номер провадження справи 8/13/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.08.2016 Справа № 908/403/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства Перший український міжнародний банк (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4)

до відповідача Державного підприємства Артемвугілля (84130, Донецька область, м.Словянськ, м. Святогірськ, вул. Куйбишева, 66)

про стягнення 7245512 грн. 07 коп. основного боргу за кредитним договором № 84/КЛ/10 від 29.12.2010 р., 402703 грн. 89 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1427004 грн. 30 коп. пені

Заінтересована особа відділ Примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (84313, Донецька область, м.Краматорськ, бул. Машинобудівників, 32)

Суддя І. А. Попова

Представники:

Позивача ОСОБА_1, дов. № 107 від 15.01.2016 р.

Відповідача не з'явився

Заінтересована особа ОСОБА_2, дов. № 5 від 11.11.2015 р.

Розглядається скарга ПАТ ПУМБ на дії відділу Примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо виконання наказу господарського суду Запорізької області від 03.06.2015 р у справі №908/403/15-г.

Скаргу прийнято судом та призначено до розгляду в судовому засіданні 01.08.2016 р. Розгляд скарги відкладався до 08.08.2016 р.

Представники заявника та органу виконання приймали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Заявник Публічне акціонерне товариство Перший Український ОСОБА_3 (стягувач у виконавчому провадженні) просить:

1) скасувати постанови від 28.08.2015 р. та від 13.06.2016 р. про зупинення виконавчого провадження ВП № 48477124;

2) зобовязати орган виконання поновити виконавче провадження № ВП № 48477124;

3) визнати протиправними дії орану ВДВС в частині винесення постанов про зупинення виконавчого провадження ВП № 48477124;

4) зобовязати ВДВС здійснити заходи, передбачені Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затв. Постановою КМУ від 03.09.2014 р. № 440 з метою виконання наказу про примусове виконання судового рішення № 908/403/15-г від 03.06.2015 р.

В обґрунтування скарги заявник зазначає: 19.08.2015 р. Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 48477124 на підставі наказу № 908/403/15-г від 03.06.2015 року про примусове виконання рішення господарського суду Запорізької області від 24.03.2015 р. 28 серпня 2015 року державним виконавцем на підставі п. 4 ч. 1 ст. 38, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про зупинення виконавчого провадження в частині розшуку автотранспортних засобів боржника. Постановою від 13.06.2016 р. виконавче провадження зупинено на підставі п. 15 ч. 1 ст. 37, 37 Закону України «Про виконавче провадження». Приписами п. 15. ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені обставини, які зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, а саме: внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, якi беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу». В даному випадку п. 15. ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» не має правового відношення до зупинення виконавчого провадження по стягненню заборгованості з Державного підприємства «Артемвугілля» у звязку з тим, що ні банк , ні орган виконання рішень не має (не надано суду) інформації про те, що боржник внесений, як підприємство паливно-енергетичного комплексу, до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу,які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу». Орган виконання рішень неправомірно застосував строк припинення виконавчого провадження до п. 15. ч. 1 ст. 37.Закону України «Про виконавче провадження», пославшись на п. 5 ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», п. 17 ст. 37 якого на строк три роки з моменту завершення приватизації вугледобувних підприємств відповідно до Закону України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств». Орган виконання рішень послався на наступне: постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2012 року № 987 затверджено перелік обєктів державної власності, які підлягають приватизації у 2012-2014 роках, до складу якого входить Державне підприємство «Артемвугілля» з окремо виділеними структурними підрозділами, а саме: Структурний підрозділ «Шахта ім. В.І. Леніна», Структурний підрозділ «Шахта імені ОСОБА_4», Структурний підрозділ «Ордена Трудового Червоного Прапора шахтоуправління ім.. Румянцева», Структурний підрозділ «Шахта імені A.I. Гайового». ПуАТ «ПУМБ» проаналізував Постанову Кабінету Міністрів України від 19.09.2012 р. № 987 разом з затвердженим переліком обєктів державної власності, які підлягають приватизації у 2012-2014 роках i з'ясував, що державне підприємство «Артемвугілля» з окремо виділеними структурними підрозділами, а саме: Структурний підрозділ «Шахта ім. В.І. Леніна», Структурний підрозділ «Шахта імені ОСОБА_4», Структурний підрозділ «Ордена Трудового Червоного Прапора шахтоуправління ім.. Румянцева», Структурний підрозділ «Шахта імені A.I. Гайового», відсутні в переліку зазначеної постанови КМУ, що встановлено постановою ВГСУ від 09.10.2013 р. у справі № 20/41. На підставі викладеного, вбачається, що органу виконання рішень зупинив виконавче провадження на підставі недостовірної інформації, яка є неправомірною.

