РІШЕННЯ

09 серпня 2016 року Справа № 913/659/16

Провадження № 29/913/659/16

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торгово виробнича фірма «Торнадо-К», м. Свердловськ Луганської області

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 201 647 грн 88 коп.

Суддя Якушенко Р.Є.,

секретар судового засідання С'єдін О.Ю.,

у засіданні брали участь:

від позивача представник не прибув;

від відповідача представник не прибув.

Суть спору: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торгово виробнича фірма «Торнадо-К» (далі ТОВ ТВФ «Торнадо-К», позивач у справі) звернулося до господарського суду Луганської області з позовом від 24.05.2016 до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ» (далі ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит», відповідача у справі) про стягнення з останнього 201 647 грн 88 коп., з яких:

- 192 045 грн 60 коп. заборгованість за договором поставки № 101/15-4РА від 17.06.2015;

- 9 602 грн 28 коп. пеня за прострочення оплати згідно з пунктом 6.8 договору.

Позивач, з посиланням на норми статей 625, 692 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статей 174, 232, 265 Господарського кодексу України (далі ГК України), обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором поставки № 101/15-4РА від 17.06.2015 та специфікацією № 1/4 від 17.06.2016 по повній оплаті отриманого товару за довіреністю № 144 від 13.07.2015 від позивача за видатковою накладною № 20 від 13.07.2015, товаро транспортною накладною № 2 від 13.07.2015.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" (далі ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит») відповідач у справі, подав відзив на позов від 11.07.2016, в якому з вимогами позивача не погодився, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на те, що у видатковій накладній № 20 від 13.07.2015 представником покупця не вказана дата отримання продукції, що позбавляє можливості визначити певний період у часі.

Відповідач вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами дату поставки продукції за вказаною накладною та як наслідок цього у відповідача відсутнє порушення зобовязання по оплаті за продукцію.

Крім того, відповідач зазначив, що позивач, в порушення пункту 4.3 договору, не передав за актом прийому передачі визначені цим пунктом договору документи та порушив строк поставки продукції встановлений Специфікацією № 1/4 від 17.06.2015 до договору поставки № 101/15-4РА від 17.06.2015.

При зясуванні фактичних обставин справи, дослідивши подані сторонами у справі докази та витребувані від фіскальної служби, заслухавши в судовому засіданні присутнього представника позивача у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами за позовом 17.06.2015 укладений договір поставки № 101/15-4РА (далі договір), відповідно до умов пунктів 1.1, 1.2 якого в порядку та на умовах, передбачених цим договором, постачальник, позивач у справі, зобовязується поставити у власність покупця, відповідача у справі, продукцію та/чи обладнання виробничо технічного призначення, в асортименті, кількості, в терміни, за ціною і з якісними характеристиками, погодженими сторонами в договорі і Специфікаціях, що є невідємною частиною вказаного договору. Покупець, в свою чергу, зобовязується прийняти і оплатити продукцію, що поставляється у його власність, відповідно до умов до договору (а.с.16-17).

Строки та умови поставки врегульовані розділом 4 договору, зокрема, поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за ціною, з якісними характеристиками, в терміни, погодженими сторонами в Специфікаціях до цього договору. Під партією продукції сторони розуміють кількість продукції, однорідної за своїми якісними показниками, які супроводжуються одним документом про якість та/або одним товаросупроводжувальним документом (пункт 4.1 договору).

Умови поставки продукції DDР, згідно «Інкотермс-2000», з урахуванням умов і застережень, що містяться в договорі та/або відповідних Специфікаціях до нього. Узгоджене місто поставки вказується сторонами у відповідних Специфікаціях до договору. Постачальник несе всі витрати, повязані з поставкою продукції, до моменту її поставки в узгоджене місто призначення поставки (пункт 4.2 договору).

Відповідно до пункту 5.1 договору загальна сума договору визначається загальною сумою всіх Специфікацій, що є невідємною частиною вказаного договору.

Ціна на продукцію, яка поставляється постачальником встановлюється сторонами у відповідних Специфікаціях до цього договору (пункт 5.2 договору).

Згідно з пунктом 5.3 договору розрахунки за продукцію, що поставляється постачальником, здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки відповідної продукції, якщо інший строк і порядок оплати не обумовлені сторонами в Специфікаціях до договору.

