ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09 серпня 2016 р. Справа № 903/499/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВестАвтоТрейд"

до відповідача-1: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрансінформ"

про стягнення з ТзОВ "Укртрансінформ" 15 021,00 грн. заборгованості за послуги перевезення та солідарно з ФОП ОСОБА_1 та ТзОВ "Укртрансінформ" 300 грн. по договору поруки

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Василюк І.М., дов. від 20.05.2016 року

від відповідача 1: н/з

від відповідача 2: н/з

Права та обов 'язки учаснику судового процесу роз 'яснені відповідно до ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть: Позивач - ТзОВ "ВестАвтоТрейд" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ТзОВ "Укртрансінформ" заборгованості в ромірі 15 021,00 грн., та солідарно з відповідачів ФОП ОСОБА_1 та ТзОВ "Укртрансінформ" 300 грн. заборгованості по договору поруки.

Заявлену вимогу обгрунтовує з посиланням на договір №165/08/14 про транспортне обслуговування від 22.08.2014 року. На виконання умов якого здійснено перевезення вантажу, вартість послуг за перевезення складає 750 євро згідно заявки від 12.08.2015 року, що в гривневому еквіваленті становить 18 321,00 грн., підтвердженням надання послуг перевезення є міжнародна товарно-транспортна накладна. Оплата за послуги проведена частково на суму 3000 грн., тому сума заборгованості за послуги перевезення становить 15 321,00 грн.

12.08.2015 року між ТзОВ "ВестАвтоТрейд" та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір поруки №4-п, згідно умов якого останній поручився перед ТзОВ "ВестАвтоТрейд" за виконання обов'язків ТзОВ «Укртрансінформ» по договору на транспортне обслуговування №165/08/14 від 22.08.2014 року та заявки №500341/15 від 12.08.2015 року. Відповідно до умов даного договору відповідач 1 являється солідарним боржником по зобов'язаннях відповідача 2 на суму 300 грн.

Відповідачі в судове засідання не зявились, вимог ухвали суду не виконали, пояснень по суті заявлених позивачем вимог не надали. Ухвали суду від 18.07.2016 року та 26.07.2016 року, які були направлені відповідачам за адресами зазначеними в позовній заяві повернулись без вручення адресатам з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

В п.3.9.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 року №18 вказано, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Тому якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації-адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки судом здійснено всі процесуальні дії щодо повідомлення відповідачів про розгляд даної справи тому підстави відкладення розгляду справи відсутні і суд розглядає спір за наявними в справі матеріалами відповідно до положень ст.75 ГПК України.

З матеріалів справи, пояснень представника позивача вбачається, що 22.08.2014 року між ТзОВ "ВестАвтоТрейд" (Перевізник) та ТзОВ "Укртрансінформ" (Експедитор) було укладено договір на транспортне обслуговування №165/08/14 (а.с.8-10).

Згідно п.1 договору Перевізник здійснює перевезення вантажів, наданих Експедитором, а Експедитор бере на себе зобов'язання оплачувати послуги Перевізнику в порядку і на умовах, викладених в договорі. Конкретні умови перевезень вантажів, наданих Експедитором зазначаються в Заявках на перевезення. Кількість та різновид вантажу, маршрути, вантажовідправники і вантажоодержувачі, графік подачі транспорту, строки виконання, вартість послуг Перевізника - зазначаються в Заявках на перевезення, які є невідємними частинами договору і надаються Експедитором Перевізнику перед кожним перевезенням або групою перевезень.

Заявка-замовлення на перевезення вантажу повинна бути складена в письмовій формі і скріплена печатками Перевізника і Експедитора. Сторони визнають юридичну силу заявки-замовлення на перевезення, переданої шляхом факсимільного зв'язку.

В заявці №500341/15 від 12.08.2015 року, підписаній сторонами договору та скріпленій їх печатками, сторони узгодили дату та місце завантаження, вид вантажу, місце та дату розвантаження, суму оплати 750 євро та строк оплати 12 банківських днів після отримання оригіналів документів (а.с.11). Оригінали документів зазначені в п.4.2 договору на надання послуг перевезення, а саме, акт здачі-прийняття робіт В-00000310, рахунок фактура № від 25.08.2015 року, оригінал CMR, отримані відповідачем 08.09.2015 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення №90 (а.с.15).

