РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2016Справа №910/10041/16
За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

До ПАТ "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК"

Про стягнення 200 000 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: ОСОБА_2. (дов. від 12.05.2016)

від відповідача: Мартинюк Є.В.. (дов. № 67 від 21.06.2016)

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 01.08.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

31.05.2016 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява від 17.05.2016 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - позивач) до ПАТ "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" (надалі - відповідач) про стягнення 200 000 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2016 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/10041/16, розгляд справи призначено на 22.06.2016.

В судове засідання, призначене на 22.06.2016, представник позивача з'явився, надав документи на виконання вимог ухвали.

В судове засідання, призначене на 22.06.2016, представник відповідача з'явився та просив оголосити перерву в судовому засіданні.

22.06.2016 ухвалою суду відкладено розгляд справи на 01.08.2016.

13.07.2016 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 26.05.2016 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засідання проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Позивачем, як Заставодавцем було передано відповідачеві, як Заставодержателю, в заставу майнові права на кошти в сумі 200 000 грн., що знаходяться на вкладному (депозитному) рахунку позивача. НОМЕР_1, відкритому в ПАТ «КБ «Хрещатик» та які були передані в управління Заставодержателю з метою забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «МАНЕЖ», що випливали з кредитного договору про відкриття кредитної лінії за №01/2013 від 29.11.2013, на весь строк дії кредитного договору згідно з договором банківського вкладу № 01-3 від 15.08.2014, що укладений у межах генеральної угоди №11/ДЮГ/2014.

Відповідно до абз. 2 п. 1.5. Додаткової угоди №4 від 25.12.2015 до Договору №01-3 від 15.08.2014 р. в рамках Генеральної угоди від 15.08.2014 р. №11/ДЮГ/2014 «Про розміщення коштів суб'єктів господарювання на депозит банку» у випадку повного погашення Позичальником зобов'язань за Кредитним договором в строк до 31.03.2016 р. або у разі зміни забезпечення за Кредитним договором «ВКЛАДНИК» має право достроково розірвати договір банківського вкладу без перерахунку процентів за вкладом.

ТОВ «МАНЕЖ» 25.03.2016 повністю погасило кредит за вище названим Кредитним договором.

Згідно з п.п. 3.1.3. п. 3.1. Додаткової угоди №1 від 05.09.2014 р. до Договору №01- 3 від 15.08.2014 р. в рамках Генеральної угоди від 15.08.2014 р. №11/ДЮГ/2014 «Про розміщення коштів суб'єктів господарювання на депозит банку» «ВКЛАДНИК» має право на дострокове одноразове отримання частини або всієї суми вкладу, після повного виконання зобов'язань Позичальником за Кредитним договором або зміни забезпечення, повідомивши «БАНК» шляхом подання листа не пізніше, ніж за 3 (три) банківські дні до дати отримання коштів.

Позивачем, відповідно до п.п. 3.1.3. п. 3.1. Додаткової угоди №1 від 05.09.2014 р. до Договору №01-3 від 15.08.2014 р. в рамках Генеральної угоди від 15.08.2014 р. №11/ДЮГ/2014 «Про розміщення коштів суб'єктів господарювання на депозит банку», 29.03.2016 р. електронною поштою, а 30.03.2016 р. нарочним було подано заяву від 28.03.2016 р. про повернення коштів з вкладного рахунку НОМЕР_1, відкритому в ПАТ «КБ «Хрещатик», яку банк зареєстрував за вхідним №92 від 01.04.2016 р.

Таким чином суд приходить до висновку, що 04.04.2016 , відповідач зобов'язаний був повернути Позивачу кошти.

Разом з тим, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 № 234 "Про віднесення ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 5 квітня 2016р. № 463 "Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" та делегування повноважень тимчасового адміністраторі банку".

Згідно з зазначеним рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" запроваджено тимчасову адміністрацію на перший місяць з 5 квітня 2016 р. до 4 травня 2016 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" Костенку Ігорю Івановичу строком на 1 місяць з 5 квітня 2016 р. до 4 травня 2016 р. включно. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.04.2016 р. №560 повноваження уповноваженої особи Фонду продовжено з 05.05.2016 по 04.06.2016.

Відносини, які виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються спеціальним законодавством, зокрема главами 15-16 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та положеннями Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює порядок задоволення вимог вкладників та інших кредиторів неплатоспроможних банків, які виникли до або після віднесення банку до категорії неплатоспроможних та його ліквідації. Вказаний закон є пріоритетним та основним для врегулювання вказаних відносин.

Законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", застосовуються у частині, що йому не суперечать (ч. 8 розділу X Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Пунктом 2 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення ні майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку (п. 3 ч. 5 ст. 36 Закону).

Для виконання зобов'язань перед вкладниками та іншими кредиторами банку при виведенні неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, передбачений спеціальний порядок, який встановлений Законом.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

У розумінні п. 4 ч. 1 ст. 2 цього ж Закону, вкладниками визнаються лише фізичні особи (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кредитором банку є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Між сторонами у даній справі склались зобов'язальні правовідносини на підставі договору, тому, позивач виступає кредитором за вимогою з розпорядженням належними йому коштами, а відповідач є боржником у спірних правовідносинах і вказані вимоги підпадають під обмеження, встановлені положеннями Закону.

Оскільки положеннями Закону передбачено окремий порядок заявлення кредиторами власних вимог до банку, в який було введено тимчасову адміністрацію, а позивач є кредитором банку, на якого поширюються обмеження, встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", то його вимоги (у тому числі спірні) до відповідача під час запровадження тимчасової адміністрації не можуть бути задоволені.

Після запровадження у Банку тимчасової адміністрації, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому передбаченому зазначеним спеціальним законом порядку з дотриманням принципів черговості, та виходячи з того, що найвищий пріоритет мають зобов'язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 25.03.2015 у справі № 910/9232/14, постанові Верховного Суду Українй від 20 січня 2016 року у справі № 6-2001цс15.

За таких обставин у позові слід відмовити. При цьому, позивач не позбавлений можливості захистити свої права на грошові кошти, які знаходяться на його рахунку У банку відповідача, в порядку визначеному Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, на позивача покладаються витрати по сплаті судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ПАТ "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" про стягнення 200 000 грн. - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст складено 05.08.2016

Суддя М.О. Лиськов