Специфікацією від 17.06.2015 № 1/4, яка є невідємною частиною договору поставки від 17.06.2015 № 101/15-4РА (а.с.18), сторони обумовили, що постачальник поставляє покупцю продукцію на загальну вартість 288 481 грн 20 коп. в тому числі ПДВ - 48 080 грн 20 коп.

Умови поставки продукції за специфікацією: DDР згідно «Інкотермс-2000» місце поставки - склад покупця м. Ровеньки, вул. Енгельса, 8.

Умови оплати продукції за специфікацією: шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 90 (девяносто) календарних днів з моменту прийняття продукції на складі покупця.

На виконання умов договору поставки від 17.06.2015 № 101/15-4РА та Специфікації від 17.06.2015 № 1/4 позивач за видатковою накладною № 20 від 13.07.2015 (а.с.19) поставив відповідачу продукцію на загальну суму 192 045 грн 60 коп., а саме:

- ліжко «Софія» металева колір «каштан» 900*200 за ціною 1 300,00 грн., у кількості 18 шт. на загальну суму 23 400,00 грн.;

- матрац Murati двосторон. мякий 900*200 (матрац пружинний «Міраж») за ціною 1 196,00 грн., у кількості 18 шт. на загальну суму 21 528,00 грн.;

- столик журнальний «Візаві» з моб. полицею, горіх лісовий, 500*700 (Стіл «СК-3») за ціною 1 430,00 грн., у кількості 19 шт. на загальну суму 27 170,00 грн.;

- стінка «Каштан» 5000*600*1600, горіх лісовий (2 шафи, тумбочка, 2 полиці) у кількості 1 шт. за ціною 12 220,00 грн.;

- шкаф-купе, горіх лісовий, 1300*300*2300* (шафа для одягу) у кількості 1 шт. за ціною 5 460,00 грн.;

- стіл журнальний, горіх лісовий, 1300*700 у кількості 1 шт. за ціною 3 250,00 грн.,

- стіл журнальний мобільний, орех лісной, 800*500 (стіл «СК-2») у кількості 1 шт. за ціною 1 040,00 грн.;

- стінка «Юнона» для вітальні з полицею під холод. та дзеркалом лівостор. 1850*500*2000 за ціною 2 730,00 грн., у кількості 10 шт. на загальну суму 27 300,00 грн.;

- стінка «Юнона» для вітальні з полицею під холод. та дзеркалом лівостор. 1850*500*2000 за ціною 2 730,00 грн., у кількості 9 шт. на загальну суму 24 570,00 грн.;

- скло «Валенсія» (темне) за ціною 325,00 грн., у кількості 20 шт. на загальну суму 6 500,00 грн.;

- тканина обівочна «Земфира» зелена (тканина меблева) за ціною 95,00 грн., у кількості 80 м на загальну суму 7 600,00 грн.

Вказана продукція одержана представником відповідача старшим комірником відокремленого підрозділу «Санаторій профілакторій «Шахтарські Зорі» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» ОСОБА_2 Позивачем надана копія довіреності від 13.07.2015 № 44, що видана ОСОБА_2, яка засвідчена печаткою ВП «С/п «Шахтарські Зорі» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» (а.с.21).

На обґрунтування поставки товару за видатковою накладною № 20 від 13.07.2015 позивач надав товаро транспортну накладну № 2 від 13.07.2015, згідно з якою товар поставлено за адресою: м. Ровеньки, вул. Енгельса, буд.8, яка зазначена у Специфікації № 1/4 від 17.06.2015 (а.с.20).

У видатковій накладній № 20 від 13.07.2015 та товаро транспортній накладній № 2 від 13.07.2015 зазначено, що товар на суму 192 045 грн 60 коп. отримав старший комірник ОСОБА_2 та засвідчено її особистим підписом.

Позивачем оформлена податкова накладна № 4 від 13.07.2015 на суму 192 045 грн 60 коп. (а.с.35), яка зареєстрована в ЄРПН 24.07.2015 за № НОМЕР_1, що підтверджується квитанцією № 1 (а.с.34).

Відповідно до умов договору поставки від 17.06.2015 № 101/15-4РА та Специфікації від 17.06.2015 № 1/4 розрахунки за продукцію здійснюються шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника з відстрочкою платежу 90 (девяносто) календарних днів з моменту прийняття відповідної партії продукції на складі покупця.

