РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2016Справа №910/8584/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Солодка Країна-А»

до 1) відкритого акціонерного товариства «Володимир-Волинський

цукровий завод»;

2) Державної спеціалізованої бюджетної установи Аграрний фонд;

3) товариства з обмеженою відповідальністю «Еверіз веб Солюшенс»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Міністерство аграрної політики та продовольства України

про зобов'язання вчинити дії,

за участю представників сторін:

від позивача: Аверкова Н.О. (довіреність № 246 від 23.05.2016);

від відповідача 1: не з'явились;

від відповідача 2: Авраменко В.Д. (довіреність № 561 від 21.04.2016);

від відповідача 3: Пурлінський Д.Ю. (договір від 10.02.2016);

від третьої особи: Недашківська О.В. (довіреність № 31-4/15 від 05.05.2016),

ВСТАНОВИВ :

У травні 2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Солодка Країна-А» (далі - позивач) до відкритого акціонерного товариства «Володимир-Волинський цукровий завод» (далі - відповідач 1), Державної спеціалізованої бюджетної установи Аграрний фонд (далі - відповідач 2) та товариства з обмеженою відповідальністю «Еверіз веб Солюшенс» (далі - відповідач 3) про зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач пояснив, що між ним та відповідачем 1 був укладений договір зберігання № 38 (далі - договір зберігання), згідно з умовами якого позивач передав цукор-пісок І категорії, в кількості 8 267 тонн (далі - майно), а відповідач 1 прийняв на відповідальне зберігання вказане майно та зобов'язувався зберігати його і повернути позивачу у схоронності.

14.05.2012 позивач звернувся до відповідача 1 з листом-претензією № 25, яким просив повернути майно, передане на зберігання. Проте, відповідач 1 повідомив позивача, що не може виконати обов'язок та повернути майно, оскільки цукор-пісок, який перебував на відповідальному зберіганні останнього, вилучений в якості речового доказу і переданий на відповідальне зберігання Волинському регіональному відділенню Аграрного Фонду з переміщенням на склад відповідача 3.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду, просив зобов'язати відповідача 2 повернути цукор-пісок І категорії у кількості 8 267 тонн за актом прийому-передачі, який було вилучено з складських приміщень відповідача 1 та передано на зберігання відповідачу 2.

Провадження у справі № 910/8584/16 порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2016, розгляд справи призначено на 30.05.2016.

30.05.2016 через загальний відділ діловодства суду представником позивача були подані документи, витребувані ухвалою суду від 13.05.2016, для долучення до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача 2 проти задоволення позову заперечував. Подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом було задоволено. А також клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - старшого слідчого в ОВС управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління ГПУ Алахвердієва С.Ш., розгляд якого судом було відкладено до наступного судового засідання.

Крім того, представник відповідача 2 подав відзив, в якому надав пояснення щодо обставин і підстав переміщення цукру-піску, визнаного речовим доказом, зі складу відповідача 1.

Представники відповідачів 1 і 3 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду від 13.05.2016 не виконали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2016 Генеральну прокуратуру України зобов'язано надати суду інформацію щодо стадії кримінального провадження № 0000016, розгляд справи відкладено на 15.06.2016.

13.06.2016 від Генеральної прокуратури України надійшли відомості, витребувані ухвалою суду від 30.05.2016.

15.06.2016 представник позивача в судовому засіданні подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке судом було задоволено.

Представник відповідача 2 подав клопотання про відкликання клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - старшого слідчого в ОВС управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління ГПУ Алахвердієва С.Ш. Вказане клопотання судом було задоволено.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 30.05.2016 не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2016 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Міністерство аграрної політики та продовольства України (далі - третя особа), розгляд справи відкладено на 11.07.2016.

11.07.2016 представники позивача та відповідача 3 подали клопотання про долучення документів до матеріалів справи, які судом були задоволені.

Представник відповідача 2 подав додаткові пояснення, в яких, зокрема, зазначив, що між відповідачем 2 та позивачем відсутні будь-які договірні правовідносини, тому звернення позовних вимог до відповідача 2 є неправомірним.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвали суду від 15.06.2016 не виконав.

Крім того, представники позивача та відповідача 3 подали спільне клопотання про продовження строку розгляду спору, яке судом було задоволено на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 розгляд справи відкладено на 25.07.2016.

