.05.2016р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 07.06.2016р.

07.06.2016р. ухвалою суду до участі у даній справі було залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство освіти і науки України.

07.06.2016р. та 21.06.2016р. розгляд справи відкладався з підстав викладених у відповідних ухвалах суду.

05.07.2016р. на виконання вимог ухвали від 21.06.2016р., надійшли письмові пояснення третьої особи по суті спору. Так, Міністерство освіти і науки України повністю заперечує проти позовних вимог, вважає їх необгрунтованими та безпідставними, просить суд відмовити в їх задоволенні з підстав викладених у відзиві.

В судовому засіданні 05.07.2016р. представники позивача розяснили суть позовних вимог, просили суд позов задоволити.

Представники відповідачів по справі проти позову заперечили з підстав викладених у відзивах та додаткових поясненнях по суті спору.

Ухвалами від 05.07.2016р. та 19.07.2016р., для надання можливості сторонами подати докази в обґрунтування своїх вимог, розгляд справи відкладався.

В останнє судове засідання 02.08.2016р. представники відповідачів та третьої особи не зявилися, причини неявки суду не повідомили.

Натомість, представник позивача підтримав заявлені раніше позовні вимоги, просив суд розглядати спір по суті, додаткових заяв та клопотань не подавав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом зясовано:

Наказом департаменту житлового господарства виконкому Львівської міської ради №7-д від 11.03.1997р. "Про зміну статусу гуртожитку ПТУ №27, ВАТ "Південьзахіделектромережбуд" на вул. І. Пулюя, 346" затверджено висновок міжвідомчої комісії Франківського району про технічну можливість переобладнання приміщень секції №2 гуртожитку СПТУ №27, ВАТ "Південьзахіделектромережбуд" на вул. І. Пулюя, 346 в житлові квартири.

Наказом департаменту землеустрою та планування забудови міста №1610/120-07 від 05.03.1998р. було затверджено акт державної технічної комісії про готовність до експлуатації переобладнання частини гуртожитку училища під житлові квартири в будинку №34а на вул. ОСОБА_2

Розпорядженням Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 18.09.2001р. №1175 "Про затвердження ідеальних долей між співвласниками будинку №34а на вул. І.Пулюя" було затверджено ідеальні долі будинку №34а на вул. І.Пулюя відповідно до займаних приміщень між ВПУ №27 та житловим будинком.

Відповідно до свідоцтва про право власності на частину будинку від 08.10.2001р., 17/100 частини будинку №34а на вул. І.Пулюя в м. Львові перебуває в загальнодержавній власності з правом оперативного управління у Державного вищого професійного училища №27 м. Львова.

03.12.2001р. було зареєстровано ОСББ "Оселя-2" багатоквартирного будинку №34- а по вул. І.Пулюя у м. Львові.

Як зазначається позивачем, наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури від 28.07.2010р. №366 було затверджено акт приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність. В розділі 4 цього акту "Відомості про допоміжні приміщення будинку" серед іншого зазначено: власники 1421,3кв.м. державна власність - належить ЛВПУ ресторанного сервісу та туризму на праві оперативного управління. Відповідно до розділу 6 цього акту, до переданого багатоквартирного будинку належать дерева та чагарники, газони і квітники, асфальтові покриття, які підлягають прибиранню (прибудинкова територія).

Наказом департаменту житлового господарства та інфраструктури від 09.03.2011р. №120 затверджено акт приймання-передачі житлового будинку №34-а на вул. ОСОБА_2 з балансу ЛКП "Сокільницьке" Франківської районної адміністрації на баланс ОСББ "Оселя- 2". В п.5 цього акту зазначено, що площа прибудинкової території - 0,5443га. Дана земельна ділянка має кадастровий номер :09:002:0053, цільове призначення:обслуговування житлового будинку з навчально-виробничими приміщеннями.

