РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2016Справа №910/10129/16
За позовом Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Теплобуд"

Про стягнення 150 599,52 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Боднарюк М.П. (дов. № 38/01-06/3 від 05.01.2016)

від відповідача: не з'явився

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому 01.08.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01.06.2016 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява №38/01-11/757 від 30.05.2016 Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" (надалі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Теплобуд" (надалі - відповідач) про стягнення 150 599,52 грн.

Позовні вимоги ограновані тим, що на думку позивача, відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання за Договором № 3-22 від 01.03.2013 , внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 150 599,52 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2016 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/10129/16, розгляд справи призначено на 22.06.2016.

В судове засідання, призначене на 22.06.2016, представник позивача з'явився, надав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

В судове засідання, призначене на 22.06.2016, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

22.06.2016 ухвалою суду розгляд справи відкладено на 01.08.2016.

В судове засідання, призначене на 01.08.2016, представник позивача з'явився, надав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

В судове засідання, призначене на 01.08.2016, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Ухвала суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах справи). У відповідності з положеннями п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 18.09.1997 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2013 між Позивачем (надалі - Сторонва-1) та Відповідачем (далі по тексту - Сторона-2) (разом - Сторони), було укладено договір № 3-22 (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, надалі - Договір або Договір послуг).

Відповідно до п. 1.1 Договору Сторона 1 надає дозвіл Стороні 2 на тимчасове розміщення виробничих потужностей на балансовій території Сторони 1 за адресою вул. Набережно-Печерська дорога,2 на період виконання робіт з капітального ремонту тротуарів мосту ім.. Є.О. Патона через р. Дніпро в м. Києві.

За своєю правовою природою вказаний Договір, є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно п. 1.2. Договору, виробничими потужностями є будівельна техніка та матеріали.

Пунктом 2.1. Договору визначено вартість послуг по розміщенню виробничих потужностей становить 4 000,00 грн. за місяць в тому числі ПДВ.

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди 3 від 01.03.2013 до п.п. 1.2. Договору внесено зміни та встановлено, що виробничими потужностями за адресою вул. Набережно-Печерська дорога 2 є будівельна техніка та матеріали, а за адресою вул. Набережно-печерська дорога 4 (гуртожиток) - виробничий персонал.

Також, згідно п. 3 Додаткової угоди №1 від 01.03.2013 до п.п. 2.1. Договору внесено зміни, та встановлено, що вартість послуг по розміщенню виробничих потужностей за адресою вул. Набєрежно-Печерська дорога 2 становить 4 000, грн. за місяць в тому числі ПДВ, а за адресою вул. Набережно-печерська дорога 4 - згідно підписаних актів надання послуг, складених відповідно до фактичного зайняття наданих приміщень.

Відповідно до п.2.2 Договору, Сторона 2 (Відповідач) здійснює оплату поро зміщенню виробничих потужностей щомісячно до 20 числа поточного місяця, шляхом здійснення безготівкового банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок Сторони 1 (Позивача) на підставі рахунку.

Із матеріалів справи вбачається, що Позивачем було надані послуги Відповідачеві в на загальну суму 86 802,92 грн., що підтверджується актами надання послуг, підписаними обома сторонами та скріпленими печатками.

Однак, відповідач в порушення умов договору, не виконав основного обов'язку за Договором, плату за надані послуги не вніс, в результаті чого виникла заборгованість яка, за розрахунками позивача, складає 86 802,92 грн., що підтверджується актами надання послуг (належним чином засвідчена копія містяться в матеріалах справи).

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З урахуванням викладеного, зважаючи на відсутність будь-яких доказів щодо оплати заборгованості за Договором, суд дійшов висновку, що обґрунтованими є позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за Договором в сумі 86 802,92 грн.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором в сумі 86 802,92 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк оплати послуг, у відповідності до п. 2.2 Договору є таким, що настав, а тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 86 802,92 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач на підставі п. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України просить суд стягнути з відповідача на свою користь 57 049,02 грн. інфляційних втрат та 6 747, 58 грн. 3 відсотків річних.

Згідно ст. 229 Господарського кодексу України та ст.625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача індексу інфляції нарахованого на суму боргу та 3 % річних ґрунтуються на законі (п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов'язання, позовні вимоги позивача в частині стягнення 3 % річних та індексу інфляції нарахованого на суму боргу підлягають задоволенню відповідно до наведеного в позовній заяві розрахунку. При здійсненні перевірки розрахунку 3% річних та індексу інфляції, нарахованих позивачем, судом встановлено, що ним правильно здійснено вказаний розрахунок.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Теплобуд" (01001, м. Київ, вулиця Михайлівська, будинок 24 А; ідентифікаційний код: 35332762) на користь Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" ( 01013, м. Київ, Набережно-печерська дорога, будинок 2; ідентифікаційний код 03359018) 86 802 грн. 92 коп. - основного боргу, 57 049 грн. 02 коп. - інфляційних втрат, 6 747 грн. 58 коп. - 3 % річних та 2 258 грн. 99 коп. - суму судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити сторонам.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 05.08.2016.

Суддя М.О. Лиськов