ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2016 р. Справа № 922/752/16

Харківський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.

при секретарі Курченко В.А.

за участю :

від позивача - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради представник Воронова Ю.В. за довіреністю від 12.01.2016 № 229 та довіреністю від 30.12.2015 № 08-11/7728/2-15;

від відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (вх. №1570 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 10.05.16 у справі № 922/752/16

за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради

до ФОП ОСОБА_2, м. Харків

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення неустойки у сумі 20 432,52 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неповерненням відповідачем орендованих нежитлових приміщень після припинення дії договору оренди № 1396 від 09.01.2002р. у встановлений термін.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.05.2016 у справі № 922/752/16 (суддя Новікова Н.А.) у позові відмовлено повністю.

Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради не погодилось з прийнятим у справі рішенням та звернулось з апеляційною скаргою, в якій з посиланням на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення у даній справі та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.06.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження, призначено її до розгляду в судовому засіданні 20.07.2016.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання 20.07.2016 уповноваженого представника не направив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 20.07.2016 на запитання суду щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності представника відповідача представник позивача пояснила, що залишає вирішення цього питання на розсуд суду.

В судовому засіданні представник позивача оголосила суду зміст апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, вимоги та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача (заявника апеляційної скарги) та враховуючи неявку до судового засідання представника відповідача, судова колегія дійшла висновку про відкладення розгляду справи з метою забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та для всебічного та повного розгляду справи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.07.2016 розгляд справи відкладено на 03.08.2016. Вдруге запропоновано відповідачу надати відзив на апеляційну скаргу та пояснення щодо своєї позиції у справі.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання 03.08.2016 уповноваженого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Пунктами 6 та 7 резолютивної частини ухвал Харківського апеляційного господарського суду від 06.06.2016 та від 20.07.2016 сторони попереджені, що у разі неявки їх представників до судового засідання та ненадання витребуваних документів справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до статті 75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними у ній матеріалами.

У п. 3.9.2. постанови пленуму ВГС України № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" надано господарським судам наступні роз'яснення: у випадку нез'явлення в засідання суду представників обох сторін або однієї із них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи викладене та враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, встановлений процесуальним законом строк розгляду апеляційної скарги на рішення суду, неодноразове відкладення розгляду справи, судова колегія вважає, що сторонам створені належні умови для реалізації їх процесуальних прав та приходить до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість її розгляду за наявними у ній матеріалами за відсутністю представника відповідача.

В судовому засіданні 03.08.2016 представник позивача ( заявника апеляційної скарги) підтримав її вимоги в повному обсязі та наполягав на її задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представника позивача у справі в межах ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

09 січня 2002 року між Управлінням комунального майна та приватизації Харківської міської ради та Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2 було укладено договір оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 1396, згідно з яким відповідачеві було передано в оренду нежитлове приміщення площею 41,2 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Факт передачі приміщення відповідачу підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання - передачі до орендного користування нежитлового приміщення від 09.01.02р., підписаним обома сторонами договору.

Пунктом 8.1 Договору оренди № 1396 від 09.01.2002 закріплено, що договір укладений на строк з 09 січня 2002 до 09.01.2003.

Додатковими угодами до умов договору неодноразово вносились зміни.

Зокрема, відповідно до умов додаткових угод №№ 2, 3, 4, 5, 7, 9, 10, 11 строк дії договору продовжено до 09.08.2011 року.

Відповідно до умов додаткової угоди № 12 до договору оренди № 1396 від 09.01.2002 внесені зміни щодо предмету оренди, а саме в строкове платне користування передано нежитлові приміщення 1-го поверху № 1, 2, 2а, 4 загальною площею 38,1 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором оренди нежитлових приміщень № 1396 від 09.01.2002, позивач звернувся до суду для захисту своїх прав.