Позивач наголошує на тому, що частина будинку №34-а на вул. І. Пулюя в м. Львові, яка перебуває в фактичному користуванні Львівського професійного коледжу готельно-туристичного та ресторанного сервісу, не виділялася в окремий житловий комплекс, реального поділу в натурі не відбувалося.

Згідно матеріалів справи, спірна земельна ділянка площею 0,5443га перебуває на праві постійного користування у відповідача 2 по даній справі, що підтверджується державним актом серії ЯЯ №184975 від 05.12.2007р.

Однак, як зазначає позивач, з часу, коли частина будинку перейшла у власність ОСББ, відповідно Львівський професійний коледж готельно-туристичного та ресторанного сервісу припинив використовувати земельну ділянку, на якій розташований будинок №34-а на вул. І. Пулюя в м. Львові, оскільки перестав бути балансоутримувачем цього будинку. Проте, ОСББ "Оселя-2" позбавлене можливості користуватися своїми правами та виконувати обовязки відносно земельної ділянки, на якій розташований будинок, оскільки Львівський професійний коледж готельно-туристичного та ресторанного сервісу не погоджується на передачу земельної ділянки позивачу.

З огляду на це, ОСББ "Оселя-2" звернулося до Львівської міської ради 02.03.2016р. із заявою №2-4500/АП-2403 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. І. Пулюя, 34а в м. Львові для обслуговування багатоквартирного будинку.

Листом від 18.03.2016р. №2403-1072 Департамент містобудування Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин зазначило, що земельна ділянка, на якій знаходиться ОСББ "Оселя-2" є в постійному користуванні Львівського вищого професійного училища ресторанного сервісу та туризму, питання передачі у власність цієї земельної ділянки ОСББ "Оселя-2" може розглядатися в два етапи, першим з яких є надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки.

Так, як стверджує позивач, оскільки він позбавлений можливості надати згоду Львівського вищого професійного училища ресторанного сервісу і туризму на вилучення земельної ділянки, на якій розташований будинок №34-а на вул. ОСОБА_2, оскільки останнє не надає засвідченої нотаріально згоди на вилучення земельної ділянки, то ОСББ "Оселя-2" звернулося господарського суду з вимогою про припинення права постійного користування відповідачем-2 всією земельною ділянкою, кадастровий номер :09:002:0053 площею 0,5443га, в судовому порядку.

У своїх відзивах, а також додаткових письмових поясненнях відповідачі заперечували позовні вимоги, вважали їх безпідставними.

Залучена до участі у даній справі третя особа Міністерство освіти і науки України вимоги позивача також заперечило, просило суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши доводи позовних вимог, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. При цьому, суд виходить з наступних мотивів:

Відповідно до ч.5 ст.116 ЗК України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Відповідно до ч.1-2, 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

З матеріалів справи вбачається, що як на підставу для припинення відповідачем-2 права постійного користування спірною земельною ділянкою площею 0,5443 га позивач покликається на набуття ним права власності на частину жилого будинку, яка розташовані на цій земельній ділянці.

В той же час, суд звертає увагу позивача на те, що згідно матеріалів справи, а саме розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 18.09.2001 № 1175 «Про затвердження ідеальних долей між співвласниками будинку № 34а на вул. І. Пулюя» 17% вказаного будинку було передано у загальнодержавну власність з правом оперативного управління ДВПУ № 27, правонаступником якого є Коледж. Ця частина будинку зареєстрована Львівським обласним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки Актом від 19.10.2001 за № 1801.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію, виданого Департаментом економічної політики та ресурсів Львівської міської ради від 03.12.2001 ОСББ «Оселя-2» внесено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій 05.12.2001, тобто, після затвердження ідеальних часток між співвласниками будинку № 34а по вул. І. Пулюя у м. Львові.

