номер провадження справи 13/62/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2016 Справа № 908/1530/16

За позовом: Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж, м. Запоріжжя

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя

про стягнення 14 316,70 грн.

Суддя Серкіз В.Г.

Представники:

від позивача: Ховановій І.О., довіреність № 65 від 31.12.2015р.;

від відповідача: не з'явився.

Відкрите акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 14 316,70 грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, згідно договору № 12409від 11.06.2012р. про постачання електричної енергії.

Ухвалою суду від 03.06.2016р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1530/16, присвоєно справі номер провадження 13/62/16 та призначено судове засідання на 20.06.2016р.

Ухвалою суду від 14.06.2016р. по справі № 908/1530/16, у зв'язку з виробничою необхідністю, розгляд справи № 908/1530/16, призначений на 20.06.2016р. перенесено на 23.06.2016 р.

Ухвалами суду від 23.06.2016р. та 01.07.2016р. розгляд справи відкладено відповідно на 01.07.2016р. та на 08.07.2016р.

До початку розгляду справи представник позивача заявив клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

08.07.2016р. справу розглянуто, спір вирішено, прийнято рішення у справі, вступну та резолютивну частини якого оголошено в судовому засіданні згідно із приписами ст. 85 ГПК України.

Представник позивача в судових засіданнях підтримав позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві № 144/33 від 02.06.2016р. та просить суд стягнути з відповідача суму боргу за активну електроенергію у сумі 11 034,61 грн., пеню в розмірі 2 524,17 грн., 3 % річних у розмірі 152,35 грн., інфляційні нарахування в розмірі 605,57 грн. Позовні вимоги засновані Законом України «Про електроенергетику», «Правилами користування електричною енергією» затвердженими постановою НКРЕ України від 31.07.1996р. № 28, ст.ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 625 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 54-57, 82 ГПК України та ст.ст. 20, 173, 174, 175, 188, 193 ГК України.

Відповідач в судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи без участі його представника або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Про дату, час та місце призначеного судового засідання відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал.

Згідно з ч. 1 ст. 64 ГПК України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам, прокурору, якщо він є заявником, за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до підпункту 3.1. пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

Ухвали суду про порушення провадження у справі № 908/1530/16 від 03.06.2016р. та про відкладення розгляду справи від 14.06.2016р. від 23.06.2016р. та 01.07.2016р. направлені відповідачу за вказаною адресою в позовній заяві не повернулись до суду.

Таким чином, у суду є достатні підстави вважати, що відповідач про дату, час та місце розгляду даної справи був повідомлений належним чином у відповідності із приписами закону. Підстави неявки відповідача суду не відомі.

Суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі представника відповідача, за наявними у справі матеріалами та поясненнями представника позивача в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

В С Т А Н О В И В:

11.06.2012р. між ВАТ «Запоріжжяобленерго» (Постачальник електричної енергії) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (Споживач) укладений договір на постачання електричної енергії № 12409 (Договір).

Згідно зі ст. 714 ЦК України та ст. 275 ГК України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до розділу 1 Договору, Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

У відповідності зі ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", п. 1.3 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 р. № 28 (в редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005р. № 910), договір про поставку електричної енергії є основним документом, який регламентує відношення між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем, і визначає смисл правових відносин, прав і обов'язків сторін.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником, споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії, а також несе відповідальність за порушення умов договору та правил користування електричною енергією.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", абзац 2 п. 5.1, п.п. 1 та 2 п.10.2 Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України "Про затвердження Правил користування електричною енергією" № 28 від 31.07 1996р. зі змінами та доповненнями внесеними Постановою НКРЕ від 25.12.08р. № 1449, зареєстрованими в Мін'юсті України 18.11.2005р. за № 1399/11679 споживачі електричної енергії зобов'язані користуватися електричною енергією виключно на підставі договору та оплачувати обсяги спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно умов договору .

Згідно із п. 2.3.4 Договору, Споживач зобов'язується оплачувати Постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатка № 4 «Порядок розрахунків за за активну електричну енергію» та додатка № 5 «Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії».

