ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про призначення експертизи

09.08.2016 Справа № 905/1110/15

Господарський суд Донецької області у складі

головуючого судді Сажневої М.В., суддів Ніколаєвої Л.В., Огороднік Д.М.,

розглянувши матеріали справи

за позовомПублічного акціонерного товариства «Банк Форум»
до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачаДочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» ХАРВІСТ ХОЛДИНГ ЛІМІТЕД (HARVEAST HOLDING LIMITED)
простягнення заборгованості з погашення номінальної вартості облігацій та з виплати відсоткового доходу за облігаціями

та за зустрічним позовомДочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»
доПублічного акціонерного товариства «Банк Форум»
провизнання відсутнім права вимоги на стягнення

за участю представників (за первісним позовом):

від позивачаОСОБА_1 - представник за довіреністю
від відповідачаОСОБА_2 - представник за довіреністю
від третьої особине з`явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про стягнення простроченої заборгованості по погашенню номінальної вартості облігацій у розмірі 73000000,00 грн та простроченої заборгованості за виплатою відсоткового доходу за облігаціями у розмірі 13140000,00 грн.

13.06.2016 до господарського суду Донецької області надійшла зустрічна позовна заява Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання відсутнім у Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» права вимоги на стягнення з Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» номінальної вартості облігацій та виплати відсоткового доходу за облігаціями у загальному розмірі 8614000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.06.2016 прийнято зустрічну позовну заяву Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» до сумісного розгляду разом з первісним позовом у справі №905/1110/15.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.07.2016 відкладено розгляд справи №905/1110/15 на 09.08.2016.

Третя особа явку своїх представників в судові засідання не забезпечила, вимог суду не виконала, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, зокрема, повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення від 19.05.2015, а також описами вкладення до відправлення курєрською службою DHL, транспортними накладними та листами АТ «ДХЛ Інтернешнл Україна», які підтверджують отримання третьою особою ухвал суду, що направлялись за авіанакладними Дочірнім підприємством «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на виконання вимог ухвал суду.

14.04.2016 відповідачем за первісним позовом подано клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Конституційним судом України конституційного подання Верховного суду України щодо відповідності Конституції України Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», поданого на підставі постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 03.07.2015 року «Про звернення до Конституційного суду України з конституційним поданням щодо відповідності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням ст.6, ч.1 ст.8, ч.4 ст. 13,ст.21-22, ч.1,4,5 ст.41 Конституції України. В судовому засіданні 14.04.2016 вирішення вказаного клопотання судом було відкладено.

В судовому засіданні 09.08.2016 представник відповідача за первісним позовом підтримав зазначене клопотання.

Представник позивача за первісним позовом проти клопотання заперечив.

Частиною 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Повязаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Так, відповідні обставини можуть мати місце у випадку, коли господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

У п. 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 зазначено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду повязаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути зясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен зясовувати, як повязана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду у даній справі за первісним позовом є стягнення грошових коштів за невиконання договірних зобов'язань, а за зустрічним позовом визнання відсутнім права вимоги на стягнення вказаних коштів, у звязку з настанням форс-мажорних обставин та відсутністю можливості виконати таке грошове зобовязання.

Заявляючи клопотання про зупинення провадження у даній справі, відповідач за первісним позовом у якості підстави для зупинення провадження зазначає саме неможливість розгляду даної справи до вирішення повязаної з нею іншою справою.

Натомість у відповідності до положень Закону України «Про Конституційний суд» Конституційний суд України розглядає питання щодо законності актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування; надає офіційне тлумачення Конституції та законів України; робить висновки щодо відповідності Конституції України чинних міжнародних договорів України або тих міжнародних договорів, що вносяться до Верховної Ради України для надання згоди на їх обов'язковість, тобто за своєю суттю Конституційний суд України надає правовий аналіз правових норм, втілених у відповідних нормативно-правових актах, у розрізі Основного Закону України.

