РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2016Справа №910/3986/16

За позовомПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на здійснення ліквідації
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТФІНАНС"
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача
Треті особи1.Фонд гарантування вкладів фізичних осіб 2.Публічне акціонерне товариство "Шкіряне підприємство "Світанок" 3.Публічне акціонерне товариство "Івано - Франківський м'ясокомбінат" 4.ОСОБА_5 5.Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія"
провизнання правочину недійсним
Колегія суддів Трофименко Т.Ю. (головуюча)

Пригунова А.Б.

Привалов А.І.

В засіданні приймали участь:

від позивача: Таболін О.С. - по дов. № б/н від 18.07.2016

від відповідача: Зеленковський О.О. - по дов. № б/н від 30.03.2016

від третьої особи-1: Музичук Л.В. - по дов. № 27-27953/16 від 22.06.2016

від третьої особи-2: не з'явився;

від третьої особи-3: не з'явився;

від третьої особи-4: не з'явився;

від третьої особи-5: ОЧугунов М.В.- по дов. № б/н від 31.07.2015

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на здійснення ліквідації до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТФІНАНС" про:

Визнання недійсним, укладений між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТФІНАНС" нікчемний договір про відступлення права вимоги від 25.03.2014р.

Зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТФІНАНС" повернути Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" оригінали договорів переданих на виконання договору про відступлення права вимоги від 25.03.2014р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2016 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/3986/16, розгляд справи призначено на 30.03.2016р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.03.2016р., відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 20.04.2016р., у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.04.2016р., відповідно до ст. ст. 69, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, було продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та оголошено в судовому засіданні перерву до 18.05.2016р.

В судовому засіданні 18.05.2016р., відповідно д ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 25.05.2016р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2016р. призначено колегіальний розгляд справи № 910/3986/16.

Згідно довідки про автоматичний розподіл справ між суддями від 25.05.2016 р. справу № 910/3986/16 призначено судді-доповідачу ОТрофименко Т.Ю. інші судді, які входять до складу колегії: ОПригунова А.Б. ОПривалов А.І.

Ухвалою від 25.05.2016р. справа № 910/3986/16 колегією суддів була прийнята до провадження, розгляд справи призначений на 15.06.2016р. о 12 год. 45 хв.

В судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про виклик експерта (оцінювача) ОСОБА_10 в судове засідання для надання пояснень.

Представник позивача проти задоволення даного клопотання заперечував.

Суд, розглянувши дане клопотання, вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на те, що судом експертиза по даній справі не призначалась.

В судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про витребування у позивача належним чином засвідченої копії витягу з розрахунку резерву за наданими ПАТ "Дельта Банк" кредитами, що стосується кредитного договору №08/20/08-КЛТ від 03.10.2008р. укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ПАТ "ШП "Світанок" та призначення по даній справи судової товарознавчої експертизи.

Представник позивача проти задоволення даних клопотань заперечив.

Суд вирішив дані клопотання розглянути після надання сторонами пояснень по справі.

Судом було залучено до участі у справі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Публічне акціонерне товариство "Шкіряне підприємство "Світанок"

Публічне акціонерне товариство "Івано - Франківський м'ясокомбінат" ОСОБА_11

Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія"

Представник позивача, відповідача та третьої особи не заперечували.

Суд, заслухавши думку представників сторін, вважає за доцільне залучити до участі у справі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Публічне акціонерне товариство "Шкіряне підприємство "Світанок"

Публічне акціонерне товариство "Івано - Франківський м'ясокомбінат

ОСОБА_11

Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія"

У зв'язку із залученням до участі у справі третіх осіб, суд відклав розгляд справи на 13.07.2016 та зобов'язав позивача направити копії позовної заяви та додані до неї документи на адреси залучених третіх осіб, докази направлення надати суду.

Представником позивача у судовому засіданні було надано документи на виконання вимог ухвали від 15.06.2016.

У судовому засіданні 13.07.2016 представником відповідача подано клопотання про видачу належним чином засвідчених копій матеріалів справи № 910/3986/16, які було надано відповідачем для долучення до матеріалів справи, а саме: звіт про експертну оцінку ринкової вартості прав грошової вимоги за кредитним договором за ПАТ "ШП "Світанок" № 08/20/08-КЛТ (даний звіт було надано позивачем для долучення до матеріалів справи).