25.07.2016 у судовому засіданні представник позивача подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке судом було задоволено.

Представник відповідача 2 подав пояснення, в яких зазначив, що про наявність серед цукру-піску бурякового відповідача 2, переміщеного на склад відповідача 3, цукру-піску тростинного стало відомо лише під час проведення інвентаризації залишків товарно-матеріальних цінностей, проведеної в межах кримінального провадження. Вказаний факт з'ясовується досудовим розлідуванням.

Представники відповідача 2 та третьої особи надали пояснення по суті спору.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 11.07.2016 не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2016 розгляд справи відкладено на 01.08.2016.

01.08.2016 предстаник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представники відповідачів 2 і 3 проти задоволення позову заперечували, вважали його необґрунтованим та безпідставним, в задоволенні позовних вимог просили суд відмовити.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 25.07.2016 не виконав.

У судовому засіданні 01.08.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення повноважних представників учасників судового процесу, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

04.03.2010 між товариством з обмеженою відповідальністю «Солодка Країна-А» (далі - ТОВ «Солодка Країна-А» або поклажодавець) та відкритим акціонерним товариством «Володимир-Волинський цукровий завод» (далі - ВАТ «Володимир-Волинський цукровий завод» або зберігач) був укладений договір зберігання № 38 (далі - договір зберігання), згідно з умовами якого ТОВ «Солодка Країна-А» передало цукор-пісок І категорії, виготовлений з «Какао-Міксу» в кількості 8 267 тонн (далі - товар або цукор-пісок), а ВАТ «Володимир-Волинський цукровий завод» прийняло на відповідальне зберігання вказаний товар та зобов'язувалось зберігати його і повернути поклажодавцеві у схоронності.

Пунктом 2.1.6 договору зберігання передбачено, що зберігач зобов'язаний зберігати товар в складі, що знаходиться за адресою: вул. Луцька, 230, м. Володимир-Волинський, Волинська обл., 44700.

Згідно з п. 7.4 договору зберігання договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного його виконання сторонами.

Передання ТОВ «Солодка Країна-А» цукру-піску на відповідальне зберігання ВАТ «Володимир-Волинський цукровий завод» підтверджується актом прийняття-передачі товару до договору зберігання № 38 від 04.03.2010 (далі - акт), копія якого долучена до матеріалів справи.

Відповідно до п. 2 вищевказаного акту товар знаходиться на складі за адресою: Волинська обл., м. Володимир-Волинський, вул. Луцька, 230.

14.05.2012 ТОВ «Солодка Країна-А» звернулось до ВАТ «Володимир-Волинський цукровий завод» з листом-претензією № 25, яким просило відвантажити цукор-пісок у кількості 8 267 тонн, що зберігається за адресою: Волинська обл., м. Володимир-Волинський, вул. Луцька, 230.

Листом № 125 від 22.05.2012 ВАТ «Володимир-Волинський цукровий завод» повідомило ТОВ «Солодка Країна-А» про те, що не може виконати обов'язок та повернути товар, оскільки цукор-пісок, який перебував на відповідальному зберіганні останнього, був вилучений в якості речового доказу на підставі листа Генеральної прокуратури України від 14.05.2012 № 49-3389 та постанови Генеральної прокуратури України від 14.05.2012 і переданий на відповідальне зберігання Волинському регіональному відділенню Аграрного Фонду з переміщенням на склад товариства з обмеженою відповідальністю «Еверіз веб Солюшенс» (далі - ТОВ «Еверіз веб Солюшенс»), що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Карбишева, 1.

Державна спеціалізована бюджетна установа Аграрний фонд (далі - ДСБУ Аграрний фонд), в свою чергу, листом, копія якого долучена до маралів справи, повідомило ТОВ «Солодка Країна-А», що відповідно до постанови Генеральної прокуратури України від 14.05.2012 цукор-пісок, який належить ДСБУ Аграрний фонд та знаходився на складах ДП «Харківцукорзбут» (адреса: Волинська обл., м. Володимир-Волинський, вул. Луцька, 230) визнано речовим доказом в кримінальній справі № 49-3389, порушеній 01.02.2012.

