РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2016Справа №910/11068/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПРАНА»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЛТІКС»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -

1) Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕСТЛАНД»

2) Товариство з обмеженою відповідальністю «Перше реєстраційне бюро»

про стягнення 460 735,00 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від третіх осіб: не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПРАНА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЛТІКС» про стягнення 460 735,00 грн. заборгованості за договором № б/н від 16.05.2016 р. про припинення зобов'язання шляхом його заміни новим зобов'язанням (новація).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2016 р. за даною позовною заявою порушено провадження у справі № 910/11068/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 27.07.2016 р., до участі в справі залучено третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕСТЛАНД» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Перше реєстраційне бюро», зобов'язано сторін та третіх осіб надати певні документи.

Через відділ діловодства суду 13.07.2016 р. від позивача надійшли пояснення на виконання вимог ухвали суду; 18.07.2016 р. від третьої особи-2 надійшли письмові пояснення у справі; 19.07.2016 р. від третьої особи-1 також надійшли письмові пояснення та 20.07.2016 р. від відповідача надійшли пояснення у справі, які залучено до матеріалів справи. Крім того, відповідач та треті особи в зазначених письмових поясненнях просили суд розглядати справу без їх участі.

Представник позивача в судовому засіданні 27.07.2016 р. надав суду оригінали документів для огляду в судовому засіданні; підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач та треті особи уповноважених представників у судове засідання не направили, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Враховуючи наведене, Господарський суд міста Києва з метою з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору у даній справі, для дослідження доказів у справі, керуючись ст. 77 ГПК України, ухвалою від 27.07.2016 р. розгляд справи відклав на 03.08.2016 р.

28.08.2016 р. через відділ діловодства господарського суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Представники сторін та третіх осіб в судове засідання 03.08.2016 р. не з'явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Згідно з абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення учасників судового процесу про час та місце судового засідання та про наслідки ненадання ним витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами без участі представників вищезазначених учасників судового процесу.

У судовому засіданні 03.08.2016 р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Розглянувши подані матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.05.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПРАНА» (надалі - ТОВ «КАПРАНА», позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАЛТІКС» (надалі - ТОВ «МАЛТІКС», відповідач) було укладено договір про припинення зобов'язання шляхом його заміни новим зобов'язанням (новація) (надалі - договір новації), згідно з умовами якого за домовленістю сторін припинялися зобов'язанням відповідача перед позивачем на загальну суму 460 735,00 грн. шляхом заміни його новим зобов'язанням по оплаті відповідачем позивачу 460 735 грн. протягом 10 календарних днів з дати укладання договору новації (п. 2.1. договору новації).

Згідно з п. п. 1.2. - 1.3. договору новації, з моменту укладання даного договору припинялися зобов'язанням відповідача перед позивачем за наступними правочинами.

1. Згідно з договором купівлі-продажу цінних паперів № 33-1 (БВ16) від 08.04.2016 p., укладеним між ТОВ «КАПРАНА» в особі його повіренного ТОВ «Перше реєстраційне бюро» та ТОВ «МАЛТІКС», ТОВ «КАПРАНА» (продавець) зобов'язувалося передати, а ТОВ «МАЛТІКС» (покупець) зобов'язувалося прийняти та оплатити цінні папери, а саме прості іменні акції Публічного акціонерного товариства «Черкаський ремонтно-транспортний завод» (), МІНЦП UA в кількості 201 000 шт. договірною вартістю 221 100,00 грн. (надалі - цінні папери).

Відповідно до п. 3.2. договору № 33-1 (БВ16) від 08.04.2016 p., ТОВ «КАПРАНА» зобов'язано було протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання цього договору здійснити всі необхідні дії щодо списання цінних паперів зі свого рахунку в цінних паперах № 401752-UA40005271 в депозитарній установі ТОВ «ДЖЕРОМ СЕКЬЮРИТИЗ» (), а ТОВ «МАЛТІКС» згідно з вимогами п. 2.1. договору зобов'язано було оплатити позивачу загальну договірну вартість цінних паперів у сумі 221 100,00 грн. протягом 10 (десяти) календарних днів з дати підписання цього договору, тобто не пізніше 18.04.2016 р.

Позивач пояснив суду, що ТОВ «КАПРАНА» в повному обсязі виконало свої зобов'язання за договором № 33-1 (БВ16) від 08.04.2016 p., що підтверджується випискою про операції з цінними паперами за період з 08.04.2016 р. по 08.04.2016 р., виданою ТОВ «ДЖЕРОМ СЕКЬЮРИТИЗ», з якої вбачається, що 08.04.2016 р. вищезазначені цінні папери в кількості 201 000 штук були списані з рахунку у ЦП позивача, та зараховані на рахунок у ЦП відповідача.

