КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2016 р. Справа№ 910/10103/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Михальської Ю.Б.

при секретарі

судового засідання: Колеснік М.П.

за участі представників сторін:

позивача Рижук Є.М. - дов. №22 від 06.06.16;

відповідача Случак О.О. - дов. №б/н від 24.04.16;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги відповідача ТОВ Фірма "Т.М.М."

на Рішення Господарського суду міста Києва

від 04.07.2016

у справі № 910/10103/16 (суддя Гумега О.В.)

за позовом Київського міського територіального відділення

Антимонопольного комітету України

до відповідача ТОВ Фірма "Т.М.М."

про стягнення штрафу у розмірі 68 000 грн.,

пені у розмірі 68 000 грн. та

про зобов'язання виконати пункт 3 резолютивної

частини рішення Адміністративної колегії

Київського міського територіального

відділення Антимонопольного комітету

України від 18.03.2015 № 17/01-р/к.

ВСТАНОВИВ:

Київське міське територіальне відділення Антимонопольного комітету України (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фірми "Т.М.М." (відповідач) з вимогами про:

- cтягнення з відповідача штрафу у розмірі 68000,00 грн. та пені у розмірі 68000,00 грн. за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.03.2015 № 17/01-р/к "Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу";

- зобов'язання відповідача виконати пункт 3 резолютивної частини Рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.03.2015 № 17/01-р/к "Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", а саме припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом приведення договорів про надання житлово-комунальних та інших послуг у відповідність до Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529 "Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій".

Позов подано на підставі ст. 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та Рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.03.2015 № 17/01-р/к "Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.07.2016 № 910/10103/16 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням, відповідач Фірма "Т.М.М." звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить Рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2016 № 910/10103/16 скасувати та прийняти нове судове рішення, за яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовано обставини справи, а тому неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

За Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2016 для розгляду даної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Михальської Ю.Б., Отрюха Б.В..

Ухвалою КАГС від 20.07.2016 № 910/10103/16 порушено апеляційне провадження за скаргою відповідача Фірми "Т.М.М." та призначено судове засідання на 03.08.2016..

Позивач Київське міське територіальне відділення Антимонопольного комітету України за своїм Відзивом просив колегію суддів залишити апеляційну скаргу відповідача Фірми "Т.М.М." без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2016 № 910/10103/16 без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог діючого законодавства України.

За Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів КАГС від 03.08.2016, у зв'язку з перебуванням судді Отрюха Б.В. у відпустці, яки входить до складу колегії судді і не є суддею-доповідачем, було здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів, за наслідком якої сформовано склад колегії: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Михальська Ю.Б., Яковлєв М.Л..

Ухвалою КАГС від 03.08.2016 № 910/10103/16 було прийнято апеляційну скаргу відповідача до провадження вищезазначеним складом колегії суддів.

У зв'язку зі зміною складу колегії суддів розгляд даної справи було розпочато заново. Сторонам було роз'яснено право відводу відповідно до ст. 20 ГПК України, їх права та обов'язки згідно ст. 22 ГПК України. (Зафіксовано Протоколом судового засідання від 03.08.2016)

У судовому засіданні від 03.08.20 16 за клопотанням відповідача було оголошено перерву до 11.08.2016.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу відповідача Фірми "Т.М.М." залишити без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2016 по даній справі залишити без змін, приймаючи до уваги наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 18.03.2015 Адміністративна колегія Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України прийняла Рішення № 17/01-р/к "Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу"; (далі - Рішення), яким постановила:

1. Визнати, що Фірма "Т.М.М." - товариство з обмеженою відповідальністю протягом періоду з 01.02.2013 по 20.10.2014 займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах території міста Києві, де розташований будинок за адресою: м. Київ, вул. Звіринецька, 59, який знаходиться на балансі (обслуговуванні) Фірми "Т.М.М." - товариство з обмеженою відповідальністю в з часткою 100%, оскільки на цьому ринку у нього немає жодного конкурента.

2. Визнати дії Фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю, які полягають в укладенні з мешканцями квартир у будинку № 59 по вул. Звіринецька в м. Києві договорів про надання житлово-комунальних та інших, редакція яких не відповідає типовим договорам, затвердженим постановами Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529 "Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій", порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах території міста Києва, де розташований будинок за адресою: м. Київ, вул. Звіринецька, 59, який знаходиться на балансі (обслуговуванні) Фірми "Т.М.М." - товариство з обмеженою відповідальністю, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на цьому ринку.