Згідно виписки банку по рахунку НОМЕР_2.980 з 30.12.2015 року по 30.12.2015 року ТзОВ «Укртрансінформ» оплатило за міжнародні транспортні послуги згідно рах.В-00000270 від 25.08.2015 року 3000,00 грн., отже сума заборгованості за надані послуги становить 15 321,00 грн., яка, як зазначив представник позивача в судовому засіданні, на момент розгляду справи не погашена, а тому просить її стягнути в судовому порядку.

12.08.2015 року між ТзОВ "ВестАвтоТрейд" та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір поруки №4-п. Відповідач 1 поручився перед ТзОВ "ВестАвтоТрейд" за виконання обов'язків відповідачем 2 по договору на транспортне обслуговування №165/08/14 від 22.08.2014 року, відповідно до умов якого відповідач 1 являється солідарним боржником по зобов'язаннях відповідача 2 на суму 300 грн.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про підставність заявлених вимог виходячи з наступного.

Між сторонами по справі виникли правовідносини, що випливають з договорів перевезення у міжнародному сполученні, які регулюються нормами Цивільного та Господарського Кодексів України, транспортними кодексами, Законом України «Про міжнародні договори України».

За ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ч.1 ст.916 ЦК України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Статтею 50 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що договір про переведення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі. Істотними умовами договору є: найменування та місцезнаходження сторін; найменування та кількість вантажу, його пакування; умови та термін перевезення: місце та час навантаження і розвантаження; вартість перевезення; інші умови, узгоджені сторонами.

Згідно ст.4 ГПК України, господарський суд у випадках, передбачених законом або міжнародним договором, застосовує норми права інших держав.

За приписами статей 9 Конституції України та 19 Закону України "Про міжнародні договори України", чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Так, відповідно до Закону України "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" - Україна приєдналася до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, вчиненої 19 травня 1956р. в м.Женеві (надалі в тексті-Конвенція). Частиною 1 статті 1 Конвенції встановлено, що вона застосовується до будь-якого договору дорожного перевезення вантажів за винагороду за допомогою автомобілів у випадку, коли місце прийняття до перевезення вантажу та місце, передбачене для його здачі, знаходяться на території двох різних держав, одна з яких є учасником Конвенції.

За ст.ст. 4 та 9 Конвенції, договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної, яка є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником. Із зазначеною нормою кореспондується частина 2 ст.307 ГКУкраїни.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, божник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Суд вважає, що часткова оплата відповідачем послуг перевезення на суму 3000,00 грн. є підтвердженням отримання ним оригіналів документів зазначених в п.4.2 договору.

Враховуючи те, що заборгованість в сумі 15 021,00 грн. підтверджена матеріалами справи, на момент розгляду справи відповідачем-2 не погашена, а тому вимога про її стягнення підставна і підлягає задоволенню.

Також суд вважає обґрунтованою вимогу позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів 1,2 суми 300 грн. по договору поруки.

Відповідно до ст.49 ГПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачів пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст.554,908,909,916 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України , господарський суд України,-

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансінформ» (07400, Київська обл.., м.Бровари, вул.Радистів,3 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВестАвтоТрейд" (43006, м.Луцьк, вул.Вахтангова, 2а, ) 15 021,00 грн. заборгованості, а також 1364,50 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансінформ» (07400, Київська обл.., м.Бровари, вул.Радистів,3 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВестАвтоТрейд" (43006, м.Луцьк, вул.Вахтангова, 2а, ) 300 грн. по договору поруки.

4.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВестАвтоТрейд" (43006, м.Луцьк, вул.Вахтангова, 2а, ) 13,50 грн. витрат по сплаті судового збору.

5.Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено

11.08.2016

Суддя С. В. Костюк