Суд, розглянувши дане клопотання, відхилив його у зв'язку з тим, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено видачу судом засвідчених копій документів, долучених до матеріалів справи.

Також, у даному судовому засіданні представник відповідача підтримав раніше подане ним клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи, на вирішення якої поставити питання щодо вартості права вимоги зобов'язань за кредитним договором № 08/20/08-КЛТ від 03.10.2008 року зі змінами і доповненнями, що обліковуються на балансі ТОВ "Фінансова компанія "Інвестфінанс" станом на 25.03.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на те, що відповідач не обґрунтував необхідність призначення судової товарознавчої експертизи для вирішення даного спору, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні даного клопотання.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представників третіх осіб, суд відклав розгляд справи на 20.07.2016.

У судовому засіданні 20.07.2016 представником відповідача подано додаткові пояснення у справі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представників третіх осіб-2,3,4, а також невиконання вимог ухвали суду, суд відклав розгляд справи на 27.07.2016.

21.07.2016 від позивача через загальний відділ діловодства надійшло клопотання про уточнення позовних вимог, відповідно до якого позивач уточнив перелік документів, які просить суд зобов'язати ТОВ «Фінансова компанія «Інвестфінанс» повернути позивачеві.

У судовому засіданні 27.07.2016 судом було розглянуто раніше подане клопотання відповідача про витребування у позивача належним чином засвідченої копії витягу з розрахунку резерву за наданими кредитами ПАТ «Дельта Банк», що стосується Кредитного договору № 08/20/08- КЛТ від 03.10.2008-КЛТ від 03.10.2008 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Шкіряне підприємство «Світанок» та оригіналу розрахунку резерву за наданими кредитами ПАТ «Дельта Банк» (для огляду).

Суд, розглянувши клопотання відповідача про витребування доказів, не знаходить підстав для його задоволення з огляду на те, що зазначені у клопотанні документи не є необхідними для вирішення спору по суті.

27.07.2016 представником третьої особи-5 було подано письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого третя особа-5 проти позовних вимог заперечувала та просила суд у їх задоволенні відмовити.

Також, у судовому засіданні представник третьої особи-5 подав клопотання про залишення позову без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України та письмові пояснення щодо даного клопотання.

Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що позовна заява Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на здійснення ліквідації підписана представником ОСОБА_12 за довіреністю від 04.01.2016, яка підписана уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОКадировим В.В.

Вказана вище довіреність, на думку третьої особи-5, не є належним доказом наявності у ОСОБА_12 повноважень на подання позову від імені банку, оскільки відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» право надавати такі повноваження наділено лише виконавчу дирекцію Фонду та можливості передоручення своїх повноважень уповноваженими особами Фонду іншим особам законом не передбачено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду. Уповноважена особа Фонду має право: 1) призначати на посаду, звільняти з посади чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їхні службові обов'язки, змінювати розмір оплати праці з додержанням вимог законодавства про працю; 2) здійснювати інші повноваження, встановлені цим Законом, та делеговані їй Фондом.

При цьому, у п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що уповноваженою особою Фонду є - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Тобто, законодавцем не передбачено обмеження повноважень уповноваженої особи Фонду на видачу та/або скасування довіреностей під час здійснення в неплатоспроможному банку тимчасової адміністрації та/або його ліквідації.

Зважаючи на те, що довіреність була видана уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на здійснення ліквідації у АТ «Дельта Банк», Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на день звернення до суду з позовом не ліквідовано, суд дійшов висновку, що довіреність, видана представнику позивача ОСОБА_12 на момент підписання та подачі позовної заяви до суду була чинною, а тому зазначений представник був належним чином уповноважений на підписання позовної заяви.

Зважаючи на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про залишення позову без розгляду.

Представники третіх осіб-2,3,4 в судове засідання не з'явились.

Від третіх осіб-2,3,4 заяв та клопотань процесуального характеру, на час проведення судових засідань, до суду не надходило.

