КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"10" серпня 2016 р. Справа №910/5813/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Остапенка О.М.

Верховця А.А.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на постанову господарського суду м. Києва від 23.05.2016 у справі № 910/5813/16 (суддя Яковенко А.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Медасепт"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду м. Києва від 23.05.2016 у справі № 910/5813/16 визнано банкрутом товариство з обмеженою відповідальністю "Медасепт»; відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором банкрута голову ліквідаційної комісії Касяненко Наталію Вікторівну; підприємницьку діяльність банкрута завершено та вирішено інші процесуальні питання.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, Головне управління ДФС у м. Києві звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови господарського суду м. Києва від 23.05.2016 у даній справі, звільнити від сплати судового збору Головне управління ДФС у м. Києві, скасувати постанову господарського суду м. Києва від 23.05.2016 у справі № 910/5813/16 та припинити провадження у справі.

Розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві та додані до неї матеріали, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Частиною 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з ч. 1 ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 ГПК України, апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Відповідно до ст. 53 ГПК України господарський суд може визнати причини пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Відновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні ст. 43 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи і їх сукупності, керуючись законом.

Отже, відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується, виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

ГПК України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, отже у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску процесуального строку оцінити доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинні містити роз'яснення причин пропуску і підстав, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, що міститься в даній апеляційній скарзі, не містить належного обґрунтування поважності причин пропуску цього строку, та відсутні докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у певний строк у заявника не було можливості.

Так, згідно з ч. 1 ст. 93 ГПК України, строк для подання апеляційної скарги на постанову господарського суду м. Києва від 23.05.2016 у даній справі закінчився 06.06.2016, тоді як апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 22.06.2016, про що свідчить відмітка канцелярського штемпелю на титульній сторінці апеляційної скарги, тобто подана із пропуском встановленого законодавством строку подання апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги, щодо поновлення пропущеного строку на оскарження постанови господарського суду м. Києва від 23.05.2016 апелянт зазначає про те, що ГУ ДФС у м. Києві стало відомо про прийняття саме постанови про визнання ТОВ „Медасепт" банкрутом з Інтернет ресурсу - Єдиний державний реєстр судових рішень, після надходження повідомлення державного реєстратора з ЄДР про порушення справи про банкрутство, при цьому, не обґрунтував поважності причин того, чому дана апеляційна скарга не була ним подана у строк, встановлений нормами ГПК України, тобто у строк до 06.06.2016.

Так, до даної апеляційної скарги апелянтом не надано доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови господарського суду м. Києва від 23.05.2016 у даній справі та з апеляційної скарги не вбачається, що в даному випадку мали місце обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій апелянтом та наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку, або таке клопотання відхилено.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність доказів поважності причин пропуску строків на апеляційне оскарження постанови господарського суду м. Києва від 23.05.2016 у даній справі та правових підстав поновлення процесуального строку Головному управлінню ДФС у м. Києві на апеляційне оскарження постанови господарського суду м. Києва від 23.05.2016 поважними.

За таких обставин, дана апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-1, 53, 86, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити Головному управлінню ДФС у м. Києві в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови господарського суду м. Києва від 23.05.2016 у справі № 910/5813/16.

2. Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на постанову господарського суду м. Києва від 23.05.2016 у справі № 910/5813/16 (з доданими до неї матеріалами) повернути заявнику без розгляду.

3. Матеріали справи № 910/5813/16 повернути до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді О.М. Остапенко

А.А. Верховець