РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2016Справа №910/11311/16

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/11311/16

за позовом державного підприємства «Фастівське лісове господарство»;

до товариства з обмеженою відповідальністю «Буд-постач»;

про стягнення 248 198,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Бурий В.В,, довіреність б/н від 02.02.2016р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось державне підприємство «Фастівське лісове господарство» (надалі - позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Буд-постач» (надалі - відповідач) про стягнення 248 198,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу № 62 від 28.04.2015р. у визначений строк не розрахувався за одержаний товар, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 248 198,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2016р. порушено провадження у справі № 910/11311/16 та призначено її розгляд на 14.07.2016р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2016р. розгляд справи було відкладено на 04.08.2016р., у зв'язку з неявкою повноважних представників відповідача та необхідністю витребування нових доказів.

Присутній у судовому засіданні 04.08.2016р. представник позивача подав суду витребувані докази та підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Також, представник позивача в судовому засіданні подав клопотання про залучення до участі у справі ПАТ «Українська залізниця» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Судом відмовлено в задоволенні вказаного клопотання позивача, в зв'язку з його необґрунтованістю, оскільки позивачем не надано доказів того, що рішення з господарського спору в даній справі може вплинути на права або обов'язки ПАТ «Українська залізниця».

Представник відповідача у судове засідання вдруге не з'явився, вимоги ухвали про порушення провадження у справі від 17.06.2016р. та ухвали від 14.07.2016р. не виконав, відзив на позов та витребувані докази не подав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі від 17.06.2016р. та ухвалу від 14.07.2016р. були надіслані відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена у позовній заяві та отримані останнім.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.20115р. між позивачем (за договором - продавець) та відповідачем (за договором - покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 62, за умовами п.1.1 якого позивач постачає і передає у власність відповідача певний товар для використання його у господарській діяльності, а відповідач зобов'язався приймати цей товар та оплачувати його вартість на умовах цього договору. Предметом поставки є: техсировина (сосна), діаметр 18-20 см, довжина 3м, загальна кількість: 220,00 м3.

Згідно п. 1.4. договору, покупець оплачує вартість витрат на реквізит (вагонні стійки, дошки для оббивки вагону, цвяхи, дріт і таке інше) та послуги залізниці (провізна плата, подача та уборка н/вагона і таке інше) по окремо виставленим рахункам з ПДВ.

Відповідно до п.2.1 договору, загальна сума договору складає 72 600,00 грн. в т.ч. ПДВ 20%.

Сторонами була укладена Додаткова угода №1 від 03.07.2015р. про поставку додаткового обсягу товару у кількості 120,00 м3. Згідно п. 6 Додаткової угоди №1, оплата вартості товару здійснюється в термін до 31 липня 2015 року.

Також, між позивачем та відповідачем була укладена Додаткова угода №2 від 10.07.2015р. про поставку додаткового обсягу товару у кількості 180,00 м3. Згідно п. 6 Додаткової угоди №2, оплата вартості товару здійснюється в термін до 15 серпня 2015 року.

Згідно п.3.5 договору, поставка продукції проводиться на умовах франко-склад покупця до «Станції Попасна», код станції 496007, ДП «Донецька залізниця», вантажоотримувач ТОВ «Інфробуд», код-5319, .

Як встановлено судом, на виконання умов договору позивач за відповідними залізничними накладними, копії яких залучені до матеріалів справи, а оригінали було оглянуто в судовому засіданні, за період з квітня-липня 2015 року поставив відповідачу товар загалом на суму 337 702,47 грн.

Факт поставки товару також підтверджується наявним в матеріалах справи листом ПАТ «Укрзалізниця» Регіональна філія «Донецька залізниця» Структурний підрозділ «Станція Попасна» за вих. № 247 від 20.07.2016р., в якому підтверджується, що вагони прибували для одержувача ТОВ «Інфробуд» на «Станцію Попасна» в період 2015 року та вантаж був виданий вантажоодержувачу на підставі довіреностей форми № М-2 на отримання товарно-матеріальних цінностей.

За умовами п.2.2 Договору, покупець здійснює попередню оплату в розмірі 20% від загальної суми договору, що становить 14 520,00 грн. з ПДВ протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту підписання даного договору.

Згідно п. 2.3 Договору остаточний розрахунок відповідач здійснює на розрахунковий рахунок позивача не пізніше 30 червня 2015 року. Згідно п. 6 Додаткової угоди №1, оплата вартості товару здійснюється в термін до 31 липня 2015 року. Згідно п. 6 Додаткової угоди №2 оплата вартості товару здійснюється в термін до 15 серпня 2015 року.

Тобто, кінцевий строк оплати поставленого товару за договором та додатковими угодами № 1 та № 2 до договору сплинув 15.08.2015р.

Відповідач здійснив часткову оплату товару на суму 89 504,47 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, проте відповідач повну вартість отриманого товару на суму 248 198,00 грн. позивачу не оплатив, у зв'язку з чим останній просить стягнути з відповідача вказану заборгованість в судовому порядку.

Оскільки отриманий товар відповідач не оплатив у повному обсязі, позивач 31.03.2016р. цінним листом з повідомленням про вручення, направив відповідачу вимогу за вих. № 109 від 30.03.2016р. про сплату боргу в сумі 248 198,00 грн. Проте, відповідач вказану вимогу залишив без відповіді та задоволення.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий товар становить 248 198,00 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На час розгляду спору в господарському суді відповідачем не надано доказів повної оплати або повернення позивачу товару на суму 248 198,00 грн., відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 248 198,00 грн. підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Буд-постач» (03680, м. Київ, вул. Кільцева дорога, 4, корпус 55; ) на користь державного підприємства «Фастівське лісове господарство» (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Комарова, 45; ) основний борг у сумі 248 198 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3722 грн. 97 коп. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано: 09.08.2016р.

Суддя А.І. Привалов