У зв'язку з цим, ТОВ «Солодка Країна-А» звернулось до суду, просило зобов'язати ДСБУ Аграрний фонд повернути цукор-пісок І категорії у кількості 8 267 тонн за актом прийому-передачі, який було вилучено з складських приміщень ВАТ «Володимир-Волинський цукровий завод» та передано на зберігання ДСБУ Аграрний фонд.

14.05.2012 слідчим групи слідчих Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України було винесено постанову про передачу речових доказів на зберігання, відповідно до якої прийнято рішення речовий доказ цукор-пісок, який зберігався на складі готової продукції ВАТ «Володимир-Волинський цукровий завод» за адресою: Волинська обл., м. Володимир-Волинський, вул. Луцька, 230, передати для відповідального зберігання та здійснити його переміщення на склад ТОВ «Еверіз веб Солюшенс».

З 21.05.2012 по 13.09.2012 включно були проведені інвентаризація та переміщення цукру-піску державного інвентаризаційного фонду з ВАТ «Володимир-Волинський цукровий завод» (вул. Луцька, 230, м. Володимир-Волинський, Волинська обл.) на ТОВ «Еверіз веб Солюшенс» (м. Луцьк, вул. Карбишева, 1), що підтверджується протоколом інвентаризаційної комісії цукру-піску Аграрного фонду на складі ВАТ «Володимир-Волинський цукровий завод» (зберігач ДП «Харківцукорзбут») від 14.09.2012, копія якого долучена до маралів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2016 Генеральну прокуратуру України зобов'язано надати суду відомості щодо стадії кримінального провадження № 0000016.

13.06.2016 на адресу суду надійшов лист № 15/2/1-4064-12 від 08.06.2016, яким Генеральна прокуратура України повідомила, що другим слідчим відділом Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000016 від 21.11.2012 за фактом заволодіння шляхом зловживання своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб чужим майном в особливо великих розмірах - грошовими кошами Аграрного фонду, та вчиненні службового підроблення, що спричинило тяжкі наслідки за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України. На даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Статтею 387 Цивільного кодексу України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 Цивільного кодексу України).

Водночас, судом встановлено, що цукор-пісок, який ТОВ «Солодка Країна-А» просить зобов'язати ДСБУ Аграрний фонд повернути, визнано речовим доказом у кримінальній справі № 49-3389 (кримінальне провадження № 0000016).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об'єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об'єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому:

Таким чином, питання щодо повернення речових доказів власникам належить до компетенції судів загальної юрисдикції та вирішується в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Крім того, судом встановлено, що зобов'язальні правовідносини, існують саме між ТОВ «Солодка Країна-А» та ВАТ «Володимир-Волинський цукровий завод», в яких перший виступає поклажодавецем, а другий - зберігачем майна.

Враховуючи зміст вказаних зобов'язальних правовідносин саме ВАТ «Володимир-Волинський цукровий завод», як зберігач, зобов`язався зберігати отримане майно та повернути його поклажодавцеві у схоронності.

Таким чином, обов'язок перед ТОВ «Солодка Країна-А» зберігати та повернути майно покладений саме на ВАТ «Володимир-Волинський цукровий завод», а не ДСБУ Аграрний фонд.

Водночас, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам (аналогічна правова позиція викладене у постановах Вищого господарського суду України від 01.06.2016 по справі № 910/268/16, від 10.05.2016 по справі № 920/1837/14).

ТОВ «Солодка Країна-А» обрало неефективний спосіб захисту своїх прав, адже майно, що є предметом спору в даній справі - цукор-пісок І категорії у кількості 8 267 тонн, набуло статусу речового доказу в кримінальній справі, тому питання щодо його повернення не може бути вирішено господарським судом. Крім того, вимога повернути майно, що було передано на зберігання ВАТ «Володимир-Волинський цукровий завод», звернена до ДСБУ Аграрний фонд - особи, не пов'язаної із ТОВ «Солодка Країна-А» зобов'язальними правовідносинами, що виникають з договору зберігання. Тобто зазначені позовні вимоги звернені до неналежного відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що вимоги ТОВ «Солодка Країна-А» задоволенню не підлягають.

Щодо розподілу господарських витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позовних вимог судом відмовлено, судовий збір покладається на позивача та відшкодуванню за рахунок відповідачів не підлягає.

Керуючись статтями 32, 34, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В :

У позові товариства з обмеженою відповідальністю «Солодка Країна-А» відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15 серпня 2016 року.

Cуддя Я.А. Карабань