Рішенням господарського суду Харківської області від 19 грудня 2007 року у справі №40/460/07 позовні вимоги було задоволено, розірвано договір оренди нежитлових приміщень № 1396 від 09 січня 2002 року, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Харківської міської ради та Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2, виселено Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичну особу ОСОБА_2 із нежитлових приміщень загальною площею 41,2 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та передано ці приміщення Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, стягнуто з відповідача 837,63 грн основного боргу та 10,09 грн пені, 272 грн державного мита та 118 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08 січня 2008 року було затверджено мирову угоду, укладену між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2, згідно якої Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_2 дійшли згоди про те, що договір оренди № 1396 від 09 січня 2002 року вважається діючим з 19 грудня 2007 року; позивач бере на себе зобов'язання не здійснювати заходи щодо виселення Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичну особу ОСОБА_2 з займаного нежитлового приміщення на підставі рішення господарського суду Харківської області від 19 грудня 2007 року по справі № 40/460-07, а Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_2 зобов'язується своєчасно та у повному обсязі вносити орендну плату, а також належним чином виконувати інші свої обов'язки передбачені договором та діючим законодавством; у 3-х місячний термін з дати підписання цієї мирової угоди надати позивачу договори перелічені у п.п. 4.7, 4.11, 4.12, 4.13 договору оренди № 1396 від 09 січня 2002 року.

09 серпня 2011 року між сторонами підписано додаткову угоду № 13, відповідно до якої договір оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 1396 від 09 січня 2002 року викладено у новій редакції.

Предмет оренди, а саме нежитлові приміщення 1-го поверху № 1, 2, 2а, 4 загальною площею 38,1 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1, повторно, за актом приймання-передачі від 09.08.2011 року були передані в орендне користування відповідачу.

Згідно п. 10.1 Договору оренди №1396 від 09 січня 2002 року, в редакції додаткової угоди № 13 від 09 серпня 2011 року, він діє з 09.09.2011 р. до 09.08.2012

У подальшому, зважаючи на відсутність заяви однієї із сторін зазначеного Договору оренди про припинення або зміну його умов протягом 30 днів після закінчення його строку, він став вважатись продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, згідно ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ст. 764 Цивільного кодексу України, а саме до 09.08.2013.

Відповідно до п. 7.3 додаткової угоди № 13 від 09.08.2011 у випадку невиконання орендарем обов'язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування майном за час прострочення.

У пункті 3 Мирової угоди сторони обумовили обов'язок СПД ФО ОСОБА_2 своєчасно та у повному обсязі вносити орендну плату, а також належним чином виконувати інші свої обов'язки передбачені договором та діючим законодавством. У випадку невнесення або несвоєчасного внесення орендного платежу договір оренди підлягає припиненню в односторонньому порядку на вимогу орендодавця. Також до обов'язків орендаря належить у 3-х місячний термін з дати підписання цієї мирової угоди надати Управлінню договори перелічені у п.п. 4.7, 4.11, 4.12, 4.13 договору оренди № 1396 від 09.01.2002. У разі ненадання вказаних документів сторони вирішили, що договір оренди буде вважатися припиненим в односторонньому порядку на вимогу орендодавця.

Пунктом 4 Мирової угоди сторони передбачили, що у разі невиконання СПД ФО ОСОБА_2 зобов'язань, перелічених у п. 3 цієї мирової угоди, договір оренди вважається припиненим в односторонньому порядку на вимогу орендодавця та в Управління виникає право звернутися суду.

31 травня 2013 року, позивачем на адресу відповідача було направлено лист № 6483 від 30.05.2013 року, в якому позивач, з посиланням на Цивільний кодекс, ЗУ "Про оренду державного та комунального майна", умови договору оренди та п. 4 мирової угоди по справі № 40/460-07, повідомляє відповідача про розірвання договору оренди № 1396 від 09.01.2002 року через 30 днів з дати реєстрації цього листа та наголошує про необхідність звільнити приміщення і здати їх по акту приймання передачі. В листі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради вказує орендарю на порушення умов договору, які виражаються в несвоєчасному внесенні орендної плати, не наданні договорів на опалення, водовідведення та страхування орендованих приміщень, угоди про організацію взаємовідносин у сфері благоустрою та додаткової угоди до договору з КП "Комплекс з вивозу побутових відходів".

Згідно акту приймання-передачі нежитлових приміщень б/н від 16.07.2015 об'єкт оренди за договором оренди № 1396 від 09.01.2002 було повернуто.

