РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2016Справа №910/9453/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»

про відшкодування шкоди в порядку регресу 1 058,35 грн.

Суддя Дупляк О.М.

Представники сторін:

Від позивача: Зелінська А.С. за довіреністю № 3701/18 від 15.12.2015;

Від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування шкоди в порядку регресу 1 058,35 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2016 порушено провадження у справі № 910/9453/16 та призначено до розгляду на 13.06.2016.

Від МТСБУ 14.06.2016 через відділ діловодства суду надійшли документи по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 розгляд справи відкладено на 04.07.2016.

Через канцелярію Господарського суду міста Києва 14.06.2016 від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву (вих. №б/н, б/д), в яких відповідач не заперечував проти стягнення страхового відшкодування у розмірі 1 058,35 грн та просив розглядати справу без його участі.

Через відділ діловодства суду 04.07.2016 від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вих. № НОМЕР_1 від 02.07.2016).

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 04.07.2016 продовжено строк розгляду спору на 15 календарних днів та відкладено розгляд справи на 08.08.2016.

В судове засідання 08.08.2016 представник відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

Таким чином, нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні. Суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України).

Представник позивача у судовому засіданні 08.08.2016 підтримав заявлені позовні вимоги, позов просив задовольнити.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем, як страховиком, виплачено страхове відшкодування, внаслідок чого до позивача в порядку ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) перейшло право вимоги (регресу) в межах здійснених фактичних затрат до відповідача, як до страховика особи, яка відповідальна за заподіяні збитки.

Відповідачем позовні вимоги на суму 1 058, 35 грн визнані у запереченнях на позовну заяву (вих. №б/н, б/д).

У судовому засіданні 08.08.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилається позивач, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 15.11.2013 в м. Глухів по вул. Ціолковського, 3 трапилась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «Chevrolet», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «MAN», державний номер НОМЕР_3, який знаходився під керуванням ОСОБА_3

На місці події її учасниками було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), яким визнано винним у вчиненні правопорушення водія, який керував транспортним засобом «MAN», державний номер НОМЕР_3.

Судом встановлено, що транспортний засіб «Chevrolet», державний номер НОМЕР_2, застраховано позивачем згідно з договором страхування наземного транспорту № 3658220 від 21.06.2013, укладеним між позивачем (страховик) та власником транспортного засобу «Chevrolet», державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 (страхувальник) (далі - Договір).

Згідно з умовами п. 19.2 договору, розмір страхового відшкодування визначається страховиком на підставі документів, де вказано перелік знищених, пошкоджених або викрадених складових частин чи в цілому предмету страхування (дефектної відомості, авто товарознавчої експертизи, акту огляду транспортного засобу), документів, що містять розрахунок розміру витрат на компенсацію скоєних збитків (кошторис, калькуляція СТО, авто товарознавча експертиза.

Відповідно до ремонтної калькуляції № 1.002.13.1 від 18.11.2013, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Chevrolet», державний номер НОМЕР_2 становить 2 660, 37 грн. Згідно рахунку-фактури № 75 від 18.11.2013 ФОП ОСОБА_5 вартість ремонту транспортного засобу «Chevrolet», державний номер НОМЕР_2 складає 2 660, 37 грн.

Відповідно до страхового акту № 1.002.13.13224/VESKO41743 від 26.11.2013 та розрахунку страхового відшкодування (копії яких наявні в матеріалах справи), сума страхового відшкодування складає 1 568, 35 грн.

Позивачем, згідно з платіжним дорученням № 74240 від 28.11.2013 (копія якого наявна в матеріалах справи), здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 1 568, 35 грн.

09.09.2014 позивач направив на адресу відповідача заяву про регресні вимоги вих. № 910 АГ/АХА від 09.09.2014, якою просив відшкодувати 1 568,35 грн.

Оскільки, відповідач вимогу позивача не виконав, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач, як страховик особи, винної у вчиненні ДТП, зобов'язаний відшкодувати позивачеві в порядку регресу суму матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, розмір якої з урахуванням франшизи від ліміту відповідальності за полісом становить 1 058, 35 грн.

Статтею 4-3 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно з положеннями статті 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу «Chevrolet», державний номер НОМЕР_2.

Однак, у разі якщо її цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована у певного страховика, то останній стає відповідальною особою, адже, внаслідок укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик в межах страхової суми несе відповідальність за шкоду, завдану застрахованою ним особою.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Судом установлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «MAN», державний номер НОМЕР_3 на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача згідно з полісом № AC/2789641, строком дії з 08.07.2013 по 07.07.2014.

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 50 000,00 грн. та франшизу у розмірі 510, 00 грн.

Таким чином, відповідач взяв на себе обов'язок відшкодувати шкоду заподіяну третім особам під час ДТП, яке сталося за участю забезпеченого транспортного «MAN», державний номер НОМЕР_3.

Доказів відшкодування відповідачем шкоди, заподіяної під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого транспортного засобу «MAN», державний номер НОМЕР_3 власнику автомобіля «Chevrolet», державний номер НОМЕР_2 та/або позивачу матеріали справи не містять.

З урахуванням вимог п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 25 Закону України «Про страхування» суд дійшов висновку, що страховий акт № 1.002.13.13224/VESCO41743 від 26.11.2013, розрахунок страхового відшкодування до страхового акту, рахунок-фактура № 75 від 18.11.2013, платіжне доручення № 74240 від 28.11.2013, калькуляція № 1.002.13.1 від 18.11.2013 про вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Chevrolet», державний номер НОМЕР_2, платіжне доручення № 74240 від 28.11.2013, копії яких наявні в матеріалах справи, є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які (витрати) виникли внаслідок ДТП.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 9 «Про страхування» страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шкода в розмірі 1 568, 35 грн., завдана при ДТП транспортному засобу «Chevrolet», державний номер НОМЕР_2 належним чином доведена.

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Як зазначається у статті 9 Закону України «Про страхування», франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком.

Полісом № АС/2789641 встановлено безумовну франшизу в розмірі 510,00 грн., та визначено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 50 000,00 грн.

З розрахунку позовних вимог вбачається, що позивачем враховано ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну та здійснену відповідачем виплату страхового відшкодування в розмірі 1 568, 35 грн., а тому визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 1 058, 35 грн.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д; ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код 20474912) в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 1 058 (одна тисяча п'ятдесят вісім) грн 35 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.08.2016.

Суддя О. М. Дупляк