номер провадження справи 2/56/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

11.08.2016 Справа № 908/2557/15-г

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши матеріали заяви публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк Капітал про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №908/2557/15-г

за позовом Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України, м. Київ,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк Капітал, м. Донецьк,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Енерготорг, м. Київ,

про стягнення 31278701,79 грн.

за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк Капітал, м. Донецьк,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України, м. Київ,

про внесення змін до кредитного договору №151108К61 від 12.09.2008р.

за участю відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №010-01/671 від 12.02.2016р.;

від відповідача: ОСОБА_2, договір б/н від 01.08.2016р.;

від третьої особи: не зявився;

від ВПВР ДДВС МЮУ: ОСОБА_3, довіреність №20-22/561 від 30.12.2015р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося публічне акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк Капітал із заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №908/2557/15-г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.08.2016р. прийнято заяву до розгляду та призначено розгляд заяви на 09.08.2016р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 09.08.2016р. відкладено розгляд заяви на 11.08.2016р.

В судовому засіданні 11.08.2016р. були присутні представники позивача, відповідача та відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮУ, за заявою яких фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Представник відповідача (боржника за наказом) в судовому засіданні підтримав вимоги своєї заяви.

Представник позивач (стягувач за наказом) надав відзив на заяву від 09.08.2016р. та доповнення до відзиву від 11.08.2016р., відповідно до яких заперечив проти задоволення заяви. В обґрунтування заперечень, позивач зазначив, що відповідно до ст. 117 ГКП України визначено вичерпний перелік підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, а відповідачем не надано доказів, які б могли підтверджувати, що наказ не підлягає виконанню. Крім того, представником позивача зазначено, що Донецьким окружним адміністративним судом 25.12.2015р. у справі №805/4956/15-а прийнято постанову про скасування постанови НБУ від 29.10.2015р. №753 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.10.2015р. №195 Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» та делегування повноважень ліквідатору. 16.02.2016р. Донецьким апеляційним адміністративним судом рішення Донецького окружного адміністративного суду залишено без змін.

Від відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮУ 11.08.2016р. надійшло клопотання про відкладення розгляду заяви.

Розглянувши заявлене клопотання, суд відмовив у його задоволенні, оскільки згідно з ч. 3 ст. 117 ГПК України господарський суд розглядає заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу.

Розглянувши заяву і матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до частин 2, 4 ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

У пунктах 3.3, 3.4 постанови Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України розяснено, що частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

В даному випадку підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, боржник зазначає ту обставину, що 20.07.2015р. Правлінням НБУ прийнято постанову №466/БТ, якою відповідача віднесено до категорії неплатоспроможних, та на підставі якої прийнято рішення №140 від 20.07.2015р. «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ «Капітал»». 19.10.2015р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №191 «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ «Капітал» » та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку по 20.11.2015р. Правлінням НБУ 29.10.2015р. прийнято постанову №753 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «АКБ «Капітал» » і розпочато процедуру ліквідації. Відповідно до п. 4, 7 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку, в тому числі, втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) Банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно Банку не допускається.

Дана підстава не свідчить про те, що наказ суду у справі № 908/2557/15-г видано помилково або у боржника відсутній обовязок виконання рішення повністю чи частково. Натомість, зі змісту ч. 5 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що у випадку прийняття НБУ рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли стало йому відомо про такі обставини, виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження. При цьому виконавчий документ надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Отже виконання зобовязань та задоволення кредиторських вимог позивача, які зазначені зокрема в наказі суду у справі № 908/2557/15-г, вже здійснюється у процедурі ліквідації банку відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Представником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судовому засіданні надані пояснення, що державним виконавцем постанова про закінчення виконавчого провадження не виносилась, оскільки Донецьким окружним адміністративним судом 25.12.2015р. у справі №805/4956/15-а прийнято постанову про скасування постанови НБУ від 29.10.2015р. №753 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал»» та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.10.2015р. №195 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал»» та делегування повноважень ліквідатору». А 16.02.2016р. Донецьким апеляційним адміністративним судом рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №805/4956/15-а залишено без змін. Отже підстави для закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні.

Доказів, які б підтверджували, що виданий господарським судом Запорізької області наказ від 26.11.2015р. у справі №908/2557/15-г є таким, що не підлягає виконанню, відповідачем не надано. Представник відповідача в судовому засіданні 11.08.2016р. зазначив, що наказ, виданий на виконання рішення господарського суду Запорізької області не є таким, що виданий помилково. Також представником позивача та відповідача в судовому засіданні зазначено, що добровільного виконання за наказом боржником або іншою особою не було.

Оскільки ст. 117 ГПК України визначено вичерпний перелік підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, а відповідачем не надано суду відповідних доказів, суд залишає заяву відповідача про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, без задоволення.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» банк може бути ліквідований у разі відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення НБУ про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (ч. 5 ст. 77 Закону).

Частиною першою статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч. 2 ст. 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою з кредиторськими вимогами від 25.11.2015р. №010-05/7322, тобто в 30 денний строк, встановлений ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Листом №21-329/16 від 06.01.2016р. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив позивача про реєстрацію вказаною кредиторської вимоги 04.12.2015р. за вх. №251. Дані обставини підтвердив і представник відповідача у судовому засіданні.

Отже вимоги позивача акцептовані та підлягають задоволенню відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Керуючись ст. ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк Капітал про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №908/2557/15-г залишити без задоволення.

Суддя Т.В.Мойсеєнко