УХВАЛА

04.08.2016Справа № 910/11363/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс"

до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

про визнання права власності.

Суддя Привалов А.І.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Таболін О.С., довіреність №б/н від 18.07.2016р.

від третьої особи: Музичук Л.В., довіреність №27-27953/16 від 22.06.16р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" (надалі - позивач) з позовом до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (надалі - відповідач) про визнання права власності на право вимоги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2016р. порушено провадження у справі № 910/11363/16 та розгляд справи призначений на 14.07.2016р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2016р. розгляд справи відкладено на 04.08.2016р., у зв'язку з неявкою в судове засідання представника позивача та неподанням сторонами витребуваних доказів. Залучено до розгляду справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів.

04.08.2016р. через загальний відділ господарського суду від представника відповідача надійшло клопотання на виконання вимог ухвали. Від представника третьої особи - письмові пояснення по справі.

Присутній у судовому засіданні 04.08.2016р. представник відповідача проти позову заперечував.

Представник третьої особи підтримав заперечення представника відповідача.

Представник позивача втретє не з'явився у судове засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Крім того, судом встановлено, що позивач не виконав вимоги суду, викладені в ухвалах від 21.06.2016р. і від 14.07.2016р., та витребувані докази не подав.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду від 21.06.2016р. та 14.07.2016р., були надіслані позивачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві. Позивач всі зазначені ухвали суду отримав, що підтверджується залученими до матеріалів справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Суд виходить з того, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

У пункті 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 роз'яснено, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Вказані обставини подання суду необґрунтованих належним чином клопотань в сукупності з тривалим ненаданням письмових пояснень у справі, а також витребуваних судом документів, можуть свідчити про зловживання позивачем процесуальними правами.

Крім того, Вищий господарський суд України в Інформаційному листі №01-08/140 від 15.03.2010 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" роз'яснив, що матеріали справ, звернення господарських судів і учасників судового процесу та інша інформація, яка надходить до Вищого господарського суду України, свідчать, що в діяльності деяких сторін, третіх осіб у справах набула поширення практика зловживання своїми процесуальними правами. Зокрема, мають місце нез'явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин

Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Водночас, згідно з частиною третьою статті 22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Позивачем не представлено до матеріалів справи належних та допустимих у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказів неможливості направити у судове засідання свого представника та заміни уповноваженого представника, як з числа своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ними трудовими відносинами.

Отже, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність обставин, які є достатніми підставами для залишення позову без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 3.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 4.9 цієї ж Постанови встановлено, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 Господарського процесуального кодексу України) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 Господарського процесуального кодексу України) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Як вже було зазначено, представник позивача в судові засідання, які відбулись 21.06.2016р. та 14.07.2016р., не з'явився, про причини неявки не повідомив та витребувані судом докази в повному обсязі не подав.

Позивач був належним чином повідомлений судом про час і місце розгляду справи, в порядку статті 87 Господарського процесуального кодексу України, поважних причин неподання ним витребуваних документів та нез'явлення на виклик у засідання господарського суду не повідомив.

Відповідно до частини 2 статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України, суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, а сторони, в свою чергу, відповідно до частини 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Таким чином, нез'явлення позивача в судові засідання та неподання без поважних причин витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, позбавляє суд можливості встановлення фактичних обставин справи, дослідження дійсних прав і обов'язків сторін та правильного застосування законодавства, тому є підставою для залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Поряд з цим, враховуючи неподання позивачем вищевказаних документів суд позбавлений можливості розглянути справу за наявними в ній матеріалами, у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутність оригіналів документів, зокрема, оригіналу спірного договору, позбавляє суд можливості встановити факт існування спору між сторонами на даний час.

Одночасно, документи, які були додані товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до матеріалів справи, не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів з огляду на наступне:

Відповідно до п.2.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. При цьому, копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об'єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом №55 від 07.04.2003р. Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, а у разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях, установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, - також і цих вимог. Правила нотаріального засвідчення копій документів встановлюються чинним законодавством. У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору. Подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності).

Згідно з вимогами згаданого вище Національного стандарту України відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Однак, частина наданих до матеріалів справи позивачем копії документів не містить всіх вказаних вище реквізитів.

За таких обставин, значна частина наданих позивачем до матеріалів справи документів не може бути прийнята судом в якості доказів в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України.

Отже, приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність залишення позову товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» без розгляду на підставі п.5 ст.81 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у вирішенні питань розподілу судових витрат необхідно мати на увазі, що за змістом пункту 4 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" залишення позову без розгляду тягне за собою повернення сплачених сум судового збору (за винятком випадку, коли позов залишено без розгляду в зв'язку з повторною неявкою представника позивача на виклик у засідання господарського суду, якщо таке нез'явлення перешкоджало вирішенню спору). Оскільки позов був залишений без розгляду, у зв'язку з повторною неявкою представника позивача та неподанням витребуваних судом доказів, відтак підстави для повернення судового збору відсутні.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, він має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 81, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Суддя А.І. Привалов