Треті особи-2,3,4 належним чином повідомлені про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого господарського суду України, викладених в пункті 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Згідно п. 3.9.2 Постанови № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Окрім того, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З огляду на вищевикладене, оскільки явка представників сторін в судові засідання обов'язковою не визнавалась, треті особи-2,3,4 не скористались належним їм процесуальним правом приймати участь в судових засіданнях, третіми особами-2,3,4 не надано будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, здійснював розгляд справи за відсутності представників третіх осіб-2,3,4 виключно за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши позов, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб-1,5, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та вивчивши зібрані у справі докази, з'ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши надані докази та оглянувши їх оригінали в судових засіданнях, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

03.10.2008 між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (далі - банк) та Відкритим акціонерним товариством «Шкіряне підприємство «Світанок» (далі - позичальник) укладено кредитний договір № 08/20/08-КЛТ (далі - Основний договір), умовами якого передбачено, що банк надає позичальнику у майбутньому кредити (транші) в межах загальної суми у розмірі 20 000 000,00 грн.

Відповідно до п. 1.2. Договору зобов'язання банку щодо надання кредитів та зобов'язання позичальника щодо повернення кредитів, сплати процентів а також інші права та зобов'язання сторін, передбачені цим договором, виникають з моменту укладення сторонами додаткових угод про надання кредитів, які є невід'ємними частинами цього договору, в сумах, зазначених в таких додаткових угодах.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 до кредитного договору № 08/20/08-КЛТ від 03.10.2008 року банком було надано позичальнику кредит у розмірі 11 350 521,65грн. Процентну ставку за наданим кредитом встановлено у розмірі 30% річних.

Також, до Кредитного договору сторонами укладалися Додаткові угоди, а саме: № 2 від 30.12.2008 року, № 3 від 23.01.2009 року, № 4 від 06.02.2009 року, № 5 від 30.07.2009 року, № 6 від 29.09.2009 року, № 7 від 01.10.2009 року, № 8 від 15.10.2009 року, № 9 від 09.11.2009 року, № 10 від 25.03.2010 року, № 11 від 29.03.2010 року, № 12 від 28.09.2010року, № 13 від 26.10.2010 року, № 14 від 26.11.2010 року, № 15 від 27.12.2010 року, № 16 від 26.01.2011 року, № 17 від 25.02.2011 року, № 18 від 25.03.2011 року, № 19 від 29.03.2011 року, № 20 від 26.04.2011 року, № 21 від 26.05.2011 року, № 22 від 25.07.2011 року, № 23 від 25.11.2011 року.

У подальшому Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» передало Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» за договором купівлі-продажу від 26.06.2013, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОШевченко Д.Г. запис в реєстрі за № 1441, право вимоги за кредитним договором № 08/20/08-КЛТ від 03.10.2008.

25.03.2014 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (первісним кредитором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестфінанс» (новим кредитором) було укладено Договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОЛітвіновим А.В.за реєстровим № 520, відповідно до п. 1.1. первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги належного виконання зобов'язань Відкритим акціонерним товариством «Шкіряне підприємство «Світанок» за Кредитним договором № 08/20/08-КЛТ від 03.10.2008 року із змінами, внесеними додатковими угодами.

Станом на день укладення Договору відступлення права вимоги сума заборгованості за кредитним договором становила 36 453 789,29 грн., з яких 29 245 878,20 грн. - за кредитом, 7 207 911,09 грн - заборгованість по процентам.

Відповідно до п. 1.4. Договору сторони домовились, що ціна відступлення права вимоги за Основним договором, що підлягає сплаті на користь первісного кредитора становить 11 000 000,00 грн. без ПДВ.

Новий кредитор зобов'язаний сплатити на користь первісного кредитора ціну відступлення права вимоги за основним договором, зазначену в пункті 1.4. Договору не пізніше «26» березня 2014 (п. 1.5. Договору).

Відповідно до п. 1.6. Договору сторони узгодили, що право вимоги до Нового кредитора переходить виключно після повної оплати останнім на користь Первісного кредитора ціни відступлення права вимоги за Основним договором.

На виконання умов Договору відступлення права вимоги, відповідачем 26.03.2014 було сплачено 11 000 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 15.