3. Зобов'язано Фірму "Т.М.М." - товариство з обмеженою відповідальністю припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у пункті 2 резолютивної частини Рішення, шляхом приведення договорів про надання житлово-комунальних та інших послуг у відповідність до Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529 "Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій".

4. За вчинене порушення, викладене в пункті 2 резолютивної частини Рішення, накласти на Фірму "Т.М.М." - товариство з обмеженою відповідальністю штраф у розмірі 68000,00 грн.

В резолютивній частині Рішення також було постановлено, що пункт 3 резолютивної частини Рішення підлягає виконанню у двомісячний строк з дня отримання Рішення.

Також в Рішенні було зазначено, що згідно з частиною третьою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" штраф підлягає сплаті у двомісячний строк з дня отримання Рішення, а відповідно до частини восьмої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України документ, що підтверджує сплату штрафу, а також про те, що Рішення може бути оскаржене до Господарського суду міста Києва у двомісячний строк з дня його одержання.

Відповідач, не погодившись з названим Рішенням, оскаржив його до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.07.2015 у іншій справі № 910/9145/15 відмовлено у задоволенні позовних вимог Фірми "Т.М.М.".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 у справі № 910/9145/15, апеляційну скаргу Фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2015 у справі № 910/9145/15 скасовано, постановлено нове рішення, яким позовні вимоги Фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю задоволено в повному обсязі, визнано недійсним рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.03.2015 № 17/01-р/к "Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" та зупинено виконання Рішення.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.03.2016 у справі № 910/9145/15 касаційну скаргу Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено, Постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 скасовано, а Рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2015 у справі № 910/9145/15 залишено в силі.

Оскільки станом на час подання позовної заяви до Господарського суду міста Києва відповідач не сплатив штраф, накладений Рішенням, та не виконав Рішення, позивач, керуючись ст. 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" та ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Фірми "Т.М.М." штрафу у розмірі 68000,00 грн. та пені у розмірі 68000,00 грн., а також про зобов'язання відповідача виконати Рішення шляхом приведення договорів про надання житлово-комунальних та інших послуг у відповідність до Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529 "Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій"

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував на підставі того, що позивачем було пропущено встановлений статтею 250 Господарського кодексу України строк для застосування адміністративно-господарської санкції, а саме адміністративно-господарського штрафу, з приводу якого заявлено позов, у зв'язку з чим відповідач вважав, що відповідна санкція не може бути застосована до відповідача.

Відповідач у відзиві також зазначив про те, що розрахунок пені, виконаний позивачем, є суперечливим, оскільки він враховує період, протягом якого здійснювалося оскарження рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.03.2015 № 17/01-р/к, що, на думку відповідача, суперечить ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Крім того відповідач звернув увагу суду на той факт, що, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій, позивач знаходиться у стані припинення діяльності, а всі функції позивача перейшли до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України. А тому, на думку відповідача, для повного всебічного розгляду данного спору по суті позивач зобов'язаний надати передавальний акт або ліквідаційний баланс, обов'язковість якого передбачена вимогами Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств інших центральних органів виконавчої влади.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, при цьому виходив з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Відповідно до частини 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно частини 8 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Отже, відповідно до вищевказаних норм позивач має право приймати рішення про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про визнання суб'єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, про накладення штрафу. Останній повинен бути сплачений відповідачем у двомісячний строк з дня отримання відповідного рішення, при цьому протягом п'яти днів з дня сплати штрафу відповідач зобов'язаний надіслати позивачу документи, що підтверджують сплату штрафу, рішення позивача є обов'язковим для виконання.

Як передбачено частиною 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Рішенням Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.03.2015 № 17/01-р/к на відповідача накладено штраф у розмірі 68000,00 грн. за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових території міста Києва, де розташований будинок за адресою: м. Київ, вул. Звіринецька, 59, який знаходиться на балансі (обслуговуванні) Фірми "Т.М.М." - товариство з обмеженою відповідальністю, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на цьому ринку.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відповідач має право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Місцевим господарським судом встановлено, що Фірма "Т.М.М." - товариство з обмеженою відповідальністю (відповідач), не погодившись з Рішенням та відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним Рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.03.2015 № 17/01-р/к "Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (Рішення).

