КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2016 р. Справа№ 910/910/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Отрюха Б.В.

За участю представників:

від позивача: Яковіщук Я.М. - за дов.

від відповідача: Алавердян Т.О. - за дов.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2016

у справі №910/910/16 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району»

до Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

про стягнення 500 184,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (далі, позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі, відповідач) про стягнення 527 661,89 грн., з яких: 337 920,13 грн. - основна заборгованість; 73 361,07 грн. - пеня; 8 221,00 грн. - 3 % річних; 108 159,69 грн. - втрати від інфляції.

Позов мотивований порушенням відповідачем грошового зобов'язання за Договором про надання послуг від 13.11.2014 № 630/53-14.

25.03.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла заява від 25.03.2016 №252/юр про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 500 184,86 грн., з яких: 337 920,13 грн. - основна заборгованість; 72 560,00 грн. - пеня; 7 415,73 грн. - 3 % річних; 82 289,00 грн. - втрат від інфляції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.04.2016 у справі №910/910/16 позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» основну заборгованість в сумі 337 920,13 грн.; пеню в сумі 72 560,00 грн.; три проценти річних в сумі 7 415,73 грн.; втрати від інфляції в сумі 64 542,75 грн.; витрати по сплаті судового збору в сумі 7 236,58 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2016 у справі №910/910/16 скасувати та припинити провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не було враховано, що між позивачем та відповідачем на момент розгляду справи №910/910/16 у суді першої інстанції у відповідності до статей 202, 601 Цивільного кодексу України відбувся односторонній правочин, в результаті якого зобов'язання відповідача перед позивачем щодо оплати 337 920,13 грн. основної заборгованості, 73 361,07 грн. пені, 8 221,00 грн. - 3 % річних та 108 159,69 грн. втрат від інфляції було припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у відповідності до заяви від 05.02.2016 №94П3/924.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» у справі №910/910/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Федорчук Р.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 19.05.2016.

18.05.2016 представник відповідача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду доповнення до апеляційної скарги, у яких просив суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2016 у справі №910/910/16 та припинити провадження у справі. У вказаних поясненнях відповідач зазначив, що факт вчинення між сторонами одностороннього правочину від 05.02.2016 №94П3/924 підтверджений ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2016 у справі №910/1611/13, відповідно до якої наказ Господарського суду міста Києва у справі №910/1611/13 визнаний таким, що не підлягає виконанню на суму 527 661,89 грн. у зв'язку з припиненням зобов'язань КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

У судовому засіданні, призначеному на 19.05.2016, судом було оголошено перерву до 16.06.2016.

07.06.2016 представник позивача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив суд у задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Київенерго» відмовити, рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2016 у справі №910/910/16 залишити без змін.

В обґрунтування поданих заперечень позивач зазначив, що зарахування, на яке посилається відповідач, суперечить статті 601 Цивільного кодексу України, оскільки основна сума заборгованості не є однорідним зобов'язанням по відношенню до 3% річних, інфляційних нарахувань та судового збору, що стягнуті рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/1611/13; відповідачем не надано жодних бухгалтерських документів на підтвердження реалізації заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Представник відповідача 16.06.2016 подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду копію ухвали Господарського суду міста Києва від 11.05.2016 у справі №910/1611/13 для долучення до матеріалів справи, яку колегією суддів було оглянуто та долучено.

У зв'язку із перебуванням судді Федорчука Р.В. у відпустці, розпорядженням начальника відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 №09-52/2327/16 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів для розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Київенерго» у справі №910/910/16 сформовано колегію суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2016 (головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.) апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у судовому засіданні, призначеному на 16.06.2016.

У судових засіданнях 16.06.2016 та 19.07.2016 судом оголошувались перерви.

03.08.2016 представник відповідача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду копію ухвали Господарського суду міста Києва від 29.07.2016 у справі №910/1611/13 про виправлення допущених арифметичних помилок та описок в мотивувальній та резолютивній частинах ухвали Господарського суду міста Києва від 11.05.2016 у справі №910/1611/13.