Додатком №4 Договору передбачено, що розрахунковим вважається період з 00 годин першого числа до 24 годин останнього числа місяця. Розрахунки за електричну енергію проводяться виключно грошовими коштами на рахунок Енергопостачальника. За дату оплати приймається дата, на яку були зараховані кошти на рахунок Енергопостачальника. Споживач не пізніше 14-00 другого робочого дня місяця, наступного за розрахунковим, направляє свого представника до Енергопостачальника для подання у двох примірниках «Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію» та «Акта про обсяги перетікання реактивної енергії з мереж Постачальника в мережі Споживача протягом розрахункового періоду». Енергопостачальник підписує подані акти та один примірник повертає Споживачу. За підсумками розрахункового періоду Енергопостачальник виписує Споживачу рахунки або платіжні вимоги-доручення для остаточного розрахунку, після чого Споживач зобов'язаний до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, направити свого уповноваженого представника отримати ці платіжні документи, або ці платіжні документи (рахунки або платіжні вимоги-доручення) направляються Енергопостачальником Споживачу поштою рекомендованим листом.

Згідно із п. 11 Додатку № 4, Споживач зобов'язаний не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим здійснити оплату активної електроенергії.

Мотивуючи поданий позов, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов Договору, не сплатив виставлені йому рахунки за спожиту активну електричну енергію в період з вересня по листопад 2015 року.

У зв'язку із цим, на сьогоднішній день за відповідачем рахується непогашена заборгованість з оплати спожитої активної електричної енергії за вказаний період в сумі 11 034,61 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту містить ст. 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Підписавши та скріпивши своєю печаткою договір про постачання електричної енергії № 12409, відповідач таким чином прийняв пропозицію позивача укласти договір на зазначених у ньому умовах і, відповідно, взяв на себе зобов'язання по виконанню умов договору.

Як свідчать матеріали справи, зокрема, надані акти про спожиту електричну енергію, з вересня по листопад 2015 року, позивач на виконання умов Договору поставив відповідачу активну електричну енергію на загальну суму 11 034,61 грн.

Відповідач, в порушення умов Договору спожиту активну електроенергію у встановлений Договором термін не сплатив, у зв'язку із чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 11 034,61 грн.

З наданих суду документальних доказів та пояснень представників сторін вбачається, що на сьогоднішній день заборгованість з оплати спожитої активної електроенергії відповідачем не погашено.

Господарський суд зазначає, що відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідачем не надано жодного доказу, в підтвердження відсутності вини та доказів вжиття всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає позовні вимоги про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 11 034,61 грн. основного боргу за спожиту активну електроенергію обґрунтованими, заснованими на законі, договорі, і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, представник позивача просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 2 524,17 грн., 3 % річних у розмірі 152,35 грн. та інфляційні нарахування в розмірі 605,57 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача, розмір 3 % річних від простроченої суми за період прострочення складає 152,35 грн. та індекс інфляції грошових коштів за період прострочення складає 605,57 грн.

Перевіривши правильність розрахунку позивача, суд визнав позовні вимоги в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 інфляційних втрат в сумі 605,57 грн. та 3 % річних в сумі 152,35 грн. обґрунтованими, доведеними, заснованими на законі, договорі, та такими, що підлягають задоволенню.

В силу ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Частиною 1 ст. 230 ГК України до штрафних санкцій віднесено господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України одним з правових наслідків порушення зобов'язання є сплата неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно приписів ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 4.2.1 Договору, за недотримання термінів сплати рахунків за активну електроенергію та за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії пеню за весь період часу, протягом якого не виконане зобов'язання по сплаті, в розмірі 0,5 % від суми платежу за кожний день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати.

Судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання по сплаті за надані послуги.

За розрахунком позивача, розмір пені за прострочення виконання зобов'язання за період прострочення складає 2 524,17 грн.

Судом перевірено правильність розрахунку позивача, у зв'язку із чим позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 2 524,17 грн. судом визнаються обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (69091, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25, , на п/р зі спеціальним режимом використання № 19 в ЗОУ ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 313957) 11 034 (одинадцять тисяч тридцять чотири) грн. 61 коп. основного боргу за спожиту активну електричну енергію. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (69091, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25, , р/р № 1102 у філії «Запорізьке РУ» ПАТ «ПриватБанк», МФО 313399) 2 524 (дві тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. 17 коп. пені, 605 (шістсот п'ять) грн. 57 коп. інфляційних витрат, 152 (сто п'ятдесят дві) грн. 35 коп. 3 % річних та 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Повне рішення складено 08.07.2016р.

Суддя В.Г. Серкіз

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.