Отже, кінцевим строком оплати отриманої продукції є 11.10.2015.

Відповідач у встановлений Специфікацією № 1/4 від 17.06.2015 строк за отриману продукцію не розрахувався.

28.03.2016 позивач направив відповідачу претензію № 101/15-4РА на суму 201 647 грн 88 коп. (а.с.12-15), яка залишена без відповіді.

Не виконання відповідачем своїх зобовязань по розрахунках стало підставою для звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 192 045 грн 60 коп.

Позивач на підставі пункту 6.8 договору нарахував та предявив до стягнення пеню за прострочення оплати в сумі 9 602 грн 28 коп. за період прострочення з 14.08.2015 по 10.03.2016.

Під час судового розгляду справи відповідач вимог позивача не визнав, вважає їх необґрунтованими з підстав викладених вище у відзиві на позов від 11.07.2016.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 10.05.2016 за № 21921076 ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит», відповідача у справі, містяться дані про відокремлені підрозділи юридичної особи серед яких зазначено відокремлений підрозділ «Санаторій профілакторій «Шахтарські Зорі», що розташований за адресою: Луганська область, Антрацитівський район, с. Кошари, вул. Пролетарська, буд.40 (а.с.73-80).

Відповідач повноважень ОСОБА_2 на отримання товару не спростував.

Також відповідач подав клопотання б/н від 12.07.2016, за яким, посилаючись на статтю 233 ГК України, статтю 551 ЦК України та статтю 83 ГПК України, просить суд зменшити розмір пені, заявленої до стягнення. Відповідач просить суд врахувати, що ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» на сьогодні має тяжкий фінансовий стан.

На обґрунтування своїх доводів відповідач надав копії документів, які залучені до матеріалів справи, а саме:

- звіту про фінансові результати за 1 квартал 2016 року;

- довідки про заборгованість з виплати заробітної плати працівникам ТОВ «ДТЕК «Ровенькиантрацит»;

- витягу з ЄДРПОУ стосовно ТОВ «ДТЕК «Ровенькиантрацит».

Ознайомившись з відзивом відповідача в судовому засіданні, представник позивача надав письмові пояснення від 12.07.2016, в яких зазначив, що відвантаження та оформлення видаткової накладної № 20 від 13.07.2015 та товарно транспортної накладної № 2 від 13.07.2015 відбувається одночасно. Дата оформлення видаткової накладної співпадає з датою отримання товару. Доставка товару здійснена з м. Свердловська у м. Ровеньки Луганської області, яке розташоване від м. Свердловська на відстані 40 км. Відсутність дати отримання покупцем товару не спростовує факту отримання цього товару.

На виконання вимог суду 04.08.2015 від спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську міжрегіонального головного управління ДФС надійшла інформація, згідно якої підприємством ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит (ідентифікаційний код 37713861) включено до складу податкового кредиту липня 2015 року суму 192045 грн. 60 коп., згідно з податковою накладною, отриманою від ТОВ ТВФ «Торнадо-К» (ідентифікаційний код 30733970) № 4 від 13.07.2015 в декларації з податку на додану вартість за липень 2015 року № від 20.08.2015.

Встановивши фактичні обставини, здійснивши оцінку наданих сторонами у справі та фіскальною службою доказів, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Фактичні обставини свідчать, що правовідносини між сторонами за позовом виникли із договору від 17.06.2015 № 101/15-4РА, який за своєю правовою природою є договором поставки і регулюється положеннями глав 19, 30 Господарського кодексу України (далі ГК України) загальні положення про господарські зобов'язання і поставка та глави 54 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) про купівлю продаж.

Відповідно до статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Положення цієї статті кореспондуються з нормами статті 712 ЦК України.

Загальні положення про купівлю-продаж визначені главою 54 Ц України.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами статті 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтями 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У відповідності з правилами статей 43, 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем доведено належними та допустимими доказами виконання своїх зобовязань за договором поставки від 17.06.2015 № 101/15-4РА, на підставі якого заявлено цей позов, він поставив відповідачу продукцію за Специфікацією від 17.06.2015 № 1/4 на загальну суму 190 045 грн 60 коп., що підтверджується видатковою накладною № 20 від 13.07.2015 та товаро транспортною накладною № 2 від 13.07.2015.