Представник позивача у судових засіданнях заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судових засіданнях підтримував доводи апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції у даній справі скасувати, провадження у справі припинити.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню, а провадження у даній справі припиненню з наступних підстав.

Як підтверджується матеріалами справи, між Комунальним підприємством «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (далі, виконавець) та Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (далі, замовник) було укладено Договір про надання послуг від 13.11.2014 № 630/53-14 (далі, Договір), відповідно до предмета якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання надавати послуги з «82.99.1 Послуги комерційні допоміжні різні, інші, н. в. і. у.», а саме:

1.1.1 ведення особових рахунків споживачів (опалювальна площа, загальна площа, кількість зареєстрованих та проживаючих осіб, наявність пільг за пільговими категоріями, наявність квартирних засобів обліку гарячої води та централізованого опалення, їх кількість, типи, моделі та міжповіркові інтервали та інша інформація, яка впливає на визначення обсягів та вартості наданих споживачу комунальних послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води), підтримання бази даних замовника в актуальному стані;

1.1.2 отримання від споживачів, а також обліку та збереження документів, які необхідні для здійснення обліку пільг (за категоріями), компенсацій та субсидій, що надаються споживачам, внесення інформації до бази даних, оформлення відповідних документів для споживачів, замовника та державних органів, до функцій яких входить соціальний захист населення;

1.1.3 визначення обсягу та вартості споживання комунальних послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води окремо взятого споживача, групи споживачів.

Ведення розрахунків зі споживачами комунальних послуг відповідно до затверджених тарифів, що включає:

- щомісячне нарахування плати споживачам за комунальні послуги відповідно до первинних документів, ведення оборотно-сальдової відомості за кожним особовим рахунком окремо в розрізі видів послуг з урахуванням пільг, субсидій та компенсацій;

- ведення обліку наданих послуг;

- проведення комісійних обстежень приміщень споживачів за участю представника замовника;

- проведення перерахунків за комунальні послуги у разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості, в інших випадках, передбачених діючим законодавством;

- складання узагальнених відомостей для Замовника щодо перерахунків плати за комунальні послуги.

1.1.4 надання підприємству, що здійснює виготовлення рахунків на сплату комунальних послуг (ГІОЦ), доступу до бази даних споживачів, необхідної для виготовлення рахунків на сплату комунальних послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води;

1.1.5 доставки споживачам рахунків та квитанцій на оплату послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за розрахунковий період.

Згідно з пунктами 1.2. та 4.1.1. Договору замовник зобов'язується сплатити виконавцю вартість наданих послуг відповідно до умов цього договору.

Як визначено сторонами у пункті 2.2. Договору, будь-які розрахунки між виконавцем та замовником за цим договором проводяться в безготівковій формі у національній валюті України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 20 календарних днів з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання наданих послуг.

Пунктом 2.4. Договору передбачено, що виконавець до п'ятого числа місяця, наступного за розрахунковим, за результатами наданих послуг оформляє та передає на підписання замовнику два примірники Акту приймання-передавання наданих послуг (далі - Акт). Разом з Актом виконавець надає замовнику відповідний рахунок-фактуру (рахунок на оплату). Замовник протягом 5-ти днів з моменту одержання від виконавця Акту, підписує і направляє виконавцеві один примірник зазначеного Акту або надсилає мотивовану відмову в прийманні наданих послуг, що містить перелік недоліків для усунення (пункт 2.5. Договору).

Відповідно до частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України сторони встановили, що умови даного договору застосовуються до відносин, які виникли з «01» серпня 2014 року. Термін дії договору встановлюється з «01» серпня 2014 року та діє до «30» червня 2015 року включно. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (пункт 8.1. та пункт 8.2. Договору).

Так, у відповідності до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (стаття 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи зі змісту правовідносин сторін спору, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що виконавцем у серпні 2014 року надано, а замовником прийнято послуги на підставі договору загальною вартістю 337 920,13 грн., що підтверджується Актом від 02.03.2015 №47, підписаним сторонами та скріпленим печаткою замовника (засвідчена копія вказаного акту міститься у матеріалах справи).

