ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

04.08.16 Справа № 20/267-09
За заявою: товариства з обмеженою відповідальністю "Декорцветграніт", с. Самгородок Черкаської області

про поновлення строку для пред'явлення наказу господарського суду до виконання та видачу дубліката наказу господарського суду від 17 серпня 2009 року

У справі:

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Декорцветграніт", с. Самгородок Черкаської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Агро", м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про стягнення 301 182 грн. 00 коп.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача (заявника): ОСОБА_1, довіреність № 2611/2015 від 26 листопада 2015 року.

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 18 серпня 2014 року, представник

С У Т Ь С П О Р У:

24 червня 2016 року від товариства з обмеженою відповідальністю "Декорцветграніт" надійшла заява (вх.№39947/16 від 24.06.2016) про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу господарського суду до виконання та видачу дублікату наказу господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2009 у справі №20/267-09.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Дніпропетровської області від 29 червня 2016 року №454, у зв'язку із обранням судді Пархоменко Н.В. безтроково на посаду судді Дніпропетровського апеляційного господарського суду, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, проведено повторний автоматичний розподіл заяви вх. №39947/16 по справі №20/267-09, за результатами якого, заяву передано для розгляду судді Євстигнеєвій Н.М.

Ухвалою господарського суду від 12.07.16 прийнято заяву про поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу господарського суду до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні на 04.08.2016.

Відповідач, товариство з обмеженою відповідальністю "Унірем-Агро", проти задоволення заяви заперечує та зазначає, що заява не підлягає задоволенню з натупних підстав:

- стягувач звернувся до суду із заявою про видачу дублікату наказу вже після закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання;

- ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2010 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, ТОВ "Унірем-Агро" ліквідовано, провадження у справі припинено. Вимоги ТОВ "Декорцветграніт", які виникли на підставі наказу господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2009 по справі 320/267-09, є погашеними відповідно до ч. 6 ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону, яка діяла станом на час розгляду справи).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2009 року товариство з обмеженою відповідальністю "Декорцветграніт" звернувся з позовом в якому просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Агро" 298 200,00грн. попередньої оплати та 2 982,00 грн. штрафу за договором поставки № ДГ/24-09 від 24.04.2009 та судові витрати.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30 липня 2009 року (Суддя Пархоменко Н.В.) позов задоволено повністю, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Агро" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Декорцветграніт" - 298 200 (двісті девяносто вісім тисяч двісті) грн. 00коп. попередньої оплати, 2 982 (дві тисячі девятсот вісімдесят дві) грн.00 коп. штрафу, 3 011 (три тисячі одинадцять) грн. 82коп. витрат по сплаті державного мита, 315 (триста п'ятнадцять ) грн. 00 коп. витрат по інформаційно - технічному забезпеченню процесу.

17 серпня 2009 року на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2009, яке набрало законної сили 17.08.2009 було видано наказ №20/267-09 про примусове стягнення.

25 серпня 2009 року товариство з обмеженою відповідальністю "Декорцветграніт" звернулося з заявою про примусове виконання рішення суду до Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції.

Згідно з постановою Заводського відділу державної виконавчої служби (далі - ВДВС) Дніпродзержинського міського управління юстиції від 28.08.2009 по примусовому виконанню виданого господарським судом наказу відкрито виконавче провадження (а.с.57).

На підставі постанови Заводського ВДВС від 24.12.2009 виконавче провадження зупинено у зв'язку з порушенням ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2009 провадження у справі №Б38/124-09 про банкрутство ТОВ "Унірем-Агро" (а.с.61).

Згідно з довідкою Заводського ВДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції від 03.12.2015 №04-14/22234 попередньо направлений на адресу ліквідатора ТОВ "Унірем-Агро" оригінал виконавчого листа по виконавчому провадженню за наказом господарського суду Дніпропетровської області №20/267-09, виданий 17.08.2009 до відділу не повертався, повторно не пред'являвся.

Листом від 01.02.2016 №02-11/08/09 арбітражний керуючий ОСОБА_3 на запит ТОВ "Декорцветграніт" щодо надання оригіналу судового наказу №20/267-09, виданого 17.08.2009 повідомив, що будь-яких документів стосовно діяльності арбітражного керуючого при банкрутстві ТОВ "Унірем-Агро" у нього не залишилося, оскільки ні їх зберігання, ні їх передача до архівних установ чинним законодавством та іншими нормативними документами Мінекономіки не були передбачені.

Позивач просить поновити строк пред'явлення наказу до виконання та видати дублікат наказу від 17.08.2009.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України закріплено, що однією із основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду, а відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Положення ст.ст. 124 та 129 Конституції України були розглянуті Конституційним Судом України, який у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, у вирішенні питання про відновлення строку для пред'явлення наказу до виконання суди повинні враховувати правові принципи, визначені Конвенцією, які знаходять своє розширене тлумачення в рішеннях Європейського суду.

Так, у рішенні Європейського суду в справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права, як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів ("Брумареску проти Румунії").

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі "Агрокомплекс проти України" (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в ній).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа "ОСОБА_4 проти України", заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід'ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов'язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Тобто судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Відповідно до ч.1 ст.119 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Отже, відновлення строку для пред'явлення наказу до виконання можливо, якщо господарський суд визнає причину його пропуску поважною. Тому заява про це повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає цю причину поважною.

Згідно з ст.120 Господарського процесуального кодексу України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані:

довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу;

при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

При цьому вирішуючи питання про видачу дублікату наказу, господарський суд з'ясовує всі обставини його втрати, перевіряє, чи не виконано вже рішення та чи не скасовано (змінено) з тих чи інших причин.

З урахуванням положень наведених норм, вищезазначених фактичних обставин справи та відсутності в її матеріалах доказів виконання рішення або скасування (зміни) останнього, господарський суд вбачає підстави визнати причини пропуску позивачем строку пред'явлення наказу до виконання поважними, відновити позивачу строк пред'явлення наказу та видати дублікат наказу.

Суд відхиляє доводи відповідача про звернення позивача з заявою про видачу дублікату наказу після закінчення строку пред'явлення його до виконання, а саме після 17.08.2012, оскільки при зверненні з такою заявою позивач просив відновити пропущений строк і, встановивши, що строк пропущений з поважних причин, господарський суд виносить ухвалу і про його відновлення.

Доводи відповідача стосовно визначення вимог позивача як погашених є необґрунтованими, оскільки ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2015 припинено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Агро".

Керуючись ст. ст. 86, 119, 120 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Декорцветграніт" задовольнити повністю.

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю "Декорцветграніт" строк пред'явлення наказу господарського суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2009року по справі № 20/267-09 до виконання.

Видати товариству з обмеженою відповідальністю "Декорцветграніт" дублікат наказу господарського суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2009 року по справі № 20/267-09.

Суддя ОСОБА_5