Позивач також оформив податкову накладну № 4 від 13.07.2015 на суму 192 045 грн 60 коп., яка зареєстрована в ЄРПН 24.07.2015 за № НОМЕР_1, що підтверджується квитанцією № 1, які залучені до матеріалів справи.

Відповідач включив до складу податкового кредиту липня 2015 року суму 192045 грн. 60 коп., згідно з вказаною податковою накладною.

Проте, відповідач не оплатив отриману від позивача продукцію у визначений у пункті 4 Специфікації від 17.06.2015 № 1/4 до договору поставки від 17.06.2015 № 101/15-4РА строк, не надав суду доказів оплати і на дату прийняття цього рішення.

За твердженням відповідача, викладеними у відзиві на позов, дата видаткової накладної не може вважатися датою поставки продукції від якої відраховується строк на оплату отриманої продукції, оскільки не підтверджена зазначенням дати отримання продукції саме представником відповідача.

На видатковій накладній № 20 від 13.07.2015, яку позивач надав як доказ поставки товару, не зазначена дата особисто представником покупця, а тому неможливо стверджувати, що відповідач не виконав зобовязання по оплаті продукції в строк передбачений договором.

Суд не погоджується з доводами відповідача та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено первинні облікові документи та регістри бухгалтерського обліку та вимоги до цих документів.

Згідно з частиною першою цієї статті підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною другою цієї статті встановлено обов'язкові реквізити, які повинні мати документи, а саме:

- назву документа (форми);

- дату і місце складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Саме таким вимогам і відповідає видаткова накладна № 20 від 13.07.2015, яка засвідчує встановлений факт здійснення господарської операції та договірних відносин.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 10.05.2016 за № 21921076 ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит», відповідача у справі, містяться дані про відокремлені підрозділи юридичної особи серед яких зазначено відокремлений підрозділ «Санаторій профілакторій «Шахтарські Зорі», що розташований за адресою: Луганська область, Антрацитівський район, с. Кошари, вул. Пролетарська, буд.40.

Як свідчать матеріали справи товар за видатковою накладною № 20 від 13.07.2015 та товаро транспортною накладною № 2 від 13.07.2015 отримав представник відокремленого підрозділу «Санаторій профілакторій «Шахтарські Зорі» ТОВ «ДТЕК «Ровенькиантрацит» старший комірник ОСОБА_2 на підставі довіреності № 144 від 13.07.2015.

Відповідач у справі не спростував факт отримання товару за вказаною накладною та повноважень представника на отримання товару.

Заперечення відповідача зводяться до того, що в накладній № 20 від 13.07.2015 отримувачем не поставлено дату отримання товару.

Проте, як зазначено вище, положення статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не встановлюють обовязку покупця проставляти дату отримання товару, оскільки виходячи з положень частини першої статті 9 цього Закону, первинні документи складаються під час здійснення господарської операції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29.04.2015 у справі № 903/679/14.

Суд також не приймає доводи відповідача щодо порушення позивачем строків поставки, оскільки вони не впливають на обовязок відповідача оплатити прийняту продукцію та право відповідача притягнути позивача до відповідальності за це порушення, передбаченої договором поставки від 17.06.2015 № 101/15-4РА (пункти 6.1, 6.2).

Відповідно до умов договору поставки від 17.06.2015 № 101/15-4РА та Специфікації від 17.06.2015 № 1/4 розрахунки за продукцію здійснюються шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника з відстрочкою платежу 90 (девяносто) календарних днів з моменту прийняття відповідної партії продукції на складі покупця.

Відповідач за отриманий товар не розрахувався, заборгованість відповідача перед позивачем складає 192 045 грн. 60 коп.

Статтею 525 ЦК України встановлено недопустимість односторонньої відмови від зобовязання.

Отже, суд вважає вимоги позивача стосовно стягнення заборгованості в сумі 192 045 грн 60 коп. доведені матеріалами справи, заявлені обґрунтовано, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з пунктом 3 статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

В пункті 6.8 договору сторони передбачили, що у разі несвоєчасної оплати продукції, покупець за письмовою вимогою постачальника, сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочки оплати від вартості своєчасно не сплаченої продукції, однак не більше 5% від вартості своєчасно не сплаченої продукції.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок заявленої суми пені судом встановлено, що позивач не вірно здійснив розрахунок пені, оскільки не врахував умови оплати продукції визначені в Специфікації № 1/4 від 17.06.2015 до договору поставки № 101/15-4РА від 17.06.2105, згідно з якою кінцевим строком оплати отриманої продукції є 11.10.2015.

