ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2016 р. Справа № 917/723/16

за позовом Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко", вул. Матросова, 10, м. Червонозаводське, Лохвицький район, Полтавська область, 37240

до Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області, майдан Кузіна, 19, м. Лубни, Полтавська область, 37500

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Національний колорит", с. Духове Лубенський р-н Полтавська обл.

про визнання договору оренди землі б/н від 31.05.2010р. поновленим

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність №98 від 01.10.2015р.

від відповідача: ОСОБА_3 довіреність №07-22/43 від 30.05.2016р.

від третьої особи: ОСОБА_4 довіреність б/н від 04.07.2016р.

Суть спору: Розглядається позовна заява про визнання Договору оренди землі від 31.05.2010р., укладеного між Лубенської районною державною адміністрацією Полтавської області та Приватним акціонерним товариством "Райз-Максимко" на площу 4,49 га ріллі із земель невитребуваних земельних часток (паїв), які знаходяться на території адміністративного підпорядкування Снітинської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди землі.

07.07.2016р. до суду надійшла заява (вхід. №8444) від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Національний колорит" про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Оскільки, Розпорядженням голови Лубенської РДА Полтавської області №52 від 12.02.2016р. було вирішено надати спірну земельну ділянку в оренду ТОВ "Національний колорит" строком на 7 років, встановивши орендну плату в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки землі, а в подальшому на виконання вказаного розпорядження було укладено договір оренди землі.

Ухвалою від 07.07.2016р. судом було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Національний колорит".

В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає з мотивів викладених у позовній заяві.

Зокрема посилається на те, що у встановлений місячний термін, відповідачем клопотання про поновлення договору оренди не розглянуто, відповідь надана не була.

В зв"язку з чим позивач правомірно вважає Договір оренди землі від 31.05.2010р. поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, а своє переважне право на поновлення вказаного договору порушеним.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує з мотивів викладених у відзиві (вхід. №6766 від 31.05.2016р.) та додаткових письмових поясненнях (вхід. №9345 від 27.07.2016р.).

В обгрунтування своїх заперечень посилається на те, що позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження терміну дії договору оренди землі загальною площею 34,45га невитребувані паї на території Снітинської сільської ради лише 22.12.2015р., тобто після спливу 14 днів після закінчення строку дії договору оренди. При направленні листа про поновлення договорів позивачем не було додано проект додаткової угоди, як це визначено ст. 33 ЗУ "Про оренду землі".

Крім того, відповідач зазначає, що площа наданих в оренду земельних ділянок була зменшена внаслідок витребування невитребуваних паїв їх власниками.

В зв"язку з закінченням строку договору на який його було укладено та враховуючи більш вигідні умови оренди землі в частині розміру орендної плати, розпорядженням голови Лубенської РДА №52 від 12.02.2016р., земельна ділянка, яка є предметом Договору оренди землі від 31.05.2010р. була передана в оренду ТОВ "Національний колорит".

Представник третьої особи в судовому засіданні та у наданих письмових поясненнях проти задоволення позовних вимог заперечив, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні 27.07.2016р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у відповідності до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

25.09.2009 року Розпорядженням голови Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області №357 надано в оренду (поновлено договір оренди) земельну ділянку за межами населених пунктів на території Снітинської сільської ради загальною площею 55,16га ріллі (невитребувані паї) на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ДП "Максимко". Надано дозвіл ДП "Максимко" на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку (а.с.13).

В подальшому, розпорядженням голови Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області №139 від 31.05.2010 року (а.с.14), було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на оренду земельних ділянок загальною площею 55,16га рілля (невитребувані паї) ЗАТ "Райз-Максимко" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Снітинської сільської ради.

Вказаним розпорядженням вирішено надати (поновити договір оренди) в оренду земельні ділянки за межами населених пунктів на території Снітинської сільської ради загальною площею 55,16га ріллі (невитребувані паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ЗАТ "Райз-Максимко" терміном на 5 років, встановивши орендну плату в 2010році в розмірі 3 відсотки від нормативної грошової оцінки землі, що становить - 409,10 грн. за 1 га ріллі в рік.

31 травня 2010 року, між Лубенською районною державною адміністрацією Полтавської області (надалі відповідач, Орендодавець) та Закритим акціонерним товариством "Райз-Максимко" (надалі позивач, Орендар) на виконання розпорядження №357 від 25.09.2009 р. укладено Договір оренди земельної ділянки (а.с. 15-16), за умовами якого позивачу передано в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,49га ріллі (невитребувані паї).

Договір був зареєстрований у Лубенському районному відділі ПРФ ДП "Центр ДЗК" про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.12.2010р. за №06.

Факт передачі земельної частки підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки до Договору оренди від 31.05.2010р. (а.с.18).

Як встановлено судом, за рішенням загальних зборів акціонерів, у відповідності до вимог ЗУ "Про акціонерні товариства" , з моменту державної реєстрації статуту та видачі нового свідоцтва про державну реєстрацію, а саме з 02.08.2010р. найменування ЗАТ "Райз-Максимко" змінено на Приватне акціонерне товариство "Райз-Максимко".

ОСОБА_1 є повним правонаступником майнових прав та обов"язків реорганізованої юридичної особи шляхом приєднання Дочірнього підприємства "Максимко".

Так відповідно до п.8 Договір укладено на строк до отримання власниками земельних часток (паїв) державних актів на право власності, але не більше ніж на 5 років (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою).

Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Як зазначає позивач по закінченню терміну дії Договору він звернувся до Лубенської РДА листом (вих. №354 від 22.10.2015р.) (а.с.21) з проханням поновити договір оренди землі на землі невитребуваних паїв площею 34,45га, які знаходяться на території Снітинської сільської ради терміном на 7 років.

Відповідно до вказаного листа позивачем додано лист Снітинської сільської ради про розмір площ, кількість паїв та номер земельної ділянки по схемі.

Однак до матеріалів справи даний лист позивачем додано не було.

Як зазначає відповідач, вказаний лист про поновлення договору оренди надійшов до Лубенської РДА 22.12.2015р. Як стверджує відповідач, оскільки ПрАТ "Райз-Максимко" при бажанні поновити договір оренди землі діяв не у відповідності до ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" та п. 8 Договору оренди землі, то саме поновлення договору неможливе у відповідності до вказаної статті, шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди, термін дії якого закінчився.

Як встановлено судом, 27.01.2016р. відбулося засідання комісії по розгляду заяв про надання та вилучення земельних ділянок за межами населених пунктів, на якому розглядалося питання про надання в оренду земельної ділянки, яка є предметом позову.

Представник позивача в судовому засіданні підтвердив той факт, що представник ПрАТ "Райз-Максимко" ОСОБА_5 був також присутнім при розгляді їх звернення, яке розглядалось на засіданні комісії.

Розпорядженням голови Лубенської районної державної адміністрації №52 від 12.02.2016 р. земельна ділянка, яка є предметом договору оренди землі від 31.05.2010р. площею 4,49га ріллі (невитребувані паї) була передана в оренду ТОВ "Національний колорит".

В подальшому на виконання вказаного розпорядження між Лубенською районною державною адміністрацією та ТОВ "Національний колорит" було укладено договір оренди землі від 01.03.2016р.

Позивач вважаючи, що його переважне право було порушеним, оскільки ним було дотримано всіх вимог (передбачених ст. 33 Закону України "Про оренду землі"), щодо поновлення договору оренди, а також те що ним на даний час використовується земельна ділянка, за яку сплачується орендна плата, Договір оренди землі є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором.

Дослідивши наявні в матеріалах справи та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - Земельним Кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України "Про оренду землі").

Згідно частини 2 статті 33 Закону України "Про оренду землі" орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Із змісту вказаної статті вбачається, що стаття 33 Закону України "Про оренду землі" передбачає два випадки поновлення договору оренди землі:

перший випадок передбачений частинами 1 - 5 цієї статті щодо порядку реалізації орендарем свого переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк;

другий випадок передбачений частиною шостою цієї статті для застосування у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Ці два випадки поновлення договору оренди землі на новий строк застосовуються самостійно у залежності від конкретних обставин.

Такого висновку щодо застосування статті 33 Закону України "Про оренду землі" у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14.

Так, у частинах 1 - 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Приписи статей 319, 626 ЦК України свідчать про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Незважаючи на формальне визначення договору, який орендар має укласти на новий строк, як додаткову угоди до договору, строк якого закінчився, фактично це буде новий договір, оскільки його умови можуть бути змінені за згодою сторін, і у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Таким чином, при продовженні договору оренди землі у спосіб реалізації переважного права орендаря на укладення договору оренди на новий строк, незмінними будуть залишатися лише сторони договору оренди землі (з урахуванням положень про правонаступництво), розмір земельної ділянки та її цільове призначення. Інші ж умови можуть змінюватися.

Отже, для застосування частини першої ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти:

- орендар належно виконує свої обов"язки за договором;

- орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк;

- до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Позивач з посиланням на дотримання вимог зазначеної статті посилається на лист від 22.10.2015р. про поновлення договорів оренди.

Однак, вказаний лист було направлено з порушенням строку визначеного Договором та ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", протилежне не доведено позивачем.

З поданого позивачем листа, вбачається, що останній прохав відповідача поновити договір оренди землі на землі не витребуваних паїв площею 34,45га, які знаходяться на території Снітинської сільської ради терміном на 7 років.

Як було раніше судом зазначено, статтею 33 ЗУ "Про оренду землі" законодавчо визначено, що до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Однак наданий лист позивача неможливо ідентифікувати з листом-пропозицію про поновлення саме Договору оренди землі від 31.05.2010р. укладеного між Лубенською районною державною адміністрацією Полтавської області та Приватним акціонерним товариством "Райз-Максимко" на земельну ділянку площею 4,49га ріллі (невитребувані паї).

Докази направлення проекту додаткової угоди до Договору оренди землі від 31.05.2010р. позивачем не надано, як цього вимагає ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" та до матеріалів справи не долучено. Як вбачається з листа позивача додатком є лише "копія листа Снітинської сільської ради про розмір площ, кількість паїв та № земельної ділянки по схемі".

Враховуючи те, що позивачем не надано доказів на підтвердження юридичного факту поновлення Договору оренди землі від 31.05.2010р., як і того факту, що його право на укладення додаткової угоди про поновлення договору на підставі ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", є порушеним.

Крім того, Розпорядження голови Лубенської районної державної адміністрації №52 від 12.02.2015 р. "Про надання в оренду земельних ділянок (невитребуваних паїв) за межами населених пунктів" вирішено надати спірну земельну ділянку площею 4,49га ріллі із земель невитребуваних часток (паїв) в оренду ТОВ "Національний колорит". Вказане розпорядження є чинним, у визначеному законом порядку не скасовано.

Виходячи із змісту статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З урахуванням викладеного позовні вимоги позивача є необґрунтованими, не підтверджені належними доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 03.08.2016 року.

Суддя Погрібна С.В.