УХВАЛА

03.08.2016Справа № 910/31254/15
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлокомфорт" про розстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 11.02.2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро - Реконструкція" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлокомфорт" про стягнення 876711,47 грн., за участю представників стягувача - Полумиска В.І., довіреність № 09/1329 від 19.07.2016 року, боржника - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.02.2016 року позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 511 382 грн. 67 коп. основного боргу, 216 852 грн. 19 коп. пені, 12 258 грн. 73 коп. - 3% річних, 136217 грн. 88 коп. збитків від інфляції, 13 150 грн. 67 коп. судового збору.

03.03.2016 року на виконання рішення суду було видано відповідний наказ.

18.07.2016 року відповідач через канцелярію господарського суду м. Києва надав заяву про розстрочення виконання рішення суду № 910/31254/15 від 11.02.2016 року. Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.07.2016 року розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлокомфорт" про розстрочку боргу призначено на 03.08.2016р.

Представник боржника у судове засідання 03.08.2016 року не з'явився, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 03.08.2016 року представник стягувача проти розстрочки боргу заперечував.

Розглянувши подану заяву, заслухавши пояснення представника стягувача, дослідивши матеріали справи, господарський суд прийшов до висновку, що подана заява про розстрочку виконання рішення господарського суду м. Києва від 11.02.2016 року задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Розстрочка - виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. Отже, господарський суд не зобов'язаний задовольняти заяву про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-яким конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи (пункт 2 із змінами, внесеними згідно з Роз'яснення Вищого арбітражного суду № 02-5/467 від 18.04.2001).

Виходячи із наведеного, законодавець, у будь-якому випадку пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, на підставі ст. 121 ГПК України суд повинен встановлювати матеріальні інтереси обох сторін.

Кожна із сторін договору приймає на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища свого підприємства, підприємств своїх контрагентів та країни в цілому.

Заборгованість з оплати теплової енергії виникла з вини відповідача та несплата даної заборгованості протягом тривалого часу порушує матеріальні інтереси позивача та може призвести до негативних наслідків для нього.

При цьому, заявник при зверненні до суду з заявою про розстрочку виконання рішення господарського суду м. Києва не надав належних доказів на підтвердження виняткових обставин в розумінні статті 121 Господарського процесуального кодексу України, які б ускладнювали чи робили неможливим своєчасне виконання судового рішення та які б могли бути підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Пунктом 1 статті 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, заявником не доведено наявність конкретних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення та наявність виняткових випадків, які б мали своїм наслідком розстрочки виконання судового рішення.

Таким чином, суд вважає обставини, які викладені в заяві про розстрочку виконання рішення суду, не обґрунтованими, а саму заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлокомфорт" про розстрочку виконання рішення відмовити.

Суддя С.О. Чебикіна