Здійснивши перерахунок пені суд зазначає, що період прострочення складає з 12.10.2015 по 10.03.2016, а сума пені 34 957 грн 65 коп., а саме: (192 045,60 грн. х (22 % : 365 х 2) : 100 х 151 днів) (ставка НБУ з 25.09.2015 по 21.04.2016 22 %).

Позивач за позовною заявою нарахував пеню в сумі 48 774 грн 32 коп. за період з 14.08.2015 по 10.03.2016, але враховуючи приписи пункту 6.8 договору поставки від 17.06.2015 № 101/15-4РА щодо сплати покупцем пені не більше 5% від вартості своєчасно не сплаченої продукції, позивач обґрунтовано заявив до стягнення пеню в сумі 9 602 грн 28 коп., яка підлягає задоволенню.

Відповідач подав клопотання б/н від 12.07.2016, за яким просить суд зменшити розмір пені, заявленої до стягнення, посилаючись на статтю 233 ГК України, статтю 551 ЦК України та статтю 83 ГПК України. Відповідач просить суд врахувати, що ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» на сьогодні має тяжкий фінансовий стан.

Обґрунтовуючи клопотання відповідач зазначив, що ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» змінило юридичну адресу з адреси - 94700, м. Ровеньки, Луганська область, вул. Комуністична, 6 на адресу: 93400, м. Сєвєродонецьк Луганська область, проспект Гвардійський, 30/1, але фактично знаходиться за адресою: вул. Комуністична, 6, м. Ровеньки Луганської області, що знаходиться на території проведення антитерористичної операції. Основні активи і потужності підприємства, як і раніше, розташовані в м. Ровеньки Луганської області, тобто на території антитерористичної операції. Отже, на теперішній час ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» здійснює діяльність на території проведення антитерористичної операції, в межах адміністративної території міста Ровеньки Луганської області. Основним видом діяльності відповідача є видобуток камяного вугілля.

Крім того, відповідач повідомив, що станом на 13.06.2016 заборгованість з виплати заробітної плати працівника ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» складає 50 845 161,75 грн. Відповідно до фінансового звіту за перший квартал 2016 року збитки ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» складають 235 074 тис.грн.

На обґрунтування своїх доводів відповідач надав копії документів, які залучені до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні проти зменшення штрафних санкцій не заперечив.

Розглянувши клопотання відповідача суд дійшов висновку про його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 статті 551 ЦК України встановлено право суду зменшити розмір неустойки за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 3 статті 83 ГПК України господарський суд має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

Суд також враховує положення Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

З огляду на зазначені норми законодавства, приймаючи до уваги обставини викладені відповідачем у клопотанні б/н від 12.07.2016, суд вважає за можливе зменшити пеню на 90%, сума якої складає 960 грн 23 коп.

Отже, до стягнення підлягає пеня в сумі 960 грн 23 коп.

У задоволенні вимог про стягнення пені в сумі 8642 грн. 05 коп. слід відмовити.

Враховуючи викладене, фактичні обставини справи та норми вищенаведеного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в загальній сумі 193 005 грн 83 коп., з яких:

- 192 045 грн 60 коп. заборгованість за договором поставки № 101/15-4РА від 17.06.2015;

- 960 грн 23 коп. пеня за прострочення оплати згідно з пунктом 6.8 договору.

Відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 3024 грн. 72 коп. слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись статтями 43, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торгово виробнича фірма «Торнадо-К» до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ» про стягнення 201 647 грн 88 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ», 93400, м. Сєвєродонецьк Луганської області, проспект Гвардійський, 30/1, ідентифікаційний код 37713861, на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торгово виробнича фірма «Торнадо-К», 91055, м. Свердловськ Луганської області, вул. З. Космодемянської, буд.15, ідентифікаційний код 30733970, борг у сумі 192 045 грн 60 коп. та пеню в сумі 960 грн 23 коп., а також витрати зі сплати судового збору в сумі 3024 грн. 72 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні вимог про стягнення пені в сумі 8 642 грн 05 коп. відмовити.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо не було подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено і підписано 10.08.2016.

Суддя Р.Є. Якушенко