ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" серпня 2016 р. Справа № 903/680/14

Суддя Кравчук А. М., розглянувши заяву

Служби автомобільних доріг України у Волинській області, м. Луцьк

про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області

по справі № 903/680/14

за позовом Приватного акціонерного товариства "Броварське шляхово-будівельне управління №50", м. Бровари, Київська обл.

до відповідача: Служби автомобільних доріг України у Волинській області, м. Луцьк

про стягнення 31 809 861 грн. 41 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Представники:

від стягувача: ОСОБА_1, довіреність №5 від 13.01.2016 року

від боржника: ОСОБА_2, довіреність № 3/1.6 від 20.01.2016 року

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки учасників судового процесу.

Суть спору: 22.07.2016 року заявник Служба автомобільних доріг у Волинській області звернувся в господарський суд Волинської області із заявою № б/н від 07.06.2016 року про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 03.09.2014 року у справі № 903/680/14 за позовом приватного акціонерного товариства "Броварське шляхово-будівельне управління №50" до служби автомобільних доріг України у Волинській області про стягнення 31 809 861 грн. 41 коп. до 01.09.2016 року.

В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення зазначає, що на даний час виконання рішення господарського суду Волинської області від 03.09.2014 року у справі №903/680/14 є ускладненим у зв'язку з відсутністю присуджених коштів в наявності, затверджених кошторисних призначень на відповідному рахунку. Відповідачем виконано рішення суду в частині сплати основного боргу в сумі 30 175 427 грн. 00 коп., що становить 95% суми заборгованості. Зазначає, що відповідач є бюджетною організацією, яка фінансується з Державного бюджету України на підставі кошторису, який затверджується на початку року. Відповідачем направлено листа до Державного агентства автомобільних доріг України з проханням надати додаткові кошти для виконання рішення суду. Крім того, САД є єдиною організацією, яка фінансує виконані роботи на дорогах загального користування, а блокування рахунків призвело до неможливості розрахунків з підрядниками, що в свою чергу зупинило виконання необхідних заходів по ліквідації ямковості, яка викликає аварійні ситуації, і як наслідок завдає шкоду майну, життю та здоров'ю громадян. Арешт коштів призводить до заборгованості перед бюджетом, працівниками, підрядниками, нарахування пені та недобору поповнення в держбюджет.

Представник боржника у судовому засіданні заяву про відстрочення виконання рішення суду підтримав. Пояснив, що блокування рахунків лише зупинить роботу САД та не забезпечить виконання рішення суду в частині стягнення штрафних санкцій, оскільки кошти, які надходять на її рахунок, використовуються лише за цільовим призначенням. Кошти на погашення залишку заборгованості за рішенням суду не виділені.

Представник стягувача у судовому засіданні та у відзиві № 532/14 від 02.08.2016 року у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду просить відмовити, оскільки відповідач в достатній мірі використав можливість відстрочити виконання рішення суду, неодноразово її отримуючи, проте, так і не виконуючи вказане рішення в повному обсязі. Крім того, заборгованість боржника становить лише 1 707 513 грн. 41 коп., що значно менше погашеного ним боргу в сумі 30 175 427 грн. 00 коп., що вказує на недобросовісне зловживання своїми правами з боку відповідача, як сторони у справі. Крім того, боржник так і не пояснив в заяві про відстрочку виконання рішення, яким чином буде виконуватись рішення суду, з яких саме коштів і для чого йому відстрочка до 01.09.2015 року, що вона надасть установі відповідача. Крім того, у позивача також наявні значні борги перед постачальниками на суму 16 807 325 грн. 00 коп., субпідрядниками - 452 583 грн. 00 коп., заробітній платі - 1 567 386 грн. 00 коп., по сплаті ПДВ - 3 000 000 грн. 00 коп., борг аналогічних державних установах, якою є відповідач, перед ПАТ "Броварське ШБУ №50" складає приблизно 43 000 000 грн. 00 коп. Виконання зобов'язання позивача перед його контрагентами, державою, своїми робітниками напряму залежить від виконання саме судових рішень.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Волинської області від 03.09.2014 року у справі № 903/680/14 позов задоволено повністю. Стягнуто з Служби автомобільних доріг у Волинській області (Волинська обл., м. Луцьк, вул. Рівненська, 52-б, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Броварське шляхово-будівельне управління № 50 " (Київська обл., м. Бровари, вул. Кутузова, 2-А, ) 30 175 427 грн. 00 коп. основного боргу, 186 012 грн. 91 коп. 3% річних, 1 448 420 грн. 50 коп. інфляційних втрат, 73 080 грн. 00 коп. в повернення витрат по сплаті судового збору, а всього: 31 882 940 грн. 41 коп. (тридцять один мільйон вісімсот вісімдесят дві тисячі дев'ятсот сорок грн. 41 коп.).

