РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2016 р. Справа № 903/1116/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Огороднік К.М.

суддя Савченко Г.І. ,

суддя Тимошенко О.М.

при секретарі судового засідання Вавринчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин" на рішення господарського суду Волинської області від 18.05.2016 року у справі № 903/1116/15 (суддя Кравчук А.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Реконбуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомлекс "Губин"

про стягнення 171282, 36 грн.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, за довіреністю

відповідача - не з'явився,

В судовому засіданні від 15.08.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ "Реконбуд" звернулось до господарського суду Волинської області з позовом про стягнення з ТзОВ "Птахокомплекс "Губин" 171282,36 грн., з яких 103784,23 грн. основного боргу, 37881,24 грн. інфляційних втрат, 28132,63 грн. пені, 1484,36 грн. 3% річних та судові витрати по справі.

В судовому засіданні суду першої інстанції представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої останній просив стягнути з відповідача 103784,23 грн. основного боргу, 7564,70 грн. пені, 406,35 грн. 3% річних, 8332,26 грн. інфляційних втрат, 2569,24 грн. судового збору.

Рішенням господарського суду Волинської області від 18.05.2016 року позов (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) задоволено. Стягнуто з ТзОВ "Губин" на користь ТзОВ "Реконбуд" 103784,23 грн. основного боргу, 7564,70 грн. пені, 406,35 грн. 3% річних, 8322,26 грн. інфляційних втрат, 2460,00 грн. витрат за проведення судової експертизи та 1801,16 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору, а всього: 124338,70 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить останнє скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Апеляційна скарга відповідача обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції, на думку останнього, винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а відтак, підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача заперечив вимоги апеляційної скарги з підстав, зазначених у надісланому на адресу апеляційного суду письмовому відзиві. Мотиви апеляційної скарги вважає безпідставними та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 26.03.2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір підряду № 30/45.

Згідно ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до п. 1.1. договору, предметом даного договору є виконання робіт, визначених даним договором та актами виконаних робіт, а саме: благоустрій території цеху забою та переробки птиці потужністю 6 тис. голів/год. за адресою м. Нововолинськ, вул. Сокальська, 30.

Відповідно до п. 1.2. договору, підрядник бере на себе зобовязання своїми силами і засобами в межах договірної ціни за завданням замовника виконати всі передбачені договором та/або актами роботи, а замовник зобовязується прийняти результати роботи та оплатити вартість виконаних підрядником робіт згідно умов даного договору.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що на виконання умов укладеного договору позивачем виконано роботи на загальну суму 1287716,60 грн. Відповідний факт підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2014 року на суму 1188122,40 грн., січень 2015 року на суму 4773,60 грн., січень 2015 року на суму 19425,60 грн., 75395,00 грн., формами КБ-2в про підсумкову відомість ресурсів.

Наявними в матеріалах справи банківськими виписками по особовому рахунку ТзОВ "Реконбуд" підтверджується, що відповідач прийняв та підписав акти приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року на суму 1188122,40 грн., січень 2015 року на суму 4773,60 грн., на суму 19425,60 грн. та здійснив їх часткову оплату в сумі 1183932,37 грн.

В силу ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2015 року на суму 75395 грн. відповідачем не підписаний, у зв'язку з чим позивачем, на місці підпису замовника, здійснено відмітку "не підписав без зауважень". Проте, про відступлення позивачем від умов договору або інших недоліків, як це передбачено ст. 853 ЦК України, відповідач не заявив.

В матеріалах справи також відсутні обґрунтовані мотиви відмови від підписання акту, які могли б слугувати визнанню останнього недійсним.

З матеріалів справи також вбачається, що позивачем направлена на адресу відповідача претензія № 45 від 14.07.2015 року про погашення заборгованості по договорах підряду на виконання будівельних робіт та сплату штрафних санкцій на загальну суму 103784,23 грн., однак, остання залишена відповідачем без реагування.

Як вбачається з не підписаного відповідачем акту виконаних будівельних робіт за січень 2015 року на суму 75395 грн., останнім виконувалися наступні роботи: розробка грунту та зворотня засипка породою (вхід АПК); розробка грунту та зворотня засипка породою (стоянка технологічного транспорту); зворотня засипка породою під огорожу; зворотня засипка породою (3-черга бруківки).

Крім того, 24.03.2014 року на електронну адресу відповідача позивачем направлено локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на розробку грунту та зворотню засипку породою на об'єкт Цех забою та переробки птиці.

