УХВАЛА

09.08.2016Справа № 30/11

За заявою Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про затвердження мирової угоди

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма «Астейс»

До Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

Про включення приміщення до переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу

Суддя Ващенко Т.М.

Представники учасників судового процесу:

Від ДВС: не з'явився

Від позивача: Фещенко В.А.

Від відповідача: Літвінов О.А.

Обставини справи:

Постановою Господарського суду міста Києва від 03.11.05. у справі № 30/11 (яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.06.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма «Астейс» задоволено повністю та зобов'язано Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву включити до переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом викупу, двоповерхову окремо розташовану будівлю їдальні загальною площею 1 996,5 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Червонозоряний, 119, ринковою вартістю (за експертною оцінкою експертів ПП «Бізнес-Консалтинг») 2356818,00 грн. без ПДВ.

08.02.06. Господарським судом міста Києва було видано відповідний виконавчий лист № 30/11.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 13.09.06. постанову Господарського суду міста Києва від 03.11.05. у справі № 30/11 та ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 18.01.06. у справі № 30/11 змінено. Виключено з їх мотивувальної частини посилання на Порядок подання та розгляду заяв на приватизацію, затверджену наказом Фонду державного майна України від 01.07.97. № 683 та на Інструкцію про порядок розгляду заяв та прийняття рішень щодо приватизації об'єктів у Фонді державного майна України. В іншій частині постанова та ухвала залишені без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.14. відмовлено Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві в задоволенні подання про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 30/11 шляхом визнання включеним до переліку об'єктів державної власності групи «А», що підлягають приватизації шляхом викупу, двоповерхову окремо розташовану будівлю їдальні загальною площею 1 996,5 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Червонозоряний, 119, ринковою вартістю (за експертною оцінкою експертів ПП «Бізнес-Консалтинг») 2356818,00 грн. без ПДВ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.14. (залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.02.15. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.08.15.) відмовлено в задоволенні заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву про визнання виконавчого листа Господарського суду міста Києва № 30/11 від 08.02.06. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.15. відмовлено в задоволенні заяви Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про видачу дубліката виконавчого листа № 30/11 від 08.02.06.

27.07.16. до Господарського суду міста Києва через відділ діловодства надійшла заява Відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про затвердження мирової угоди, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма «Астейс» та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.16. зазначену заяву було призначено до розгляду на 09.08.16.

Учасники судового процесу були повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, про що свідчать наявні в матеріалах справи телефонограм суду.

В судовому засіданні представники позивача та відповідача підтримали заяву про затвердження мирової угоди.

Представник заявника в судове засідання 09.08.16. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає судовому розгляду (ч. 2 ст. 262 КАС України).

При цьому судом враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1 ст. 4 ГПК України).

Проте, постанову від 03.11.05. у справі № 30/11 Господарським судом міста Києва було прийнято на підставі Кодексу адміністративного судочинства України, виконавчий лист від 08.02.06. № 30/11 було видано на виконання постанови Господарського суду міста Києва в межах адміністративного судочинства, а тому правомірним є застосування приписів Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді клопотання про затвердження мирової угоди.

Розглянувши заяву, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

Мирова угода може стосуватися лише прав, свобод, інтересів та обов'язків сторін і предмета адміністративного позову. Суд не визнає мирову угоду або не приймає відмову стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси. (ч. ч. 1, 4 ст. 262 КАС України).

Зі змісту наведеного вбачається, що умови мирової угоди мають стосуватися лише правовідносин сторін, які є об'єктом спору. Умови мирової угоди не можуть поширюватися на осіб, які не є сторонами спору. Умови мирової угоди не можуть стосуватися вимог, що не заявлялися в позовній заяві. Мирова угода призводить до врегулювання спору шляхом визначення її сторонами певних дій, які та чи інша сторона угоди має вчинити. У зв'язку з цим, укладення мирової угоди, як способу реалізації процесуальних прав, закріплених у вказаних вище процесуальних нормах, є правом сторони, яке, відповідно до процесуального Закону, неможливо реалізувати тільки за наявності умов - якщо такі дії суперечать законодавству, або це призводить до порушення чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів. Таким чином, умови мирової угоди мають бути викладені чітко та недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання. Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов'язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов'язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини твердо врегульовано законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Як відзначалось, постановою Господарського суду міста Києва від 03.11.05. у справі № 30/11 зобов'язано Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву включити до переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом викупу, двоповерхову окремо розташовану будівлю їдальні загальною площею 1 996,5 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Червонозоряний, 119, ринковою вартістю (за експертною оцінкою експертів ПП «Бізнес-Консалтинг») 2356818,00 грн. без ПДВ.

Разом з тим, в мировій угоді від 24.06.16., поданій на затвердження суду, позивач і відповідач на власний розсуд визначили, що приміщення, вказане в Постанові Господарського суду міста Києва від 03.11.05. у справі № 30/11 буде змінено на окремо розташоване приміщення та майновий комплекс. Тобто, шляхом затвердження вказаної мирової угоди фактично буде прийнято нове рішення стосовно нерухомого майна, правовий статус якого судом в межах справи при прийнятті вказаної постанови не досліджувався, що в майбутньому може призвести до виникнення нового спору, порушення прав третіх осіб, умови мирової угоди стосуються вимог, що не заявлялися в позовній заяві (нові спірні приміщення).

Крім того, суд не приймає доводи сторін про те, що задоволення вимог ТОВ ВФ «Астейс» шляхом викупу вказаного в постанові суд у в даній справі майна є неможливим так як воно з серпня 2010 року перебуває у приватній власності, оскільки постанова Господарського суду міста Києва в даній справі № 30/11 була прийнята 03.11.05., а Постанова Вищого адміністративного суду України в даній справі 13.09.06.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про затвердження мирової угоди.

Керуючись статтями 160, 165, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про затвердження мирової угоди у справі № 30/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма «Астейс» до Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву про включення приміщення до переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.М. Ващенко