ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2016 р.Справа № 922/1822/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Черновій В.О.

розглянувши справу

за позовом Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут" (м. Харків)
до Акціонерної компанії "Харківобленерго" (м. Харків)
про зобов'язання припинити дії,
за участю представників:

позивача - начальника Юридичної служби ННЦ ХФТІ ОСОБА_2 (довіреність №80-90/01-4027 від 31.12.2015 р.), юрисконсульта 1 категорії Юридичної служби ННЦ ХФТІ ОСОБА_1 (довіреність №80-90/01-4029 від 31.12.2015 р.),

відповідача - юрисконсульта 1 категорії ОСОБА_3 (довіреність №01-16юр/7803 від 15.09.2015 р.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить зобов'язати відповідача поновити постачання електричної енергії до Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут". Свої позовні вимоги обґрунтовує порушенням відповідачем п. 6.1.3 договору про постачання електричної енергії №207 від 02.04.2004 р.

Представник позивача надав заяву про долучення до матеріалів справи копії акту звірення розрахунків за електроенергією станом на 01.05.2016 р.

Розглянувши цю заяву, суд вважає за можливе задовольнити її.

Представник відповідача надав заяву, в якій вказує, що на виконання ухвали господарського суду Харківської області від 08.06.2016 р. по справі №922/1822/16 надає документи, що перелічені в цій заяві.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому вважає дії АК "Харківобленерго" по припиненню постачання електричної енергії позивачу правомірними та такими, що відповідають умовам договору, Правилам користування електричною енергією та чинному законодавству, у зв'язку з невиконання позивачем договірних зобов'язань, тому відповідач просить відмовити у позові повністю та долучити відзив на позовну заяву до матеріалів справи.

Розглянувши клопотання відповідача про долучення відзиву на позовну заяву до матеріалів справи, яке викладене у даному відзиві, суд вважає за можливе задовольнити його.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

02.04.2004 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір про постачання електричної енергії №207 (надалі - договір), за яким постачальник (відповідач) постачає електричну енергію споживачу, а споживач (позивач) оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Пунктом 6.1.3 договору сторони визначили, що електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником з повідомленням споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі, зокрема, несплати споживачем вартості електроенергії у терміни, встановлені додатком №2 "Порядок розрахунків", та/або недотримання погодженого графіка погашення заборгованості (рахунків за перевищення договірних (граничних) величин споживання електроенергії та потужності) з дотриманням процедури, передбаченої ПКЕЕ.

Додатком №2 до договору сторони узгодили порядок розрахунків (для бюджетних установ та організацій, підприємств житлово-комунального господарства та підприємств, які надають послуги щодо забезпечення комунально-побутових потреб населення) (надалі - додаток №2 до договору або Порядок).

Відповідно до п. 4.6 додатку №2 до договору, у разі виникнення заборгованості за спожиту електричну енергію сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством України, укладають додаткову угоду щодо реконструкції заборгованості, яка є невід'ємною частиною цього договору. Сплата згідно зазначеного графіку здійснюється окремим платіжним дорученням, в якому споживач чітко вказує в розділі "призначення платежу": "погашення заборгованості згідно графіку реструктуризації" (вказується дата укладання додаткової угоди до договору про реструктуризацію заборгованості).

Згідно з ч. 1 п. 5 додатку №2 до договору, остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом).

Для проведення остаточного розрахунку споживач протягом трьох робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ або у відділі розрахунків з юридичними особами СО "Харківенергозбут" рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений споживачем протягом п'яти операційних днів з дня його отримання (ч. 3 п. 5 додатку №2 до договору).

Пунктом 7 додатку №2 до договору сторони визначили, що нарахування за понаддоговірне споживання електричної енергії та електричної потужності, за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії з ПДВ, сум пені, 3% річних, індексу інфляції відображуються в окремому рахунку, який споживач електроенергії повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ до 6 числа наступного за розрахунковим місяця. Термін сплати такого рахунку визначається вимогами п. 5 цього Порядку.

Відповідно до п. 8 додатку №2 до договору, у разі несплати рахунків, передбачених п.п. 4.6, 5, 7 цього додатку у зазначені терміни, постачальник зобов'язаний припинити повністю або частково постачання електричної енергії споживачу, попередивши його про це письмово або телефонограмою не пізніше ніж за три робочі дні. Повідомлення про припинення постачання електричної енергії оформляється після встановлення факту несплати рахунків.

Поновлення енергопостачання здійснюється протягом 5 робочих днів з дня погашення заборгованості та оплати послуг з відновлення електропостачання.

Припинення електропостачання споживачу не звільняє його від сплати пені, 3% річних, індексу інфляції за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати (п. 4.4).

11.12.2009 р. між сторонами була підписана додаткова угода №КС-1 про внесення змін до договору про постачання електричної енергії №207 від 02.04.2004 р., за якою, у зв'язку з набуттям чинності з 11.12.2009 р. Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29.10.2009 р. №1234 "Про затвердження Критеріїв визначення класів споживачів електричної енергії, диференційованих за ступенями напруги", споживачу змінено клас напруги з першого на другий для розрахунків за спожиту електроенергію по точкам обліку, що наведені в додатку №1 до зазначеної додаткової угоди.

Згідно з п. 2 зазначеної вище додаткової угоди №КС-1 сторони визначили, що всі інші умови договору №207 від 02.04.2004 р., незмінені цієї додатковою угодою, залишити незмінними і обов'язковими для виконання сторонами.

