КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2016 р. Справа№ 910/21633/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Отрюха Б.В.

Михальської Ю.Б.

за участю:

від позивача: Маслакова І.Ю. - представник;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи-1: Западнюк М.А. - представник;

від третьої особи-2: Сідловська А.В. - представник;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву"

на ухвалу

Господарського суду м. Києва

від 06.07.2016р.

у справі № 910/21633/13 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом Державного підприємства "Науково-дослідний і проектний інститут містобудування"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземпроектування"

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство "Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву"

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Міністерство регіонального розвитку та будівництва та житлово-комунального господарства

про розірвання договору та стягнення 94 159,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі № 910/21633/13 (у складі колегії суддів: Цюкало Ю.В. - головуючого, Літвінова М.Є., Ломака В.С.) в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2016 (у складі колегії суддів: Руденко М.А. - головуючого, Дідиченко М.А., Кропивної Л.В.) рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі № 910/21633/13 Господарського суду міста Києва залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду міста Києва від 26.04.2016р., касаційну скаргу Державного підприємства "Науково-дослідний і проектний інститут містобудування" задоволено частково. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2016 та рішення господарського суду Київської області від 06.04.2015 у справі № 910/21633/13 Господарського суду міста Києва скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Автоматичною системою документообігу Господарського суду міста Києва справу № 910/21633/13 передано на новий розгляд судді Трофименко Т.Ю.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції від третьої особи - Публічного акціонерного товариства "Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву" через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява до Державного підприємства "Науково-дослідний і проектний інститут містобудування" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземпроектування" про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 30.04.2010 до договору оренди № 692, яка укладена між Державним підприємством "Науково-дослідний і проектний інститут містобудування" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрземпроектування".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2016р. відмовлено в прийнятті зустрічної позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву" до Державного підприємства "Науково-дослідний і проектний інститут містобудування" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземпроектування" про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 30.04.2010 до договору оренди № 692, яка укладена між Державним підприємством "Науково-дослідний і проектний інститут містобудування" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрземпроектування".

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, третя особа, яка не заявляє самостіних вимог на предмет спору, звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.07.2016 р. скасувати, справу передати до Господарського суду м. Києва для продовження розгляду.

Апелянт вважає відмову незаконною, а винесену ухвалу такою, що підлягає скасуванню, посилаючись на ст.26 ГПК України ( що застосовуюється до правовідносин з третіми особами, що заявляють самостійні вимоги на предмет спору).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2016р. справу прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 09.08.2016 р.

У судове засідання представник відповідача не з'явився, у матеріалах справи наявні докази належного повідомлення особи про місце та дату розгляду справи.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Відповідно до пункту 2.6.15. Інструкції з діловодства в господарських судах України на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Як вбачається з відмітки про відправку, яка міститься на звороті останньої сторінки оригіналу ухвали Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2016р., якою розгляд справи було відкладено на 09.08.2016р., копії вказаного процесуального документу було відправлено учасникам судового процесу у даній справі - 05.08.2016р.

Таким чином, учасники судового процесу про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Явка представників учасників судового процесу не визнавалася обов'язковою.

Разом з тим, будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутнім в даному судовому засіданні від відповідача до суду не надійшло.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.3 ст.22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Крім того, статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, виходячи зі змісту ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський не бачить підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням того, що розгляд апеляційної скарги обмежений процесуальними строками, зокрема ст. 102 Господарського процесуального кодексу України, а відкладення справи призведе лише до необґрунтованого затягування розгляду даної справи.

За таких обставин справи судова колегія визнала можливим розгляд апеляційної скарги за відсутності представника відповідача, повідомленого належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, судова колегія апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у прийнятті зустрічної позовної заяви від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Відповідно до статті 60 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним. Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково, а також має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати зустрічний позов.

Таким чином, зважаючи на положення ст. ст. 22, 60 Господарського процесуального кодексу України зустрічний позов має певну специфіку, яка відрізняє його від інших видів позовів. По-перше, право подання зустрічного позову має не будь-який учасник процесу, а лише відповідач за первісним позовом; пред'являється він до первісного позивача. По-друге, подання зустрічного позову є можливим лише до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Зважаючи на те, що третьої особою у справі порушено приписи ст. 60 Господарського процесуального кодексу України шляхом подачі зустрічного позову, суд вірно прийшов до висновку про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви.

Судова колегія апеляційного господарського суду роз'яснює, що ст.26 ГПК України, на яку посилається апелянт, як на обґрунтування своїх апеляційних вимог, застосовується до суб'єктів правовідносин, які мають інший процесуальний статус - а саме, треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, в той час, коли апелянт є третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.Крім того, позовна заява третьої особи, яка не заявляє самостіних вимог на предмет спору повинна містити тіж вимоги, що і позовна заява позивача.

За таких обставин справи, доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, фактичні обставини справи судом першої інстанції встановлені повно та об'єктивно, доказам по справі надана належна юридична оцінка, відтак, підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування ухвали Господарського суду міста Києва немає.

При цьому, суд повідомляє, що третя особа не позбавлена права звернутись з новим позовом у загальному порядку.

Керуючись сю 60, п. 1 ч. 1 ст. 62, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.07.2016р. у справі № 910/21633/13 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.07.2016р. у справі № 910/21633/13 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/21633/13 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Б.В. Отрюх

Ю.Б. Михальська