Як було зазначено вище, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між двома справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок, який виражається в тому, що факти (обставини), встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Проте, нормативно-правова оцінка того чи іншого нормативно-правового акту висловлена під час розгляду певної справи не має преюдиційного значення для вирішення іншої справи, а також не є обставиною справи чи певним фактом, наведеним сторонами в їх обґрунтування, який в свою чергу міг би вплинути на рішення в даному господарському спорі, а отже і не є тією підставою, з якою повязане застосування положень ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України з метою зупинення провадження у справі.

При цьому ст. 79 Господарського процесуального кодексу України не передбачає можливості зупинення провадження у справі у звязку з поданням Верховним Судом України звернення до Конституційного Суду України щодо відповідності (конституційності) законодавства.

На підставі викладеного, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом про зупинення провадження у справі.

Суд зазначає, що в разі визнання норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» неконституційним, заявник не позбавлений процесуального права подати заяву про перегляд рішення господарського суду, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами на підставі ч. 5 ст. 112 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічну позицію висловлено у постанові Вищого господарського суду України від 21.12.2015 у справі №923/1076/14.

Первісні позовні вимоги мотивовані тим, що 18.09.2013 загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРВІСТ ХОЛДИНГ» прийнято рішення, яке оформлено протоколом №16, про закрите (приватне) розміщення облігацій Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча». Вказаним рішенням передбачений порядок розміщення облігацій, умови, порядок і строки погашення номінальної вартості облігацій і виплати з відсоткового доходу за облігаціями. На виконання даного рішення були здійснені реєстрація випуску та випуск облігацій відповідача. Однак, відповідач не виконав перед позивачем своїх зобовязань щодо погашення номінальної вартості облігацій і виплати відсоткового доходу за облігаціями у як у строк до 18.12.2014 (зазначений у рішенні про випуск облігацій) так і до теперішнього часу.

Відповідач проти первісного позову заперечує та зазначає, що невиконання грошового зобовязання протягом 17-19 грудня 2014 року і до сьогоднішнього дня обумовлене настанням форс-мажорних обставин, які підтверджуються Сертифікатом Торгово-промислової палати України, що виникли внаслідок діяльності незаконних збройних формувань та проведення антитерористичної операції на території Донецької області, де відповідач здійснює господарську діяльність.

В обґрунтування зустрічного позову Дочірнє підприємство «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» посилається на відсутність у нього можливості виконати грошове зобовязання протягом 17-19 грудня 2014 року і до сьогоднішнього дня.

Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» проти зустрічного позову заперечує та вважає, що наведені позивачем за зустрічним позовом обставини не спростовують факту наявності заборгованості останнього.

В судовому засіданні 09.08.2016 відповідачем за первісним позовом подано клопотання, в якому останній просить, у разі задоволення первісних позовних вимог, на підставі п. 6 ст. 83 та ст. 84 Господарського процесуального кодексу України надати розстрочку виконання рішення суду. Клопотання мотивовано тим, що до настання строку виконання відповідачем грошового зобовязання з погашення номінальної вартості облігацій і виплати з відсоткового доходу за облігаціями відповідач втратив значну частину своїх активів, розташовану на території Новоазовського, Старобешівського, Тельманівського, Ясинуватського, Маріїнського районів Донецької області, які до теперішнього часу знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції і під контролем незаконних збройних формувань. Зазначені обставини унеможливлюють здійснення відповідачем господарської діяльності в перелічених районах Донецької області, що безпосередньо вплинуло на отримання прибутку, потягло за собою численні збитки для підприємства та унеможливлює належне виконання зобовязань перед третіми особами, у тому числі перед позивачем. Відповідач наголошує на тому, що одночасна виплата заявленої до стягнення суми заборгованості, яка є значною, може заблокувати діяльність підприємства і призвести до банкрутства останнього.

Також відповідачем за первісним позовом 09.08.2016 подано клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи для встановлення економічних показників господарсько-фінансової діяльності відповідача станом на дату настання у останнього строку виконання грошового зобовязання з погашення номінальної вартості облігацій і виплати з відсоткового доходу за облігаціями і станом на даний час.

Позивач за первісним позовом проти вказаних клопотань заперечив.

Згідно зі ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (пункт 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи»).