В додатку №1 до додаткова угода №КС-1 від 11.12.2009 р. до договору про постачання електричної енергії №207 від 02.04.2004 р. сторони визначили перелік об'єктів, які підключені до електропостачання, зокрема, за п/п 29 - гараж, № пристрою обліку - 988340, клас, який встановлений для розрахунків за електричну енергію з 11.12.2009 р. - 2.

08.02.2016 р. позивач отримав від відповідача повідомлення про припинення подачі електроенергії про те, що станом на 08.02.2016 р. позивач має заборгованість за використану електроенергію, запропонував позивачу зробити оплату за спожиту електроенергію, повідомив, що він нарахував позивачу пеню та 3% річних, які позивач повинен перерахувати на розрахунковий рахунок відповідача, а також про припинення енергопостачання підприємства позивача з 08:00 16 лютого 2016 р. за невиконання договірних зобов'язань.

16.02.2016 р. о 16:55 год. відповідач припинив енергопостачання гаража Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут", що розташований в місті Харкові по вул. Академічній, 1, що підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача, а також копією листа відповідача від 23.05.2016 р.

Позивач повідомив відповідача листами №80-30/10-773 від 24.03.2016 р., №80-30/11-932 від 08.04.2016 р., №80-30/11-1024 від 19.04.2016 р., що він не погоджується з нарахуванням пені та 3% річних, з зазначенням підстав необґрунтованості їх нарахування та проведення оплати за електроенергію в терміни, передбачені договором №207.

22.04.2016 р. за вих.№80-90/01-1056 позивач надав відповідачу лист, в якому просив поновити енергопостачання ННЦ ХФТІ, в зв'язку з повним погашенням боргу за використану електричну енергію станом на 21.04.2016 р. та наданням попередньої оплати на наступний розрахунковий період.

Відповідач отримав зазначений лист позивача 22.04.2016 р., що підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача на цьому листі, але відповідач енергопостачання не поновив.

Також, позивач надіслав відповідачу лист №80-90/01-1317 від 20.05.2016 р., в якому просив поновити енергопостачання ННЦ ХФТІ, але доказів його відправки відповідачу позивач не надав до суду.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язання виникають з договору або інших підстав, зазначених у статті 11 ЦК України, ст. 174 ГК України.

Згідно з ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як-от: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання електроенергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулюються Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996 р., зареєстровані в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 р. за №417/1442 (надалі - Правила).

Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Відповідно до п. 5.1 цих Правил, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем укладається один договір про постачання електричної енергії за усіма об'єктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. За взаємною згодою сторін можуть бути укладені окремі договори про постачання електричної енергії за кожним об'єктом споживача.

Згідно з п. 5.2 Правил, при укладенні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору (додаток 3).

Умови договору про постачання електричної енергії, зазначені у додатку 3 та пунктах 5.5, 5.6 та 5.7 цих Правил, є істотними та обов'язковими для сторін під час укладення договору про постачання електричної енергії.

Як вже було зазначено судом, відповідно до абз. 2 п. 8 додатку №2 до договору про постачання електричної енергії №207 від 02.04.2004 р. поновлення енергопостачання здійснюється протягом 5 робочих днів з дня погашення заборгованості та оплати послуг з відновлення електропостачання.

Позивач погасив заборгованість з енергопостачання, що підтверджується платіжними дорученнями №267 від 12.05.2016 р. на суму 1100000,00 грн., №389 від 12.05.2016 р. на суму 232598,02 грн., №390 від 12.05.2016 р. на суму 61273,55 грн., а також актом звіряння розрахунків за електроенергію за договором про постачання електричної енергії №207 від 02.04.2004 р. станом на 01.05.2016 р., підписаним уповноваженими представниками сторін, але відповідач не поновив енергопостачання позивача протягом 5 робочих днів з дня погашення заборгованості.

Посилання позивача на те, що припинення або обмеження постачання та передачі електричної енергії суперечить постанові Кабінету Міністрів України №1995 від 28.10.1999 р., якою позивача віднесено до установ (закладів) та організацій, які не підлягають відключенню від джерел електро- та теплопостачання, суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №776 від 07.05.2000 р. постанова КМУ №487 від 21.05.1997 р. "Про вдосконалення системи розрахунків за спожиту електричну і теплову енергію" визнана такою, що втратила чинність.

Посилання відповідача у відзиві на позов на пункт 6.1.3 договору та представника відповідача у судовому засіданні на те, що відповідач повинен здійснити поновлення енергопостачання позивача після сплати позивачем рахунків по нарахуванню пені та 3% річних, суд вважає помилковими, оскільки поновлення енергопостачання здійснюється протягом 5 робочих днів з дня погашення заборгованості, та ані договір про постачання електричної енергії №207 від 02.04.2004 р., ані додаток №2 до нього, ані додаткова угода №КС-1 про внесення змін до договору про постачання електричної енергії №207 від 02.04.2004 р., не містять положень про поновлення постачальником (відповідачем) енергопостачання споживачу (позивачу) після погашення позивачем пені та 3% річних.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав доказів поновлення постачання електричної енергії до Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут" за адресою: м. Харків, вул. Академічна, буд.1, а також доказів в обґрунтування заперечень.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір.

Керуючись ст. 26 Закону України Про електроенергетику, ст.ст. 174, 193 ГК України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 610, 611 ЦК України, ст.ст. 33-35, 43, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Акціонерну компанію "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд.149. Код ) поновити постачання електричної енергії до Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут" (61108, м. Харків, вул. Академічна, буд.1. Код ).

Стягнути з Акціонерної компанією "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд.149. Код ) на користь Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут" (61108, м. Харків, вул. Академічна, буд.1. Код ) судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Видати накази після набрання рішення законної сили.

Повне рішення складено 11.07.2016 р.

Суддя ОСОБА_4