28.03.2014 року сторонами підписано та скріплено печатками протокол погодження цін № 1 на благоустрій території по укладеному договору підряду, згідно якого погоджено види робіт, зазначених в спірному, не підписаному акті виконаних будівельних робіт за січень 2015 року, який неодноразово направлявся позивачем відповідачеві. Зазначений факт в суді першої інстанції відповідачем не заперечувався. Разом з тим, заперечення відповідача щодо виконання робіт, не передбачених договором, неналежне виконання робіт, не може бути прийняте до уваги, оскільки згідно ст. 875 ЦК України саме на замовника - ТзОВ "Птахокомплекс "Губин" покладається обовязок щодо виготовлення, узгодження проектно-кошторисної документації.

Відповідно до п. 6.5 договору підряду, здавання-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом прийому-передачі виконаних робіт.

Так, як вбачається з матеріалів справи, в грудні 2014 року та в січні 2015 року, по завершені всіх робіт за договором, позивач передав відповідачу наступні акти приймання виконаних робіт: акт б/н від 31.12.2014 року приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року на суму 1188122,40 грн.; акт б/н від 30.01.2015 року приймання виконаних будівельних робіт за січень 2015 року на суму 4773,60 грн.; акт б/н від 30.01.2015 року приймання виконаних будівельних робіт за січень 2015 року на суму 19425,60 грн.; акт б/н від 30.01.2015 року приймання виконаних будівельних робіт за січень 2015 року на суму 75395,00 грн.

Згідно п. 4.2.2. договору, замовник зобовязаний прийняти обєкт протягом двох днів з дати повідомлення підрядника та, в разі відсутності зауважень, підписати акти прийому-передачі виконаних робіт.

Однак, як зазначено вище та вбачається з матеріалів справи, відповідачем підписано лише три акти виконаних робіт, за виключенням акту на суму 75395,00 грн.

Враховуючи відповідний факт, 07.08.2015 року позивачем надіслано на адресу відповідача акт та довідку приймання виконаних робі на суму 75395,00 грн. з супровідним листом № 62 від 06.08.2015 року, проте, останній не підписав та не повернув акт та довідку.

Статтею 853 ЦК України передбачено обов'язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Натомість, ч. 4 ст. 882 ЦК України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта, про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції від 17.12.2015 року, останньою призначено по справі судову хімічну експертизу, технічну експертизу документів, проведення яких доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою суду першої інстанції від 16.03.2016 року у задоволенні клопотань Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання письмового дозволу суду (судді) на вирізання штрихів рукописних записів та підписів у всіх наданих (досліджуваних та порівняльних) документах, ТОВ "Птахокомплекс "Губин" № б/н від 15.03.2016 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи на предмет визначення об'ємів фактично виконаних робіт згідно акту виконаних робіт від 30.01.2015 року на суму 75395 грн. відмовлено. Залучено ПП "Будтест Центр" для відбору кернових проб, на знімання шару бруківки, піску, щебеню для забезпечення відібрання кернових проб на об'єкті "Цех забою та переробки птиці потужністю 6000 гол/год" за адресою Волинська обл., м. Нововолинськ, вул. Сокальська, 30. Зобов'язано відповідача забезпечити безперешкодний доступ експертів, спеціалістів ПП "Будтест Центр", представників позивача 30.03.2016 року з 9 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. на об'єкт дослідження за адресою: Волинська обл., м. Нововолинськ, вул. Сокальська, 30. Провадження у справі № 903/1116/15 зупинено до закінчення проведення судової хімічної експертизи.

Згідно висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 15.04.2016 року № 94/1165/1166/16-34 за результатами проведення судово-технічної експертизи документів та судово-грунтознавчої експертизи у справі питання ухвали у частині технічної експертизи не вирішувались у зв'язку з тим, що експертне завдання у частині технічної експертизи документів судом не уточнено, дозволу суду на вирізання штрихів рукописних записів і підписів у всіх наданих (досліджуваних та порівняльних) документах не надано, журнал будівельних робіт, акти огляду прихованих робіт та подорожні листи до Київського НДІСЕ не повертались. Вирішення питання чи наявний шар горілої породи у відібраних кернових пробах, чи можливе природне походження горілої породи в місцях їх відбору не є можливим через відсутність об'єктів дослідження (зразків кернових проб) для подальшого лабораторного дослідження в КНДІСЕ. 30.03.2016 року судовим експертом, у присутності представників ТОВ "Реконбуд" гр. ОСОБА_1, головного інженера гр. ОСОБА_2, представників ТОВ "Птахокомплекс "Губин" гр. ОСОБА_3, інженера-будівельника гр. ОСОБА_4 складено акт про те, що відбір зразків не проводився, оскільки судовому експерту не надано доступ до об'єкту дослідження для проведення відбору зразків проб керну на території відповідача для подальшого лабораторного дослідження в КНДІСЕ МЮ.

Що стосується тверджень скаржника з приводу відповідних судових експертиз, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначено вище, відповідач повністю заперечував та спростовував факт виконання позивачем робіт по розробці ґрунту та зворотній засипці горілою породою згідно акту б/н приймання виконаних робіт на суму 75395,00 грн.