За згодою Міністерства освіти і науки України ухвалою Львівської міської ради від 08.07.2010 № 3715 Коледжем передано у власність територіальної громади міста Львова на баланс Львівського комунального підприємства «Сокільницьке» (далі - ЛКП) частину житлового будинку № 34а по вул. І. Пулюя, а саме - 83% будинку, за винятком частини, що складає 17% будинку та яка перебуває на балансі Коледжу, є ізольованою від решти будівлі, використовується для забезпечення навчального процесу, містить навчальний готель, навчальний ресторан, навчальні аудиторії тощо.

Отже, на земельній ділянці (0,5443 га) за адресою: м. Львів, вул. І. Пулюя, 34а розташований житловий будинок, який перебуває на праві спільної часткової власності:

1. Позивач володіє 83% будинку, саме така частина будинку перебуває на балансі ОСББ «Оселя-2»;

2. Держава володіє 17% будинку, функцію управління якого здійснює Міністерство освіти і науки України.

З огляду на вищенаведене, безпідставним та необґрунтованим видається вимога позивача про припинення права користування відповідачем земельною ділянки повністю, так як останній є один із співвласників спільного житлового будинку та має право на користуванням й частиною земельної ділянки для його обслуговування, а також для обслуговування навчально-виробничих приміщень.

Крім того, відповідно до ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як обєкта цивільних прав. Формування земельної ділянки включає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформована з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Суд звертає увагу позивача на те, що в законодавстві відсутній механізм припинення права користування земельною ділянкою, коли остання є несформованою. В даному випадку, сформування такої ділянки мало б відбуватися відповідно (пропорційно) до ідеальної частки будинку, яка є у власності позивача.

Згідно чинного земельного законодавства, зокрема, ст. 141 ЗК України, набуття іншою особою права власності на житловий будинок, будівлю чи споруду, розташовані на земельній ділянці, є всього лише підставою для припинення права користування земельною ділянкою, а не фактом припинення такого права, так як зазначає позивач. Вказане також узгоджується із судовою практикою ВГС України (справа №6/82/5022-1391/2011, справа №5024/2507/2011).

Разом з тим, ВГСУ у своїй постанові від 15.04.2015р. у справі №28/5005/5627/2012 висловив правову позицію, яка узгоджується і з позицією суду у розглядуваній справі, зокрема суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на будинок, споруду, що перебуває на земельній ділянці, наданій у користування, до набувача переходить право користування відповідною земельною ділянкою в тому самому обсязі, що був у попереднього землекористувача. Однак, при цьому право користування попереднього власника нерухомого майна не припиняється автоматично, а новий власник може вимагати переоформлення права користування земельною ділянкою на себе у встановленому чинним законодавством порядку. Зокрема, через відповідне звернення до органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Крім того, суд погоджується із правовою позицією висловленою відповідачем -1 по даній справі, який наголошує на неможливості припинити право постійного користування земельною ділянкою відповідача 2, оскільки вилучення останньої повністю в особи, в якої частина будинку перебуває у власності, не відповідає вимогам закону.

Водночас, відповідач-2 та Міністерство освіти і науки України (яке є управителем всього майна відповідача 2, в тому числі й спірної земельної ділянки, що належить останньому на праві користування) усвідомлюють необхідність здійснення розподілу останньої між двома співвласниками, однак заперечують проти припинення права користування коледжем всією земельною ділянкою, оскільки таке суперечить, як нормам законодавства, так і інтересам відповідача 2, що є належним користувачем та обслуговує свої навчально-виробничі приміщення на спірній ділянці.

Відповідач 2 та третя особа вважають, що в даному випадку позивачу доцільно здійснити поділ спірної земельної ділянки відповідно до часток у будинку кожного із власників шляхом звернення до відповідних органів місцевого самоврядування.

Враховуючи, що позивачем не було представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, суд прийшов до висновку відмовити в їх задоволенні.

За умовами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 43,33,34,44,49,82,82-1,84,85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Оселя-2» - відмовити.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом

У судовому засіданні 02.08.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 08.08.2016р.

Суддя Юркевич М. В.