ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року Справа № 915/628/16

м. Миколаїв

позивач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області (01032, м. Кивї, вул. Симона Петлюри, 15), код 19028107

відповідач: Споживче товариство Діамед (54015, м. Миколаїв, бул. Бузький, 18, офіс 203), код 30176704

про: стягнення 103 965 грн. 88 коп., -

суддя Фролов В. Д.

ПРИСУТНІ:

Від позивача - ОСОБА_1 довіреність №34 від 04.08.2016

Від відповідача - представник не зявився

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області (надалі-позивач) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом і просить стягнути з Споживчого товариства Діамед (надалі-відповідач) заборгованість з орендної платив сумі 103 965 грн. 88 коп., з яких: 59 157 грн. 19 коп. основний борг, 32 385 грн. 68 коп. пеня, 12 423 грн. 01 коп. штрафу, у розумінні 21% від суми заборгованості, посилаючись на неналежне виконання відповідачем обовязків за договором оренди № 517 індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 30.07.2007 року.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві з урахуванням розрахунків боргу.

Представник відповідача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився.

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи та надавши їм юридичної оцінки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані належним чином та підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

30 липня 2007 року між Регіональним відділення Фонду державного майна України по Київській області (орендодавець) та Споживчого товариства Діамед (орендарем) укладено договір № 517 індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності (надалі-Договір) розташованого за адресою: Київська область, смт. Володарка, площа Миру, 1 на першому та підвальному поверхах будівлі, з метою розміщення аптеки СТ Діамед.

30.07.2007 сторонами оформлений та підписаний акт приймання-передачі під аптеку приміщення площею 262,0 кв.м. (а.с.18).

Редакція укладеного договору оренди в подальшому неодноразово змінювалась внаслідок укладення відповідних Додаткових угод до нього.

Відповідно до умов договору №517 від 30.07.2007 р. в остаточній редакції - Додаткової угоди №2 від 30.07.2011 р. до нього Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно приміщення у не житловій двоповерховій будівлі (надалі- Майно), площею 254,9 кв.м., з яких підвал 91,8 кв.м., розміщене за адресою: Київська область, смт. Володарка, площа Миру, 1 на першому та підвальному поверхах будівлі, що знаходиться на балансі управління державного казначейства України у Київській області вартість якого визначена відповідно до звіту про належну оцінку 445 422,46 грн. станом на липень 2001 року. Майно передається в оренду з метою розміщення аптеки СТ Діамед.

Пунктами 2.1, 2.4 Договору, визначено, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у Договорі, але не раніше дати підписання акту приймання-передачі майна між балансоутримувачем та оредарем. У разі припинення Договору майно повертається орендарем балансоутримувачу за актом приймання-передачі.

Строк дії договору сторони узгодили у п.10.1 Договору з моменту його підписання 30.07.2007 до 29.07.2008 включно. Додатково угодою від 27.08.2008 продовжили дію Договору до 29.07.2011. Додатковою угодою №2 від 30.07.2011 продовжили дію Договору до 29.06.2014.

Відповідно до п.п.3.1, 3.3 Договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 04.10.95 №786, і становить без ПДВ за базовий місяць оренди липень 2011 року 2969,48 грн. Орендна плата перераховується щомісячно, не пізніше 10 числа наступного місяця з врахуванням індексу інфляції: 50% орендної плати перераховується до державного бюджету України; 50% орендної плати балансоутримувачу.

Пунктом 5.2 Договору, визначено обовязок відповідача своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно до п.5.6 Договору сторонами обумовлено, що у разі припинення або розірвання Договору повернути орендодавцю орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцю (державі) збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Пунктом 10.6 Договору (з урахуванням Додаткової угоди від 27.08.2008) передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформлюються додатковим договором, який є невідємною частиною Договору при обовязковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти обєктом оренди. Обовязок надання орендодавцеві дозволу від органу, уповноваженого управляти обєктом оренди та проекту Договору на продовження строку дії договору оренди покладається на орендаря.

На виконання умов Договору оренди від 30.07.2007 з урахуванням Додаткової угоди №2 від 30.07.2011, позивачем в період з 10.01.2014 по 16.05.2016 нарахована орендна плата у сумі 203404,82 грн., яка сплачена відповідачем частково у сумі 144247 грн., що підтверджено розрахунком позивача (а.с.39-42).

Залишок боргу, який на час розгляду справи відповідачем не погашений, становить 59157,19 грн., (203404,82 грн. 144247,63 грн. = 59157,19 грн.).

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

За ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Частинами 1,6 ст. 283 ГК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

У відповідності до ч.3 ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

За вимогами ч.3 ст. 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна, які кореспондуються з вимогами ч.4 ст. 286 ГК України, строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Всупереч вимогам чинного законодавства та умовам Договору оренди від 30.07.2007 та Додаткової угоди №2 від 30.07.2011, відповідачем не погашено заборгованість по орендній платі у сумі 59157,19 грн.

Відповідачем розрахунок заборгованості зі сплати орендної плати не заперечений та не спростований.

Станом на день розгляду справи, відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості зі сплати орендної плати у сумі 59157,19 грн.

Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування заборгованості зі сплати орендних платежів (а.с.39-42), суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3.5, 3.8 договору, орендна плата, перерахована не своєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету у визначеному пунктом 3.3 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням пені подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожен день прострочення, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 21 % від суми заборгованості.

Вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України також передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобовязання.

Так позивачем нарахована Відповідачу пеня у розмірі 32 385 грн. 68 коп. та штраф у розмірі 12423 грн. 01 коп., які підтверджені розрахунком позивача (а.с. 4-5, 22, 24), та підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ч.1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Вимогами ч.1 ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене вимоги позивача про стягнення заборгованості в розмірі 103 965 грн. 88 коп., з яких: основний борг за Договору оренди від 30.07.2007 та Додаткової угоди №2 від 30.07.2011 у розмірі 59157,19 грн., пеня у розмірі 32 385 грн. 68 коп. та штраф, у розумінні 21% від суми заборгованості, у розмірі 12423 грн. 01 коп. матеріалами справи підтверджений, відповідачем не заперечений, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню повністю, судові витрати слід віднести за рахунок відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 83-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Споживчого товариства Діамед (54015, м. Миколаїв, бул. Бузький, 18, офіс 203, код 30176704) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області (01032, м. Кивї, вул. Симона Петлюри, 15, код 19028107) заборгованість в сумі 103 965 (сто три тисячі девятсот шістдесят пять) грн. 88 коп., з яких: 59 157 (пятдесят девять тисяч сто пятдесят сім) грн. 19 коп. основний борг, 32 385 (тридцять дві тисячі триста вісімдесят пять) грн. 68 пеня, 12 423 (дванадцять тисяч чотириста двадцять три) грн. 01 коп. штраф, у розумінні 21% від суми заборгованості, а також грошові кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 1559 (одна тисяча пятсот пятдесят девять) грн. 49 коп.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Суддя В.Д. Фролов