Однак, станом на день укладання договору новації, відповідач дану заборгованість не сплатив, у зв'язку з чим його борг за даним договором станом на 16.05.2016 р. становила 221 100,00 грн., що підтверджується актом звірки від 16.05.2016 р.

2. Згідно з договором поворотної фінансової допомоги № 05-2/02-16 від 05.02.2016 p., укладеним між ТОВ «КАПРАНА» та ТОВ «МАЛТІКС», ТОВ «КАПРАНА» (позикодавець) зобов'язувалося надати безвідсоткову поворотну фінансову допомогу в сумі 100 000,00 грн. до 25.04.2016 р., а ТОВ «МАЛТІКС» (позичальник) зобов'язувався повернути дану фінансову допомогу не пізніше 25.04.2016 р.

Позивач пояснив суду, що ТОВ «КАПРАНА» виконало свої зобов'язання за даним договором частково і перерахувало на рахунок ТОВ «МАЛТІКС» фінансову допомогу на загальну суму 68 905,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 13 від 05.02.2016 р. на суму 14 135,00 грн., № 65 від 03.03.2016 р. на суму 12 130,00 грн., № 87 від 05.04.2016 р. на суму 16 900,00 грн., № 10 від 18.03.2016 р. на суму 4 600,00 грн., № 110 від 21.04.2016 р. на суму 21 140,00 грн.

Однак, ТОВ «МАЛТІКС» фінансову допомогу за договором № 05-2/02-16 від 05.02.2016 p. повернуло частково на загальну суму 400,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 11.05.2016 p., у зв'язку з чим на день укладання договору новації заборгованість ТОВ «МАЛТІКС» за договором поворотної фінансової допомоги № 05-2/02-16 від 05.02.2016 р. становила 68 505,00 грн., що підтверджується актом звірки від 16.05.2016 р.

3. Згідно з договором поворотної фінансової допомоги № 05/03/15-ФД від 05.03.2015 p., укладеним між ТОВ «ФЕСТЛАНД» (позикодавець) та ТОВ «МАЛТІКС» (позичальник), право вимоги за яким перейшло від ТОВ «ФЕСТЛАНД» до ТОВ «КАПРАНА» на підставі договору про відступлення права вимоги від 10.03.2016 p., укладеного між ТОВ «ФЕСТЛАНД» (первісний кредитор) та ТОВ «КАПРАНА» (новий кредитор), ТОВ «ФЕСТЛАНД» зобов'язувалося надати безвідсоткову поворотну фінансову допомогу в сумі 300 000,00 грн. до 31.12.2015 р., а ТОВ «МАЛТІКС» зобов'язувалося повернути дану фінансову допомогу не пізніше 31.12.2015 р.

Позивача пояснив суду, що ТОВ «ФЕСТЛАНД» виконало свої зобов'язання за даним договором частково і перерахувало на рахунок ТОВ «МАЛТІКС» фінансову допомогу на загальну суму 158 400,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 616 від 05.03.2015 р. на суму 10 120,00 грн, № 656 від 20.03.2015 р. на суму 3 440,00 грн., № 674 від 03.04.2015 р. на суму 12 270,00 грн., № 705 від 20.04.2015 р. на суму 2 600,00 грн., № 715 від 06.05.2015 р. на суму 7 010,00 грн., № 747 від 20.05.2015 р. на суму 2 660,00 грн., № 764 від 04.06.2015 р. на суму 11 600,00 грн, № 795 від 19.06.2015 р. на суму 2 660,00 грн., № 823 від 03.07.2015 р. на суму 11 830,00 грн., № 837 від 20.07.2015 р. на суму 4 625,00 грн., № 865 від 05.08.2015 р. на суму 11 660,00 грн., № 1025 від 19.08.2015 р. на суму 2 655,00 грн., № 1055 від 07.09.2015 р. на суму 11 660,00 грн., № 1083 від 21.09.2015 р. на суму 2 655,00 грн., № 1105 від 05.10.2015 р. на суму 13 590,00 грн., № 1134 від 20.10.2015 р. на суму 4 625,00 грн., № 1168 від 04.11.2015 р. на суму 11 660,00 грн., № 1194 від 18.11.2015 р. на суму 2 665,00 грн., № 1231 від 04.12.2015 р. на суму 11 720,00 грн., № 1286 від 30.12.2015 р. на суму 6 705,00 грн., № 1259 від 18.12.2015 р. на суму 9 870,00 грн.

Однак, TOB «MAJITIKC» фінансову допомогу за договором № 05/03/15-ФД від 05.03.2015 p. не повернуло, у зв'язку з чим на день укладання договору про відступлення права вимоги від 10.03.2016 р. та договору новації заборгованість TOB «MAJITIKC» за договором поворотної фінансової допомоги № 05/03/15-ФД від 05.03.2015 р. становила 158 400,00 грн., що підтверджується актом звірки від 16.05.2016 р.

