РІШЕННЯ

16.08.2016Справа №910/13227/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/13227/16

за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Давтранс», м. Київ,

про стягнення 813 909,01 грн.,

за участю представників:

позивача - Димчук Ю.К. (довіреність від 09.02.2016 № 10);

відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» (далі - Банк) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Давтранс» (далі - Товариство): 352 637,19 грн. заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором від 15.11.2013 № MKKU2.173255.002 (далі - Договір); 192 087,30 грн. простроченої заборгованості за процентами; 269 184,52 грн. пені, а всього 813 909,01 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2016 порушено провадження у справі; призначено судовий розгляд на 16.08.2016.

15.08.2016 позивач подав пояснення та документи для долучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні 16.08.2016 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, вимоги ухвали суду не виконав.

Ухвала Господарського суду міста Києва була надіслана сторонам на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті такої ухвали та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 16.08.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складався протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15.11.2013 Банком і Товариством (позичальник) укладено Договір, за умовами якого:

- Банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти (кредит) на умовах визначених Договором (пункт 1.1 Договору);

- кредит надається в сумі 500 000 грн.; термін користування кредитом до 14.11.2015; процентна ставка за користування кредитом 22 процентів річних (підпункти 1.1.1-1.1.2 пункту 1.1 Договору);

- період сплати кредиту, комісії та відсотків: з першого по п'яте число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання Договору. Заборгованість за відсотками погашається в сумі залишку на перше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з дати підписання Договору. При несплаті кредиту, комісії та відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими (пункт 2.4 Договору);

- повернення кредиту здійснюється шляхом здійснення платежу на транзитний рахунок зазначений в пункті 1.3 Договору згідно із графіком погашення, який є невід'ємною частиною Договору (пункт 2.6 Договору);

- позичальник зобов'язався здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти та комісії, використати кредит за цільовим призначенням та виконувати всі свої зобов'язання у повному обсязі у строки передбачені Договором (підпункт 4.2.1 пункту 4.2 Договору);

- Договір набирає чинності з дати його підписання та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за Договором (пункт 7.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача начальником відділення № 12 Клименком Вадимом Олександровичем, який діяв на підставі довіреності, та від відповідача директором Данія Володимиром Івановичем, який діяв на підставі статуту, та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Крім того, сторонами було укладено додаткову угоду від 28.10.2014 № 1 до Договору, за умовами якої були внесені зміни, зокрема, щодо графіка погашення кредиту.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є кредитним договором.

Згідно з частиною другою статті 10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач на виконання умов Договору видав відповідачу кредит 15.11.2013 на суму 500 000 грн.

Товариство частково погасило кредит, а саме перерахувало Банку грошові кошти у сумі 147 362,81 грн.

Разом з тим, відповідач решту кредиту Банку у визначений строк (14.11.2015) не повернув (прострочена заборгованість по тілу кредиту складає 352 637,19 грн.) та нараховані проценти за користування кредитними коштами у сумі 192 087,30 грн. не сплатив.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом складає 352 637,19 грн. та за процентами за користування - 192 087,30 грн.

Слід зазначити, що 23.04.2015 Банк надіслав Товариству повідомлення від 23.04.2015 № 802/387, в якому вимагав погасити заборгованість за Договором.

Отримання вказаного листа Товариством 25.05.2016 підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У свою чергу, відповідач залишив вимогу без належного реагування та відповіді.

Відповідач не подав суду жодного документального підтвердження погашення заборгованості за Договором.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом у сумі 352 637,19 грн. та процентами за користування кредитом у сумі 192 087,30 грн. підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 269 184,52 грн. пені.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 6.4 Договору передбачено, що за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії Банк нараховує позичальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Давтранс» (02660, м. Київ, вул. Віскозна, буд. 2; ідентифікаційний код 35012439) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» (01135, м. Київ, вул. Чорновола В'ячеслава, буд. 25; ідентифікаційний код 36470620): 352 637 (триста п'ятдесят дві тисячі шістсот тридцять сім) грн. 19 коп. заборгованості по тілу кредиту; 192 087 (сто дев'яносто дві тисячі вісімдесят сім) грн. 30 коп. простроченої заборгованості за процентами; 269 184 (двісті шістдесят дев'ять тисяч сто вісімдесят чотири) грн. 52 коп. пені та 12 208 (дванадцять тисяч двісті вісім) грн. 64 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 17.08.2016.

Суддя І.Д. Курдельчук