На спростування відповідних мотивів відповідача, позивачем долучено до матеріалів справи наступні докази: - загальний журнал робіт, в якому інженером технагляду II категорії ОСОБА_5 В,Д., що залучений відповідачем, було здійснено ряд записів-зауважень, зокрема у таблиці 6 зазначено, що при влаштуванні основи під бруківку в місцях, де є пушення ґрунту, ґрунт вибрати, на це місце завезти породу, всю основу під щебінь втрамбувати, скласти акти прихованих робіт; акти огляду прихованих робіт від 28.04.2014 року, від 23.07.2014 року, від 28.09.2014 року, що прийняті представником відповідача без зауважень; видатковими накладними, актами здачі-приймання послуг будтехніки, подорожніми листами, що підтверджують факт купівлі породи, завезення на територію цеху та засипку.

Твердження скаржника щодо відсутності повноважень інженера тех.нагляду ОСОБА_5 на здійснення проведення технічного нагляду за будівництвом на території Цеху забою та переробки птиці потужністю 6 тис. голів/год. у м. Нововолинську, вул. Сокальська, 30, спростовується вимогами п. 2 "Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва обєкта архітектури" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України "Про авторський та технічний нагляд під час будівництва обєкта архітектури" від 11.07.2007 року №903, згідно якого технічний нагляд забезпечує замовник протягом усього періоду будівництва обєкта з метою здійснення контролю за дотриманням проектних рішень та вимог державних стандартів, будівельних норм та правил, а також контролю за якістю та обсягами робіт, виконаних під час будівництва або зміни такого обєкта відповідним дозволом Державної архітектурно-будівельної інспекції України № ІУ 15 від 09.09.2014 року.

Із матеріалів справи вбачається, що 16.12.2015 року позивач подавав клопотання про призначення судової хімічної (ґрунтознавчої) експертизи для встановлення факту наявності основ з горілої породи на території Цеху забою та переробки птиці, шляхом відбору кернових проб глибиною 0,6-їм. Ухвалою суду першої інстанції від 17.12.2015 року відповідне клопотання задоволено. 16.03.2016 року, враховуючи наслідки проведення судової хімічної експертизи, відповідач визнав факт виконання позивачем робіт, проте, подав клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи на предмет визначення обємів фактично виконаних робіт згідно акту приймання будівельних робіт на суму 75395,00 грн.

Основним аргументом скаржника була відсутність належного підтвердження з боку позивача завезення на територію Цеху забою та переробки птиці горілої породи, що по кількості відповідає зазначеним у акті на суму 75395,00 грн. Таке твердження скаржника спростовується наявними в матеріалах справи поясненням-запереченням позивача від 17.03.2016 року та подорожніми листами.

Згідно ч. 1 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 23.03.2012 року №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", відповідно до ст. 1 Закону "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з ч.1 ст. 41 ГПК України експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. У п. 9 вказаної Постанови зауважено, що недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

Предметом даного спору є вимога про стягнення заборгованості за виконані будівельні роботи, що не потребує спеціальних знань, а вимагає надання судом правової оцінки діям сторони на відповідність діючим нормам законодавства.

Разом з тим, наведені вище факти свідчать про намагання відповідача затягнути судовий процес, шляхом зловживання процесуальними правами, а саме заявляючи клопотання про призначення експертиз, що не стосуються предмету спору, а також інших експертиз, результатом яких повинні бути дані/висновки, що вже наявні у матеріалах справи в іншій формі/вигляді.

Враховуючи зазначене, ухвалою суду від 16.03.2016 року у задоволенні клопотання Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання письмового дозволу суду (судді) на вирізання штрихів рукописних записів та підписів у всіх наданих (досліджуваних та порівняльних) документах відмовлено, у звязку з чим вказана експертиза не проводилась.

Крім того, як зазначено вище, скаржник, в порушення вимог законодавства, не допустив експерта КНДІ судових експертиз для відбору кернових проб та хімічного аналізу.

В обґрунтування своєї правової позиції, скаржник вказує, що земляні роботи по акту виконаних будівельних робіт №б/н на суму 75395,00 грн. на території обєкту (цеху забою та переробки птиці) виконувалися іншими підрядниками: ТзОВ "Калушстальбуд" згідно договору генерального підряду № 17/07-1 від 17.07.2012 року, ФОП ОСОБА_6 згідно договору підряду № 05/09-1 від 05.09.2014 року та ТзОВ "Луцька ДПМК" згідно договору № 18 від 22.07.2014 року.

Проте, скаржником не надано до жодного з зазначених вище договорів проектно-кошторисної документації, що є їх невідємною частиною, відповідно до якої можна зясувати які саме види, обєми робіт виконувалися та у які періоди на території цеху забою та переробки птиці.