Також заявник зазначає, що згідно відповіді ВПВР УДВС ГУЮ У Донецькій області від 22.03.2016 р. № 522/1583 державний виконавець при зупиненні виконавчого провадження № 48477124 постановою від 28.08.2015 р. застосував факультативний засіб зупинення виконавчого провадження, тобто застосував не обовязкові приписи ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а на власний розсуд застосував факультативний (необовязковий) припис п. 4 ч. 1 ст. 38, ст.. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у разі оголошення розшуку боржника фізичної особи, транспортних засобів боржника або розшуку дитини. Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук. Разом з тим, відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, державний виконавець при організації розшуку майна боржника здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника. Проте, державний виконавець при винесенні постанови про розшук майна боржника вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника не здійснював та відповідно не перевіривши наявність зазначеного транспортного засобу за місцезнаходженням боржника оголосив його у розшук. Стягувач, звернувшись до ВПВР УДВС ГУЮ у Донецькій області з заявою про вчинення невідкладних дій та про поновлення виконавчого провадження, вбачає можливість погашення заборгованості боржником та примусове виконання рішення суду, та не бачить необхідності застосування дії щодо розшуку майна та відмови у поновленні виконавчого провадження, зазначає, що не зрозуміло кому саме належать дані транспортні засоби, їх вартість, оцінка співмірності дії державного

виконавця з заборгованістю та доцільністю їx виконання, i чи можливо їх реалізувати в рамках виконавчого провадження через прилюдні торги. Таким чином, ПАТ «ПУМБ» вважає відмову ВПВР УДВС ГУЮ У Донецькій області у поновленні виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості з боржника необґрунтованою та такою, що порушує права та

законні інтереси стягувача.

Крім того, заявник вказує, що боржник - ДП «Артемвугілля» є підприємством, у статутному капіталі якого є частка держави, у вигляді Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, становить не менше 25 відсотків. Статтею 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачені особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи у разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2 - 4, 9 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», крім випадків, коли стягувач перешкоджає: провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача. Тобто, законодавець чітко зазначив особливості виконання рішень щодо стягнення заборгованості із державних підприємств та дії, які державна виконавча служба повинна вчинити для повернення заборгованості стягувачу. Однак, в даному випадку ВПВР У ДВС ГУЮ У Донецькій області не тільки не виконує обов'язки, передбачені законодавством України, але i затягує своїми діями (бездіяльністю) виконання рішення суду.

Боржник ДП «Артемвугілля» - свого представника в судове засідання не направив, при причини неявки суд не сповістив, відзив на скаргу не надав. Про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Орган виконання - відділ Примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не погодився із доводами скарги. У запереченнях зазначає: у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває наказ № 908/403/15-г, виданий господарським судом Запорозької області 03.06.2015. про стягнення з Державного підприємства «Артемвугілля» на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» 7245512,07 грн. основного боргу, 402703,89 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1 427004,30 грн. пені, 73 080,00 грн. судового збору. 19 серпня 2015р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та копії направлено сторонам. Згідно відповіді Управління державтоінспекції ГУМВС України у Донецькій області за Державним підприємством «Артемвугiлля» зареєстровано автотранспортні засоби. Керуючись статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника. 28 серпня 2015 р., керуючись п. 4 ч. 1 ст. 38, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження в частині розшуку автотранспортних засобів. Державним підприємством «Артемвугілля» на адресу ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області було скеровано заяву, якою повідомлялось про те, що Постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2012 року № 987 затверджено перелік обєктів державної власності, які підлягають приватизації у 2012-2014 роках, до складу якого входить Державне підприємство «Артемвугiлля» з окремо виділеними структурними підрозділами, а саме: Структурний підрозділ «Шахта ім. В.І. Леніна», Структурний підрозділ «Шахта імені ОСОБА_4», Структурний підрозділ «Ордена Трудового Червоного Прапора шахтоуправління ім.. Румянцева», Структурний підрозділ «Шахта імені A.I. Гайового». Згідно п. 17 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі прийняття рішення про приватизацію вугледобувних підприємств відповідно до Закону України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств» протягом трьох років з моменту завершення приватизації.