Зважаючи на умови, встановлені у пункті 2.2. Договору, відповідач був зобов'язаний оплатити послуги, надані позивачем згідно з актом від 02.03.2015 № 47, в термін до 22 березня 2015 року, включно.

Спір у справі виник внаслідок порушення відповідачем грошового зобов'язання за договором, оскільки останній надані позивачем послуги у встановлений договором строк не оплатив.

Як вбачається із матеріалів справи, під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідач подавав заяву про припинення провадження у справі, оскільки після порушення провадження у справі №910/910/16 ПАТ «Київенерго» у порядку статті 601 Цивільного кодексу України було направлено на адресу позивача заяву №94ПЗ/924 від 05.02.2016 про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 527 661,89 грн.

Відповідно до заяви від 05.02.2016 № 94ПЗ/924 грошове зобов'язання відповідача перед позивачем за договором про надання послуг від 13.11.2014 № 630/53-14 на суму 527 661,89 грн. зараховується в рахунок часткового виконання грошового зобов'язання КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» перед ПАТ «Київенерго» за договором на постачання теплової енергії від 14.11.2013 №320074 на суму 527 661,89 грн., яка складається з 3% річних 351 423,80 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 107 418,09 грн. та оплати судового збору у сумі 68 820,00 грн. за рішенням Господарського суду міста Києва від 29.03.2013 у справі № 910/1611/13, на виконання якого видано наказ від 23.01.2015 №910/1611/13.

Таким чином, на думку відповідача, заборгованість ПАТ «Київенерго» перед КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» на суму 527 661,89 грн. за позовною заявою у справі №910/910/16 є погашеною в повному обсязі, а відтак, предмет спору у справі №910/910/16 відсутній, а провадження підлягає припиненню.

Суд першої інстанції,приймаючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позовних вимог, дійшов висновку, що відповідач має на меті здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог, які за своєю природою не є однорідними, що унеможливлює здійснення такого зарахування зустрічних вимог, оскільки суперечить правилам, встановленим статтею 601 Цивільного кодексу України. При цьому суд зазначив, що зарахування зустрічних вимог на даній стадії процесу спору між сторонами у даній справі є неможливим, оскільки грошові вимоги позивача до відповідача, які є предметом спору у даній справі, станом на даний час не є безспірними, порівняно із тими, які підтверджені судовим рішенням від 29.03.2013 у справі № 910/1611/13. Таким чином, на думку суду, єдиним ефективним способом застосування правил, передбачених статтею 601 Цивільного кодексу України, до зустрічних грошових вимог сторін можливе лише шляхом укладення останніми мирової угоди на стадії виконавчого провадження за наявності законних рішень у даній справі та у справі № 910/1611/13.

Колегія суддів вважає зазначені висновки суду першої інстанції необгрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Згідно частини 1 статті 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 статті 203 Господарського кодексу України визначено, що господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

З огляду на зазначені норми, для припинення зобов'язань зарахуванням необхідна наявність кількох умов.

По-перше, зарахування можливе у разі, коли зобов'язання є зустрічним. Для зарахування необхідна наявність двох зобов'язань. При цьому особа, яка виступає кредитором з першого з них, повинна бути боржником з другого, і навпаки - боржник з першого зобов'язання повинен бути кредитором з другого з них.

По-друге, вимоги, що підлягають зарахуванню, мають бути однорідними. У зв'язку з цим, як правило, зарахуванню підлягають вимоги за грошовими зобов'язаннями або за будь-якими іншими зобов'язаннями, предмет яких визначений родовими ознаками. Різнорідні зобов'язання зарахуванням припинені бути не можуть.

По-третє, для зарахування взаємної вимоги важливе значення має час виконання зобов'язань. Зарахування можливе лише у разі, коли строк виконання зобов'язання настав або не вказаний чи визначений моментом затребування.

Для здійснення зарахування достатньо заяви лише однієї сторони.