Ухвалою ГСМК від 14.04.2015 порушено провадження у пов'язаній справі № 910/9145/15 за позовом Фірми "Т.М.М." до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним Рішення.

За змістом частини 4 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого, зокрема, згідно з частиною першою статті 48 цього Закону, частиною першою статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"; а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Оскільки оскаржуване Рішення Антимонопольного комітету України приймалось відповідно до вимог статті 48 цього Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушення господарським судом провадження у справі № 910/9145/15 про визнання недійсним цього Рішення, за відсутності обставин, передбачених частиною третьої статті 48 цього Закону, зупинило його виконання.

Таким чином, з 14.04.2015 виконання Рішення було зупинено на підставі імперативних положень ч. 4 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

02.07.2015 Господарським судом міста Києва було прийнято Рішення у справі № 910/9145/15, яким в задоволенні позовних вимог Фірми "Т.М.М." - товариства до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним Рішення відмовлено.

Отже, розгляд справи № 910/9145/15 у Господарському суді міста Києва тривав з 14.04.2015 по 02.07.2015.

Не погодившись з Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.07.2015 у справі № 910/9145/15, Фірма "Т.М.М." звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вказане Рішення Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.07.2015 у справі № 910/9145/15 прийнято апеляційну скаргу Фірми "Т.М.М." до провадження.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 у справі № 910/9145/15, апеляційну скаргу Фірми "Т.М.М." задоволено, Рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2015 у справі № 910/9145/15 скасовано, постановлено нове рішення, яким позовні вимоги Фірми "Т.М.М." задоволено в повному обсязі, визнано недійсним Рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.03.2015 № 17/01-р/к "Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" та зупинено виконання Рішення.

Отже, розгляд справи № 910/9145/15 Київським апеляційним господарським судом тривав з 29.07.2015 по 12.08.2015.

Не погодившись з Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 у справі № 910/9145/15, Київське міське територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Вищого господарського суду України з відповідною касаційною скаргою.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 29.02.2016 у справі № 910/9145/15 прийнято до провадження касаційну скаргу Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 у справі № 910/9145/15.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.03.2016 у справі № 910/9145/15 касаційну скаргу Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено, Постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 скасовано, а Рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2015 у справі № 910/9145/15 залишено в силі.

Постанова Вищого господарського суду України від 29.03.2016, набрала законної сили 29.03.2016.

Отже, розгляд справи № 910/9145/15 Вищим господарським судом України тривав з 29.02.2016 по 29.03.2016.

Враховуючи зазначене, Рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.03.2015 № 17/01-р/к "Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" станом на час розгляду даної справи є чинним, не скасовано та не визнано судом недійсним.

Таким чином, судом першої інстанції відзначено, що оскільки у Рішенні Господарського суду міста Києва від 02.07.2015 у справі № 910/9145/15, залишеним в силі Постановою Вищого господарського суду України від 29.03.2016, яке набрало законної сили, було встановлено та належним чином доведено обставини, на підставі яких суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.03.2015 № 17/01-р/к "Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", то зазначені обставини не потребують доказування при розгляді даної справи, у якій беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

З огляду на наведене, а також зібрані у даній справі докази, підтверджується, що відповідач ухилився від сплати штрафу в розмірі 68000,00 грн., накладеного на нього вищенаведеним Рішенням Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України, у двомісячний строк з дня одержання ним рішення про накладення штрафу, визначений частиною 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", з урахуванням, при цьому, зупинення виконання даного рішення на підставі імперативних положень ч. 4 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Станом на час розгляду спору по суті, штраф в розмірі 68 000,00 грн., накладений Рішенням, залишається не сплаченим відповідачем, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищевикладені обставини, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 68 000,00 грн. є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просив господарський суд про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати відповідачем штрафу за періоди з 03.07.2015 по 28.07.2015, з 30.03.2016 по 16.05.2016 в розмірі 68000,00 грн., враховуючи при цьому обмеження щодо розміру пені, встановлені ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Відповідно до п. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до абзацу першого частини п'ятої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Абзацами третім-п'ятим частини п'ятої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Згідно підпункту 20.2 пункту 20 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства", тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Так, судом першої інстанції вище було встановлено наступне:

- 14.04.2015 виконання Рішення було зупинено на підставі імперативних положень ч. 4 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції";

- з 14.04.2015 по 02.07.2015 тривав розгляд справи № 910/9145/15 у Господарському суді міста Києва;

- з 29.07.2015 по 12.08.2015 тривав розгляд справи № 910/9145/15 Київським апеляційним господарським судом;

- з 29.02.2016 по 29.03.2016 тривав розгляд справи № 910/9145/15 Вищим господарським судом України.