Щодо зупинення виконавчого провадження з підстав п. 4 ч. 1 ст. 38, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» ВДВС орган виконання повідомляє наступне: відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження може бути зупинено у разі оголошення розшуку боржника - фізичної особи, транспортних засобів боржника або розшуку дитини. Тобто це є правом державного виконавця, яким він скористався відповідно до закону. Скаржником невірно застосовуються норми права. Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р., організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так i неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника. На адресу боржника направлено лист з вимогою надати інформацію щодо майна, яке належить боржнику на праві власності та не застосованого у виробничому процесі. Боржником надано відповідь, що усі виробничі та адміністративно-господарські обєкти підприємства, у тому числі автотранспорт, знаходяться на тимчасово непідконтрольній території у м. Горлiвцi. Тобто, виявити транспортні засоби, належні боржнику, неможливо, у звязку з чим виникає необхідність оголошення зазначених транспортних засобів у розшук. Державний виконавець вказує, що скаржник хибно вважає, що є невідомим кому саме належать транспортні засоби оголошені у розшук. Повідомляє, що на адресу ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області надійшла офіційна вiдповiдь УДАІ ГУМВС України у Донецькій області з переліком транспортних засобів, що належать ДП «Артемвугілля».

Щодо застосування Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Відповідно до ч. 2 ст. 1 зазначеного Закону у разi якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п. 2-4,9 частини 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача. Згідно ч. 4 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться. На пiдставi того, що підстав для завершення виконавчого провадження не має, та виконавче провадження зупинено, застосування вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» є недоцільним.

Заслухавши представників стягувача та органу виконання, вивчивши матеріали справи, суд встановив:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 24.03.2015 р. по справі № 908/403/15-г позовні вимоги ПуАТ «Перший Український ОСОБА_3» задоволено та стягнуто на його користь з ДП «Артемвугілля» 7245512 грн. 07 коп. основного боргу, 402703 грн. 89 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1427004 грн. 30 коп. пені, 73080 грн. судового збору. На виконання вказаного рішення, яке набрало чинності, господарським судом Запорізької області 03.06.2015 р. видано відповідний наказ.

Наказ від 03.06.2015 р. у справі № 908/403/15-г предявлено до примусового виконання. Державним виконавцем відділу Примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.08.2013 р. (ВП № 48477124).

Постановою від 14.08.2015 р. про розшук майна боржника оголошено розшук майна ДП «Артевугілля», у виконавчому провадженні № ВП 47309580, відкритому при примусовому виконанні вимоги про сплату боргу від 05.02.2015 р. Словянської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області суми недоїмки.

Постановою від 28.08.2015 р. обєднано виконавче провадження № 48477124 з виконавчим провадженням № 47309580 у зведеному виконавчому провадженні № 48849392.

Постановою відділу Примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 28.08.2015 р. зупинено виконавче провадження з примусового виконання наказу № 908/403/15 г, виданого 03.06.2015 р. на підставі п. 4 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою від 13.06.2016 р. зупинено виконавче провадження з виконання наказу №908/403/15 г, виданого 03.06.2015 р. , на підставі п. 17 ч. 1 ст. 37 Закон України «Про виконавче провадження». В судовому засіданні представник органу державної виконавчої служби пояснив, що помилково в постанові зазначено п. 15 ч. 1 т. 37 вказаного Закону.

Підставами звернення зі скаргою стягувач вказує неправомірні дії органу виконання щодо зупинення виконавчого провадження.

Згідно ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Статтею 121-2 ГПК України надано право учасникам виконавчого провадження на оскарження дій та бездіяльності органів державної виконавчої служби.

При розгляді відповідних скарг на дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби судам слід враховувати чи дійсно вчинювані органами виконавчої служби дії з виконання судових рішень були спрямовані на реальне їх виконання, чи вчинялися дії органами виконавчої служби в строки, визначені спеціальним законодавством, яким керуються останні при виконанні судових рішень, чи вживалися органами виконавчої служби усі заходи для дійсного виконання судових рішень, тощо.