4. Згідно з договором поворотної фінансової допомоги № 21/01/16-1-ФД від 21.01.2016 p., укладеним між ТОВ «ФЕСТЛАНД» (позикодавець) та ТОВ «МАЛТІКС» (позичальник), право вимоги за яким перейшло від ТОВ «ФЕСТЛАНД» до ТОВ «КАПРАНА» на підставі договору про відступлення права вимоги від 10.03.2016 p., укладеного між ТОВ «ФЕСТЛАНД» (первісний кредитор) та ТОВ «КАПРАНА» (новий кредитор), ТОВ «ФЕСТЛАНД» зобов'язувалося надати безвідсоткову поворотну фінансову допомогу в сумі 300 000,00 грн. до 21.04.2016 p., а ТОВ «МАЛТІКС» зобов'язувалося повернути дану фінансову допомогу не пізніше 21.04.2016 р.

Позивач пояснив суду, що ТОВ «ФЕСТЛАНД» виконало свої зобов'язання за даним договором частково і перерахувало на рахунок ТОВ «МАЛТІКС» фінансову допомогу на загальну суму 12 730,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1311 від 20.01.2016 р. на суму 12 730,00 грн.

Однак, ТОВ «МАЛТІКС» фінансову допомогу за договором № 21/01/16-1-ФД від 21.01.2016 p. не повернуло, у зв'язку з чим на день укладання договору про відступлення права вимоги від 10.03.2016 р. та договору новації заборгованість ТОВ «МАЛТІКС» за договором поворотної фінансової допомоги № 21/01/16-1-ФД від 21.01.2016 р становила 12 730,00 грн., що підтверджується актом звірки від 16.05.2016 р.

Таким чином, на момент укладання договору новації відповідач мав перед позивачем за вищезазначеними правочинами прострочену заборгованість у розмірі 460 735,00 грн. (221 100 грн. + 68 505 грн. + 158 400 грн. + 12 730 грн. = 460 735 грн.).

З пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що відповідач в порушення умов п. 2.1. договору новації своє нове зобов'язання по оплаті заборгованості в сумі 460 735,00 грн. не виконав, у зв'язку з чим заборгованість ТОВ «МАЛТІКС» перед ТОВ «КАПРАНА» на момент звернення з даним позовом до суду становить 460 735,00 грн., що підтверджується підписаним уповноваженими представниками та скріпленим печатками сторін актом звірки від 27.05.2016 p.

За таких обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПРАНА» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЛТІКС» про стягнення 460 735,00 грн. заборгованості за договором № б/н від 16.05.2016 р. про припинення зобов'язання шляхом його заміни новим зобов'язанням (новація).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до частин 2, 4 ст. 604 ЦК України, зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація); новація припиняє додаткові зобов'язання, пов'язані з первісним зобов'язанням, якщо інше не встановлено договором.

Так, статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач виконав належним чином свої зобов'язання за договором № б/н від 16.05.2016 р. про припинення зобов'язання шляхом його заміни новим зобов'язанням (новація), тоді як відповідач свої зобов'язання щодо оплати послуг за даним договором не виконав належним чином.

Відповідач у письмових поясненнях № 20/07/16-1 від 20.07.2016 р. (вхід. № 06-07/52860/16 від 20.07.2016 р.) визнав заборгованість перед позивачем в розмірі 460 735,00 грн. При цьому зауважив, що не має можливості сплатити заборгованість через фінансові труднощі.

Як зазначалося вище, згідно з ч. 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За таких обставин, оцінивши всі надані докази та пояснення в їх сукупності, враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЛТІКС» заборгованості за договором № б/н від 16.05.2016 р. про припинення зобов'язання шляхом його заміни новим зобов'язанням (новація) в розмірі 460 735,00 грн., а відповідач визнав заборгованість та обставини, які повідомлені позивачем, то позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПРАНА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЛТІКС» про стягнення 460 735,00 грн. заборгованості за договором № б/н від 16.05.2016 р. про припинення зобов'язання шляхом його заміни новим зобов'язанням (новація) визнається судом таким, що підлягає задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 22, 32, 33, 43, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЛТІКС» (04070, м. Київ, вул. Покровська, 9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПРАНА» (04070, м. Київ, вул. Покровська, 9, ) 460 735 (чотириста шістдесят тисяч сімсот тридцять п'ять) грн. 00 коп. заборгованості та 6 911 (шість тисяч дев'ятсот одинадцять) грн. 03 коп. витрат на сплату судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 17.08.2016 р.

Суддя І.О. Андреїшина