Крім того, з 13.08.2015 по 28.02.2015 виконання Рішення було зупинено Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 у справі № 910/9145/15, якою було задоволено апеляційну скаргу Фірми "Т.М.М." та скасовано Рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2015 у справі № 910/9145/15, а відтак у зазначений період у Фірми "Т.М.М." був відсутній обов'язок зі сплати штрафу.

Місцевий господарський суд, враховуючи наведене, а також приписи частини другої, абзаців першого, третього - п'ятого частини п'ятої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", роз'яснення підпункту 20.2 пункту 20 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства", дійшов висновку про те, що періоди, за які можливе нарахування пені за прострочення сплати штрафу, накладеного на відповідача Рішенням АМК, є наступними:

- з 03.07.2015 по 28.07.2015 включно (26 днів);

- з 30.03.2016 по 16.05.2016 включно (48 днів);

Так, як зазначалось вище, сума штрафу, накладеного на відповідача за Рішенням АМК, становить - 68000,00 грн.

Розмір пені за один день прострочення штрафу відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" складає 1020,00 грн. (68000,00 грн. : 100 х 1,5 = 1020,00 грн.), а за 74 дні - 75480,00 грн. (1020,00 грн. х 74 днів = 75480,00 грн.).

Відповідно ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Отже, як вірно визначив позивач, розмір пені в спірному випадку не може перевищувати 68 000,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, за оцінкою колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 68 000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Судом першої інстанції не прийнято до уваги доводи відповідача про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем було пропущено встановлений статтею 250 Господарського кодексу України (далі - ГК України) строк для застосування адміністративно-господарської санкції, а саме адміністративно-господарського штрафу, з приводу якого заявлено позов, з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 1, 3 п. 1 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.02.2001 № 32, територіальне відділення Антимонопольного комітету України (надалі - відділення) є органом у системі органів Антимонопольного комітету України (надалі - Комітет), утвореним для реалізації завдань, покладених на Комітет Законом України "Про Антимонопольний комітет України", іншими актами законодавства про захист економічної конкуренції. Відділення у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", іншими нормативно-правовими актами України, цим Положенням, рішеннями Комітету, наказами Голови Комітету.

Стягнення з суб'єктів господарювання сум штрафів та пені, у зв'язку з порушенням конкурентного законодавства, здійснюється на підставі приписів Закону України "Про захист економічної конкуренції", оскільки таке стягнення здійснюється у зв'язку з невиконанням рішення органу Антимонопольного комітету України.

Абзацом другим частини першої статті 42 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції становить п'ять років з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення.

В спірному випадку порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції не припинено, докази протилежного в матеріалах справи відсутні, а відтак, відповідне порушення відповідачем є триваючим.

Строки, визначені статтею 250 ГК України не застосовуються до правовідносин, які виникли у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у пункті 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства". Пунктом 22 наведеної постанови пленуму Вищого господарського суду України також роз'яснено, що пеня, передбачена частиною п'ятою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" не підпадає під ознаки адміністративно-господарських санкцій в розумінні статей 238, 239, 249 ГК України, які застосовуються саме на підставі рішення уповноваженого на це органу.

Таким чином, за висновком місцевого господарського суду, під час стягнення штрафу, накладеного Рішенням органів Антимонопольного комітету України, та пені за прострочення сплати цього штрафу, не застосовуються строки, про які йдеться у статті 250 ГК України, що свідчить про безпідставність відповідних доводів відповідача, викладених у запереченнях на позов.

Щодо твердження відповідача про необхідність зобов'язати позивача надати передавальний акт або ліквідаційний баланс, оскільки, згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій, позивач знаходиться у стані припинення діяльності, судом першої інстанції відзначено наступне.