Суд знаходить постанову про зупинення виконавчого провадження від 13.06.2016 р. незаконною з огляду на наступне:

По-перше: є необґрунтованими викладені у постанові обставини, з якими ДВС повязує обовязковість зупинення виконавчого провадження.

Постановою КМУ від № 987 від 19.09.2012 р. затверджений перелік об'єктів державної власності, які підлягають приватизації у 2012-2014 роках, до якого увійшли чотири структурних підрозділи Державного підприємства "Артемвугілля", а саме: структурний підрозділ "Шахта ім. В.І. Леніна", місто Горлівка, структурний підрозділ "Шахта ім. М.І. Калініна", місто Горлівка, структурний підрозділ "Шахта ім. К.А. Румянцева", місто Горлівка, структурний підрозділ "Шахта ім. А.І. Гайового", місто Горлівка.

Пункт 17 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції з квітня 2012 р.) передбачає, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі прийняття рішення про приватизацію вугледобувних підприємств відповідно до Закону України "Про особливості приватизації вугледобувних підприємств" протягом трьох років з моменту завершення приватизації; також за частиною 2 статті 39 Закону виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених пунктом 17 статті 37 цього Закону, на строк три роки з моменту завершення приватизації вугледобувних підприємств відповідно до Закону України "Про особливості приватизації вугледобувних підприємств".

Законом України "Про особливості приватизації вугледобувних підприємств" від 12.04.2012 року визначено особливості правового, економічного та організаційного регулювання приватизації державного майна вугледобувних підприємств та особливості їх діяльності у післяприватизаційний період; відповідно до статті 1 цього Закону вугледобувне підприємство - гірниче підприємство, основним видом економічної діяльності якого є підземне або відкрите добування вугілля, до складу якого можуть входити шахти, шахтоуправління, розрізи та інші відокремлені підрозділи, що виконують допоміжні функції; а завершенням приватизації є оформлення документів, що підтверджують право власності покупця на єдиний майновий комплекс або усі акції, які належать державі у статутних капіталах акціонерних товариств, утворених у процесі приватизації чи корпоратизації державних вугледобувних підприємств, крім тих, що продаються працівникам підприємства згідно з умовами пільгового продажу; шахта (шахтоуправління) - вугледобувне підприємство або відокремлений підрозділ вугледобувного підприємства з видобутку вугілля підземним способом.

За статтею 4 Закону до об'єктів приватизації належать: вугледобувні підприємства, як єдині майнові комплекси; шахти (шахтоуправління) як єдині майнові комплекси; розрізи як єдині майнові комплекси; акції, які належать державі у статутних капіталах акціонерних товариств, утворених у процесі приватизації чи корпоратизації державних вугледобувних підприємств

Статтею 13 Закону України "Про особливості приватизації вугледобувних підприємств" передбачено, що з метою недопущення банкрутства вугледобувних підприємств і збереження сировинної бази металургійного та енергетичного комплексів з моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства до моменту завершення приватизації встановлюються мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна об'єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження та мораторій на порушення справ про банкрутство вугледобувних підприємств.

Тобто, сама постанова Кабінету Міністрів України № 987, якою затверджено перелік обєктів державної власності, які підлягають приватизації у 2012- 2014 роках, та на яку зроблено посилання у оспорюваній постанові від 13.06.2016 р. відділом Примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Донецькій області не є рішенням про приватизацію. Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного майна» порядок приватизації державного майна передбачає: 1) публікування списку обєктів, які підлягають приватизації, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації та місцевій пресі; 2) прийняття рішення про приватизацію; 3) опублікування інформації про прийняття рішення про приватизацію об'єкта; 4) проведення аудиторської перевірки фінансової звітності підприємства, що приватизується; 5) проведення у випадках, передбачених законодавством, екологічного аудиту об'єкта приватизації; 6) затвердження плану приватизації або плану розміщення акцій акціонерних товариств, створених у процесі приватизації та корпоратизації, та їх реалізацію.

Дійсно, відповідно до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 13.12.2012 р. № 1004 керівника ДП «Артемвугілля» зобовязано здійснити у термін до 01.05.2013 р. передприватизаційну підготовку обєкта.

Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 08.06.2015р. № 344 визнано таким, що втратив чинність наказ від 13.12.2012 р. № 1004 «Про здійснення передприватизаційної підготовки». При цьому, із переліку підприємств, в яких має бути здійснена передприватизаційна підготовка ДП «Артемвугілля» (та його підрозділи) виключено.