Разом з тим, позивач звернувся з письмовими запитами до ФОП ОСОБА_6 з проханням надати детальний опис та перелік робіт, що виконувалися за договором підряду № 05/09-1 від 05.09.2014 року, що укладений між ФОП ОСОБА_6 та відповідачем, а також вказати конкретну ділянку (частину території), на якій проводились вищевказані роботи на виконавчій схемі на обєкті: "Цех забою та переробки птиці потужністю 6000 гол./год." за адресою : Волинська обл., м. Нововолинськ, вул. Сокальська, 30. Крім того, позивач звернувся з письмовим запитом до ФОП ОСОБА_6 з аналогічним проханням надати детальний опис та перелік робіт, що виконувалися за договором на виконання робіт №б/н від 01.04.2014 року, що укладений між ФОП ОСОБА_6 та ТзОВ "Реконбуд", а також вказати конкретну ділянку (частину території) на якій проводились вищевказані роботи на виконавчій схемі на обєкті "Цех забою та переробки птиці потужністю 6000 гол./год." за адресою : Волинська обл., м. Нововолинськ, вул. Сокальська, 30.

На відповідні запити позивач отримав відповіді від ФОП ОСОБА_6, згідно яких вбачається, що роботи які виконувалися згідно договору підряду № 05/09-1 від 05.09.2014 року, що укладений між ФОП ОСОБА_6 та відповідачем, стосуються лише зелених зон і не мають відношення до ділянок на яких проводилася розробка грунту під зворотну засипку горілою породою.

Наведеним повністю підтверджується позиція позивача стосовно виконання останнім підрядних робіт по розробці ґрунту та зворотній засипці горілою породою згідно акту б/н на суму 75395,00 грн.

Щодо віднесення ТзОВ "Птахокомплекс "Губин" сум ПДВ до податкового кредиту по усім актам приймання виконаних будівельних робіт, в тому числі по спірному акту на суму 75395,00 грн., колегія суддів зазначає, що таку інформацію, за клопотанням суду першої інстанції, надала Луцька ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області, відтак, відповідна інформація не надавалася позивачем і не може вважатися недостовірною.

До того ж, згідно п. 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Враховуючи положення податкового законодавства та факт відсутності оплати з боку відповідача по спірному акту, можна зробити висновок що останній отримав послуги, а саме будівельні роботи на суму 75395,00 грн.

Згідно положень ст. 882 ЦК України відповідач не подав доказів того, що останнім було заявлено про недоліки у виконаних позивачем роботах та доказів в обґрунтування відмови від підписання акту виконаних робіт. За змістом вказаної правової норми відсутність своєчасно висловлених зауважень до виконаних робіт свідчить про прийняття робіт, а відмова замовника від підписання акта виконаних робіт за договором підряду за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє від обов'язку їх оплати.

Враховуючи все вищезазначене, висновки суду першої інстанції про те, що заборгованість відповідача підтверджена матеріалами справи, підставна і підлягає до стягнення з останнього, є правомірними та прийнятими у відповідності з положеннями чинного законодавства.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Позивачем в суді першої інстанції заявлена вимога про стягнення з відповідача 7564, 70 грн. пені, яка задоволена господарським судом Волинської області в повній мірі.

Здійснивши перевірку задоволення судом першої інстанції зазначеної вимоги позивача, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що відповідна вимога є обґрунтованою та правомірно задоволеною судом.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем в суді першої інстанції заявлена вимога про стягнення з відповідача 8332,26 грн. інфляційних втрат та 406,35 грн. 3% річних. Відповідна вимога позивача судом першої інстанції задоволена повністю.

Перевіривши доводи суду першої інстанції, якими останній керувався при задоволення відповідної вимоги, перевіривши правильність нарахування позивачем сум інфляційних втрат та 3% річних, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про підставність задоволення судом першої інстанції зазначених вимог.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що представником позивача у судовому засіданні суду першої інстанції заявлено усне клопотання про стягнення з відповідача 2460 грн. витрат за проведення судової хімічної експертизи, яке задоволене судом першої інстанції.

Згідно ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. В силу ч. 5 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача.

З наявного в матеріалах справи акту здачі-приймання висновку експертів № 94/1165/1166/16-34 від 15.04.2016 року вбачається, що вартість проведеної експертизи складає 2460 грн., а відтак, судом першої інстанції правомірно покладено відповідні витрати на відповідача.

В силу ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. В силу ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, обставини справи в їх сукупності, перевіривши матеріали і дослідивши наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, перевірки законності та обґрунтованості рішення у повному обсязі, вбачає доводи апеляційної скарги такими, що не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а оскаржене рішення суду такими, що відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, 105 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс" Губин" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Волинської області від 18.05.2016 року у справі № 903/1116/15 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Суддя Савченко Г.І.

Суддя Тимошенко О.М.