Розпорядженням Антимонопольного комітету України від 26.10.2015 № 36-рп припинено Київське міське територіальне відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 22873444) шляхом приєднання до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 21602826) та призначено головою комісії з припинення Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України - Хмельницького Олексія Миколайовича (додаток 8).

Наказом Антимонопольного комітету України від 30.10.2015 № 77 повноваження здійснювати управління справами Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України, а також представляти його інтереси у відносинах з третіми особами та виступати в судах від імені Київського міського територіального відділення Комітету покладено на голову Комісії Хмельницького Олексія Миколайовича.

Крім того, при прийнятті позовної заяви до провадження, судом перевірено повноваження особи, яка її підписала та не встановлено жодних порушень чинних норм законодавства України.

Також позивачем заявлена вимога про зобов'язання відповідача виконати пункт 3 резолютивної частини Рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.03.2015 № 17/01-р/к "Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штраф", а саме припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом приведення договорів про надання житлово-комунальних та інших послуг у відповідність до Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529 "Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій".

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України є обов'язковими до виконання.

В резолютивній частині Рішення було постановлено, що пункт 3 резолютивної частини Рішення підлягає виконанню у двомісячний строк з дня отримання Рішення.

Станом на час розгляду спору у суді першої інстанції позивач не отримав від відповідача документи, що підтверджують виконання останнім зобов'язання, вказаного у пункті 3 Рішення, а також відповідач не подав відповідні докази для залучення до матеріалів справи.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання Комітет, територіальні відділення Комітету у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про зобов'язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

За оцінкою колегії суддів, враховуючи те, що Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.07.2015 у справі № 910/9145/15, залишеним в силі за Постановою Вищого господарського суду України від 29.03.2016, встановлено законність та обґрунтованість Рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.03.2015 № 17/01-р/к, то вимоги позивача про зобов'язання відповідача виконати пункт 3 резолютивної частини Рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.03.2015 № 17/01-р/к "Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", а саме припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом приведення договорів про надання житлово-комунальних та інших послуг у відповідність до Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529 "Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" правильно визнано господарським судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція, щодо застосування статті 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", викладена у Постанові Вищого господарського суду України від 08.07.2015 № 923/29/15.

Колегія суддів, дослідивши матеріали даної справи, погоджується з наведеними правовими висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що відповідають нормам чинного законодавства.

Відповідач Фірма "Т.М.М." у доводах апеляційного оскарження наголошує на відсутності підстав для задоволення позову, оскільки позивачем було пропущено встановлений статтею 250 ГК України строк для застосування адміністративно-господарської санкції, а саме адміністративно-господарського штрафу, з приводу якого заявлено позов. Поряд з цим, скаржник стверджує про те, що розрахунок пені, здійснений позивачем та задоволений господарським судом є суперечливим, оскільки він враховує той період, протягом якого здійснювалося оскарження Рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.03.2015 № 17/01-р/к, що суперечить ст.. 56 ЗУ «Про захист економічної конкуренції». Серед іншого, відповідач наполягає на необхідності зобов'язати позивача надати передавальний акт або ліквідаційний баланс, оскільки, згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій, позивач Київське міське територіальне відділення Антимонопольного комітету України знаходиться у стані припинення діяльності.

З огляду на зауваження скаржника, колегія суддів, дослідивши матеріали справи, вважає їх безпідставними, при цьому звертає увагу, що таким запереченням вже було надано належну правову оцінку за оскарженим рішенням. Доводи апеляційного оскарження відповідача є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Серед іншого, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про наступне. Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. За практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Обсяг обов'язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формування рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відхиляючи скаргу, апеляційний суд, у принципі, має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (див. рішення у справі "Гарсія Руїс проти Іспанії", заява № 30544/96). Принцип справедливості, закріплений у ст. 6 Конвенції, порушується, лише якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах "Проніна проти України", заява № 63566/00, п. 25, від 18 липня 2006 року, та "Нечипорук і Йонкало проти України", заява № 42310/04, п. 280, від 21 квітня 2011 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги відповідача ТОВ Фірма "Т.М.М." є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого Рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ТОВ Фірма "Т.М.М." залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2016 № 910/10103/16 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 11.08.2016 № 910/10103/16 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 11.08.2016 № 910/10103/16 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 910/10103/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді М.Л. Яковлєв

Ю.Б. Михальська