Таким чином, у державного виконавця були відсутні підстави для зупинення виконавчого провадження на підставі п. 17 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на наведені норми законодавства та встановлені обставини суд знаходить доводи скаржника в цій частині обґрунтованими, та вважає, що державним виконавцем незаконно та неправомірно винесено постанову від 13.06.2016 р. про зупинення виконавчого провадження, внаслідок чого постанова від 13.06.2016 у виконавчому провадженні ВП № 48477124 підлягає визнанню недійсною (незаконною).

Що стосується постанови відділу Примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 28.08.2015 р. про зупинення виконавчого провадження з підстав, встановлених п. 4 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» , суд зазначає наступне:

Згідно ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затв. наказом Міністерства юстиції України № 02.04.2012 № 512/5, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Суд знаходить постанову від 28.08.2015 р. про зупинення виконавчого провадження такою, що не може призвести до відновлення прав стягувача та такі дії державного виконавця не були спрямовані на реальне виконання судового рішення.

По-перше, в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про вихід державного виконавця за місцезнаходженням боржника.

По-друге, листом № 12.11/2 від 12.11.2015 р. боржник повідомив державного виконавця про те, що транспортні засоби та інше належне підприємству майно захоплене та утримується незаконними озброєними формуваннями та на даний час ДП «Артемвугілля» не має майна, на яке згідно з Законом України «Про виконавче провадження» може бути звернуто стягнення.

Постанова від 28.08.2015 р. є передчасною, винесеною без встановлення та викладення фактичних обставин, які унеможливлюють без звернення стягнення саме на транспорті засоби виконати наказ суду.

За таких обставин, постанова відділу Примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 28.08.2015 р. визнається недійсною (незаконною). Наслідком визнання недійсними постанов про зупинення виконавчого провадження є поновлення виконавчого провадження ВП 48477124.

Щодо вимог скарги про зобовязання начальника Примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Донецькій області здійснити заходи, передбачені Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», суд зазначає:

Статтею 121-2 ГПК України надано право учасникам виконавчого провадження на оскарження дій та бездіяльності органів державної виконавчої служби.

В контексті приписів Закону України «Про виконавче провадження» бездіяльність - це форма поведінки особи, пов'язана з невиконанням нею дій, які вона повинна була і могла вчинити в силу покладених на неї посадових обов'язків і згідно з чинним законодавством України. Господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, повязані із здійснення виконавчого провадження, замість державного виконавця, але може зобовязати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких він ухиляється.

На час розгляду скарги виконавче провадження з виконання наказу № 908/403/15-г зупинено, тому вимога про зобовязання вчинити зазначені скаржником дії є передчасною та необґрунтованою, внаслідок чого в задоволенні скарги в частині щодо зобовязання здійснити заходи, передбачені Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» відмовляється.

Щодо вимоги скарги про визнання протиправними дії відділу Примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Донецькій області щодо винесення постанови про зупинення виконавчого провадження від 28.08.2015 р. та постанови про зупинення виконавчого провадження від 13.06.2016 р. суд зазначає, що дії, повязані із застосуванням заходів примусового виконання та наслідки цих дій, або бездіяльність ДВС, повязана із незастосуванням певних виконавчих дій, можуть бути предметом оскарження в контексті ст. 121-2 ГПК України. З огляду на те, що судом встановлено підстави для визнання недійсними постанов від 28.08.2015 р. та від 13.06.2016 р., вимоги про визнання дій виконавця протиправними не призводять до відновлення порушених прав стягувача, внаслідок чого в задоволенні цієї частини скарги відмовляється.

Скарга на дії відділу Примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Донецькій області задовольняється частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Доводи скарги на дії відділу Примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Донецькій області визнати правомірними частково, скаргу задовольнити частково.

Визнати недійсною (незаконною) постанову відділу Примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 28.08.2015 р. про зупинення виконавчого провадження (ВП 48477124).

Визнати недійсною (незаконною) постанову відділу Примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 13.06.2016 р. про зупинення виконавчого провадження (ВП 48477124).

Зобов'язати відділ Примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Донецькій області поновити виконавче провадження ВП 48477124.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Суддя Попова І.А.