Колегією суддів встановлено, що під час вирішення справи у суді першої інстанції ПАТ «Київенерго» було повідомлено суду про те, що відповідач 15 березня 2016 року звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою від 15.03.2016 №94/2/1411 про визнання судового наказу від 23.01.2015 №910/1611/13 таким, що не підлягає виконанню в порядку, передбаченому статтею 117 Господарського процесуального кодексу України, в частині стягнення з КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» 3 % річних в сумі 351423,80 грн.; втрат від інфляції в сумі 107 418,09 грн. та судовий збір в сумі 68 820,00 грн. в результаті зарахування зустрічних вимог між сторонами згідно заяви від 05.02.2016 № 94ПЗ/924. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2016 у справі №910/1611/13 вказану заяву було призначено до розгляду.

У зв'язку з цим відповідачем було заявлене клопотання про зупинення провадження у справі №910/910/16 (том 1, а.с. 164-165) до розгляду вищезазначеної заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/1611/13, оскільки розгляд вказаної заяви безпосередньо пов'язаний з розглядом справи №910/910/16. У задоволенні клопотання про зупинення судом першої інстанції було відмовлено.

Натомість, колегією суддів під час розгляду справи встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2016 у справі №910/1611/13 (з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 29.07.2016 у справі №910/1611/13 про виправлення допущених арифметичних помилок та описок в мотивувальній та резолютивній частинах ухвали Господарського суду міста Києва від 11.05.2016 у справі №910/1611/13) визнано наказ Господарського суду міста Києва №910/1611/13 від 23.01.2015 в частині стягнення з Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» 3% річних у розмірі 351 423 (триста п'ятдесят одна тисяча чотириста двадцять три) грн. 80 коп., суми інфляційних втрат у розмірі 107 418 (сто сім тисяч чотириста вісімнадцять) грн. 09 коп. та судового збору у розмірі 68 820 (шістдесят вісім тисяч вісімсот двадцять) грн. 00 коп.) таким, що не підлягає виконанню.

У зазначеній ухвалі суд встановив, що обов'язок Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» зі сплати заборгованості у розмірі 527 661,89 грн. згідно наказу Господарського суду міста Києва від 23.01.2015 №910/1611/13 відсутній повністю, в зв'язку з зарахуванням зустрічних вимог на суму 527 661,89 грн. на підставі заяви від 05.02.2016 №94ПЗ/924, яка не оскаржена в судовому порядку, в зв'язку з чим підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 11.05.2016 у справі №910/1611/13, якою встановлені преюдиціальні обставини щодо здійснення зарахування зустрічних вимог на суму 527 661,89 грн. на підставі заяви від 05.02.2016 №94ПЗ/924, набрала законної сили.

Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

З огляду на встановлені у сукупності обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було необґрунтовано відмовлено відповідачу у задоволенні його клопотання про зупинення провадження у справі, що, як наслідок, призвело до прийняття у справі неправильного рішення.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, заборгованість ПАТ «Київенерго» перед КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» за Договором про надання послуг від 13.11.2014 № 630/53-14 на суму 527 661,89 грн., стягнення якої є предметом позову у справі №910/910/16, відсутня у зв'язку із проведеним зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 527 661,89 грн. згідно заяви ПАТ «Київенерго» від 05.02.2016 №94ПЗ/924, що встановлено ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2016 у справі №910/1611/13.

Отже, предмет спору у справі №910/910/16 відсутній.

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю і припинити провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у даній справі підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає припиненню з огляду на відсутність предмету спору. Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Київенерго» є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Розподіл господарських витрат здійснено у відповідності до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись пунктом 1-1 частини 1 статті 80, статтями 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2016 у справі №910/910/16 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2016 у справі №910/910/16 скасувати.

Провадження у справі №910/910/16 припинити.

Стягнути з Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (03190, м. Київ, вул. Кирпоноса, буд. 10/8; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд. 5; ) 8 253 (вісім тисяч двісті п'ятдесят три) грн. 05 коп. судового збору за подання апеляційної скарги. Видати наказ.

Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва відповідно до вимог процесуального законодавства.

Матеріали справи №910/910/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

Б.В. Отрюх