На виконання рішення видано наказ № 903/680/14-1 від 25.12.2014 року.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання; про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку; в необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17 жовтня 2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", господарський суд на підставі статті 121 ГПК України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі-рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно із пунктом 7.1.1 даної постанови Пленуму Вищого господарського суду України: відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Як вбачається з пункту 7.2 вищевказаної постанови Пленуму Вищого господарського суду України: підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Аналіз наведеного вище свідчить про те, що відстрочка або розстрочка виконання рішення суду чи зміна способу його виконання можлива лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Таким чином, виходячи із зазначеного законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи Служба автомобільних доріг у Волинській області є державною організацією, отримувачем державних коштів, розпорядником коштів є Державне агентство автомобільних доріг України, яке фінансується з державного бюджету. Блокування рахунків САД у Волинській області унеможливлює розрахунки з підрядниками, що в свою чергу зупиняє виконання необхідних заходів по ліквідації ямковості, яка викликає аварійні ситуації, і як наслідок завдає шкоду майну, життю та здоров'ю громадян. Арешт коштів призводить до заборгованості перед бюджетом, працівниками, підрядниками, нарахування пені та недобору поповнення в держбюджет.

У боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, оскільки воно належить державі, а САД користується ним на праві оперативного управління.

Крім того, боржником частково виконано рішення суду від 03.09.2014 року №903/680/14 та повністю погашено основну заборгованість в сумі 30 175 427 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 24 від 24.11.2015 року на суму 14 450 529 грн. 00 коп., № 2 від 03.12.2015 року на суму 15 724 898 грн. 00 коп., що також підтверджено представником стягувача у судовому засіданні.

Згідно листа Державного агентства автомобільних доріг України № 618/1/6.1-11 від 30.03.2016 року Службі автомобільних доріг виділено 140 112,8 тис. грн. на поточні видатки (КЕКВ 2281) - поточний ремонт та утримання автомобільних доріг загального користування, з яких 58 227,5 тис. грн. на оплату робіт з поточного середнього ремонту, прийнятих у 2016 році; 81 885,3 тис. грн. на оплату робіт з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання, прийнятих у 2016 році. Щодо капітальних видатків (КЕКВ 3210), в т.ч. на погашення кредиторської заборгованості, бюджетних коштів не передбачено (том 3, а.с. 5).

Державним агентством автомобільних доріг України внесено зміни до лімітної довідки про бюджетні асигнування та кредитування на 2016 рік, згідно яких виділено 131924,8 тис. грн. на розвиток мережі та утримання автомобільних доріг загального користування (а.с. 6-8).

Представником боржника у судовому засіданні зазначено, що САД направлено листи до Державного агентства автомобільних доріг України "Укравтодор" з проханням посприяти у виділенні фінансування на погашення кредиторської заборгованості.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

З вищенаведеного слідує, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч.1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарський процесуальний кодекс не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази щодо наявності таких обставин в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та потребує відповідного доведення заінтересованою особою з урахуванням норм статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України.

Боржник у своїй заяві про відстрочку виконання рішення суду та представник у судовому засіданні покликається на тяжке матеріальне становище підприємства, повне погашення основної суми заборгованості, стратегічне значення підприємства, оскільки останнє забезпечує безпеку дорожнього руху, що фінансуються із державного бюджету, та можливі наслідки у разі невідкладного вжиття примусових заходів щодо стягнення заборгованості з нього, зупинення видаткових операцій по банківських рахунках підприємства, які призводять до неспроможності підприємства вчасно виплатити заробітну плату працівникам САД, закупити необхідні матеріали та поставити під загрозу виконання заходів по безпечному руху на автодорогах.

Таким чином, боржник аргументував належними засобами доказування наявність саме таких виняткових обставин, які є достатньою підставою для відстрочки виконання рішення.

Такого ж висновку дійшов Рівненський апеляційний господарський суд у постанові № 903/680/14 від 13.07.2016 року залишаючи в силі ухвалу господарського суду Волинської області від 25.05.2016 року про задоволення клопотання про відстрочку виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, відсутність коштів та майна, за рахунок яких можна погасити заборгованість, виконання боржником рішення суду в частині повної сплати основної заборгованості, що складає 95%, соціальне значення підприємства, не припустимість зупинення діяльності боржника у сфері забезпечення безпеки руху, те, що зупинення видаткових операцій по банківських рахунках підприємства призводить до його неспроможності фінансування, неможливості розрахунків з підрядниками, що в свою чергу перешкоджає виконанню необхідних заходів по ліквідації ямковості, яка викликає аварійні ситуації, і як наслідок завдає шкоду майну, життю та здоров'ю громадян, заборгованості перед бюджетом, працівниками, підрядниками, можливості нарахування пені та недобору поповнення в держбюджет, суд вважає за можливе, з врахуванням інтересів стягувача, відстрочити виконання рішення господарського суду у справі №903/680/14 від 03.09.2014 року до 01.09.2016 року.

Подібна правова позиція Вищого господарського суду України викладена в постановах від 11.08.2014 р. № 5004/165/12, від 06.08.2013 р. № 5015/774/12, від 19.03.2013 р. № 63/330-10, постановах Рівненського апеляційного господарського суду № 903/227/14, 5019/2558/11, 906/596/14.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 87, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву служби автомобільних доріг у Волинській області від 07.06.2016 року про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 03.09.2014 року по справі № 903/680/14 задовольнити.

2. Виконання рішення господарського суду Волинської області від 03.09.2014 року по справі № 903/680/14 відстрочити до 01 вересня 2016 року.

Суддя А. М. Кравчук