У зв'язку з несвоєчасним поверненням відповідачем орендованого приміщення після припинення дії договору оренди, позивачем, на підставі п. 7.3. договору, нараховано відповідачу неустойку за період з моменту встановленого для повернення майна до моменту підписання акту приймання-передачі, а саме з 29.06.2013 року по 21.07.2015 року, що складає 20432,52 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд першої інстанції вважав, що мирова угода не може вирішувати питання про права та обов'язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому. Крім того, на думку місцевого господарського суду, позивачем не надано доказів неналежного виконання відповідачем взятих на себе обов'язків за договором.

Однак, судова колегія не погоджується з таким висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Стаття 78 ГПК України передбачає укладання між сторонами мирової угоди, правила її укладення та наслідки.

Так, мирова угода - це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору та на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову.

Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Мирова угода, що укладається в господарському процесі укладається у формі та на умовах, передбачених процесуальним законодавством та підлягаю затвердженню господарським судом.

У п. 3.19 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" надано господарським судам наступні роз'яснення: одним із способів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмета позову (частини перша і третя статті 78 ГПК). Мирова угода підписується особами, уповноваженими представляти сторони в господарському суді (стаття 28 ГПК).

Мирова угода може бути укладена і стосовно певної частини позовних вимог.

Умови мирової угоди мають бути викладені чітко й недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання.

Суддя має роз'яснити сторонам процесуальні наслідки припинення провадження зі справи, зазначивши про це в ухвалі.

В ухвалі про затвердження мирової угоди у резолютивній частині докладно й чітко викладаються її умови і зазначається про припинення провадження у справі (пункт 7 частини першої статті 80 ГПК), а також вирішуються питання, пов'язані з судовими витратами у справі. Затвердження судом мирової угоди з одночасним припиненням провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розглядатися як два самостійних акти - окремо щодо затвердження мирової угоди і щодо припинення провадження.

Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов'язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов'язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини однозначно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Отже, як встановлено вище, укладаючи та підписуючи мирову угоду, ФОП ОСОБА_2 взяла на себе відповідні зобов'язання у разі невиконання яких настають наслідки у вигляді припинення договору оренди в односторонньому порядку. Тобто, можливість настання зазначених наслідків (припинення договору оренди в односторонньому порядку) узгоджена сторонами.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно до норм цивільного та господарського права сторони є вільними в укладенні договору, визначенні його умов та виборі контрагента. Отже, свобода договору є одним із основоположних принципів цивільного права.

Зважаючи на те, що обов'язок своєчасного повернення об'єкту оренди узгоджено сторонами договору, відповідальність за невиконання умов щодо своєчасного повернення майна передбачено сторонами у вигляді сплати неустойки (п. 7.3 додаткової угоди № 13 від 09.08.2011), судова колегія вважає безпідставним та невідповідним обставинам справи та нормам чинного законодавства висновок господарського суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Факт несвоєчасного повернення об'єкту оренди підтверджується наявними в матеріалах справи належними доказами.

Отже, обставини, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, тому судова колегія вважає її вимоги законними та обґрунтованими та дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

Зважаючи на викладене, рішення господарського суду Харківської області у даній справі не відповідає нормам матеріального та процесуального права, прийнято при неповному з'ясуванні обставин справи, які мають значення для справи, що є підставою для його скасування та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.

Зважаючи на те, що судова колегія дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, витрати заявника апеляційної скарги щодо сплати судового збору за її подання підлягають відшкодуванню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, п. 2 ст. 103, п. 1, п. 4 ст. 104, 105 ГПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 10.05.16 у справі № 922/752/16 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради () 23326,32 грн (двадцять три тисячі триста двадцять шість гривень тридцять дві копійки), з яких : 20432,52 грн. (двадцять тисяч чотириста тридцять дві гривні п'ятдесят дві копійки) неустойка; 1378,00 грн (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви; 1515,80 грн (одна тисіча п'ятсот п'ятнадцять гривень) судовий збір за подання до господарського суду апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Повний текст постанови складено 05.08.16

Головуючий суддя Шутенко І.А.

Суддя Здоровко Л.М.

Суддя Плахов О.В.