При цьому, в силу ст. 41 Господарського процесуального кодексу України господарський суд сам визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає, і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Дослідивши матеріали справи, зважаючи на посилання відповідача за первісним позовом на відсутність фінансової можливості виконати грошове зобовязання та можливість доведення до банкрутства підприємства у разі одночасної виплати суми, заявленої до стягнення, враховуючи наявність у суду права при прийнятті рішення у справі відстрочити або розстрочити його виконання (п. 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України), а також необхідність зазначення обґрунтування (доведеність обставин, що ускладнюють виконання рішення) відстрочки або розстрочки виконання рішення (п. 3 ч. 1 ст. 84 Господарського процесуального кодексу України), суд прийшов до висновку, що в даній справі для правильного вирішення спору і необхідності врахування балансу прав і законних інтересів сторін, є необхідність встановлення наявності у відповідача фінансово-економічної можливості негайно виконати спірне грошове зобовязання та наявності ризику банкрутства підприємства відповідача у разі негайного виконання вказаного грошового зобовязання, а також встановлення балансу інтересів кредитора та боржника щодо фактичного виконання грошового зобовязання у повному обсязі у розрізі економічної ситуації та знаходження підприємства боржника у зоні АТО з урахуванням права кредитора на всю суму заборгованості і необхідності реального повного виконання грошового зобовязання перед кредитором.

Для встановлення зазначених фактів необхідні спеціальні знання, якими суд не володіє та такі факти не можуть бути замінені іншими засобами доказування.

За таких обставин, клопотання відповідача за первісним позовом про призначення судової експертизи підлягає задоволенню, питання на вирішення експерту остаточно визначаються судом.

Згідно з п. 1.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 експертиза проводиться експертними установами, як правило, за зонами регіонального обслуговування.

У звязку з чим, проведення експертизи суд вважає за доцільне доручити Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз, клопотання відповідача про доручення проведення експертизи Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3 відхилити.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона. Оскільки відповідачем за первісним позовом заявлено клопотання про призначення експертизи, в якому відповідач також просить покласти витрати за проведення експертизи на нього, суд вважає за доцільне покласти на відповідача за первісним позовом оплату вартості проведення експертизи з подальшим розподілом судових витрат під час винесення кінцевого процесуального документу у зазначеній справі відповідно до вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 41, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Призначити у справі № 905/1110/15 судову експертизу, проведення якої доручити Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз (84112, Донецька область, м. Словянськ, вул. Рози Люксембург, 67).

2. На вирішення експертизи поставити такі питання:

2.1. Чи є у Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» фінансово-економічна можливість виконати грошове зобовязання по погашенню номінальної вартості облігацій у розмірі 73000000,00 грн та виплаті відсоткового доходу за облігаціями у розмірі 13140000,00 грн станом на момент проведення експертизи?

2.2. Чи призведе одночасна негайна сплата Дочірнім підприємством «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» зобовязання по погашенню номінальної вартості облігацій у розмірі 73000000,00 грн та виплаті відсоткового доходу за облігаціями у розмірі 13140000,00 грн до його стійкої неплатоспроможності, банкрутства?

2.3. У разі відсутності фінансово-економічної можливості у Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» виконати грошове зобовязання по погашенню номінальної вартості облігацій у розмірі 73000000,00 грн та виплаті відсоткового доходу за облігаціями у розмірі 13140000,00 грн у повному обсязі, визначити у якій частині (сумі) можливе негайне реальне виконання Дочірнім підприємством «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» вказаного грошового зобовязання станом на момент проведення експертизи?

3. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судову експертизу» попередити експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384 та 385 Кримінального кодексу України.

4. Ухвалу та матеріали справи № 905/1110/15 надіслати Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз.

5. Витрати по проведенню експертизи покласти на Дочірнє підприємство «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча».

6. Зобовязати Дочірнє підприємство «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» здійснити попередню оплату експертизи, відповідно до виставленого експертною установою рахунку, докази чого надати у судове засідання, що буде призначене після проведення експертизи. Питання про розподіл витрат на проведення судової експертизи буде вирішено під час прийняття рішення у справі відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

7. Зобовязати експерта після проведення дослідження та підготовки письмового висновку направити належним чином засвідчені копії висновку сторонам у справі.

Головуючий суддя М.В. Сажнева

Суддя Л.В. Ніколаєва

Суддя Д.М. Огороднік