На підставі постанови правління Національного банку України від 02.03.2015 р. № 150 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 р. № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно якого з 03.03.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.08.2015 р. № 147, строк здійснення тимчасової адміністрації у Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" продовжено по 02.10.2015 р. включно.

Постановою Національного банку України від 02.10.2015 р. № 664 відкликано банківську ліцензію та запроваджено процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк".

Уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі наказу від 11.03.2015 р. № 67 створено комісію з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями.

В ході роботи вказаної комісії, оформленої протоколом від 24.09.2015 р. № 69, затвердженим уповноваженою особою на здійснення тимчасової адміністрації, було виявлено ознаки нікчемності, передбачені ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме: договору про відступлення права вимоги від 25.03.2014 р.

На думку комісії, позивачем було порушено норми ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки ціна відступлення права вимоги становить 11 000 000,00 грн. без податку на додану вартість, тоді як загальна сума вимог, які виникли і нараховані за кредитним договором від 08/20/08-КЛТ від 03.10.2008 та які були передані відповідачу на день укладення оспорюваного правочину складає 36 453 789,29 грн.

Оспорюваний правочин, на думку позивача, фактично був вчинений сторонами за ціною, яка є значно меншою від її оціночної вартості.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Пунктом 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України, суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

За змістом п.2.5.2 вказаної постанови Пленуму Вищого господарського суду України, необхідно з урахуванням приписів ст. 215 Цивільного кодексу України та ст. 207 Господарського кодексу України розмежовувати види недійсності правочинів, а саме: нікчемні правочини, недійсність яких встановлена законом (наприклад, ч.1 ст. 220, ч.2 ст. 228 Цивільного кодексу України, ч.2 ст. 207 Господарського кодексу України), і оспорювані, які можуть бути визнані недійсними лише в судовому порядку за позовом однієї з сторін, іншої заінтересованої особи, прокурора.

Такий висновок викладений Вищим господарським судом України і у п. 18 Інформаційного листа №01-8/211 від 07.04.2008 "Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України", за змістом вимога про визнання недійсним правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Цивільний кодекс України не дає визначення поняття "заінтересована особа". Тому коло заінтересованих осіб має з'ясовуватись в кожному конкретному випадку в залежності від обставин справи та правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, якщо інше не встановлено законом.

Відступлене на користь відповідача право вимоги до позичальника було набуте позивачем у Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" за договором купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу ОШевченко Д.Г.за реєстровим номером 1441. Відповідно до вказаного договору позивач, сплативши загальну купівельну ціну, набув право вимоги за кредитним договором від 03.10.2008 р. № 08/20/08-КЛТ до позичальника за невиконаним грошовим зобов'язанням на загальну суму 23 000 000, грн.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Аналогічні положення містяться і в статті 180 Господарського кодексу України.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Отже, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Судом встановлено, що Постановою Правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015 було віднесено Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 2 ст. Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", неплатоспроможний банк - банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02.03.2015 було розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року включно.

Разом з тим, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 147 від 03.08.2015 продовжено строк здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" по 02.09.2015 року включно.

Так, відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", встановлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Статтею 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Як передбачено п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Постановою правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ "Дельта Банк".

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 181 від 02.10.2015 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" вирішено розпочати процедуру ліквідацію банку з 05.10.2015 по 04.10.2017 року включно.

Призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича строком на два роки з 05.10.2015 по 04.10.2017 року включно.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 6 ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Частинами 1, 2, 4 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Відповідно до ч.3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Пунктом 2.5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що за змістом частини другої статті 215 Цивільного кодексу України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду. Однак це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину (господарського договору) недійсним.

Спори про визнання нікчемних правочинів недійсними підлягають вирішенню господарськими судами у загальному порядку. З'ясувавши, що оспорюваний правочин є нікчемним, господарський суд зазначає в резолютивній частині рішення про його недійсність або, за відсутності підстав для такого визнання, відмовляє в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті (ч. 2 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб")

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Кадирова В.В. № 67 від 11.03.2015 року вирішено здійснити в АТ "Дельта Банк" перевірку правочинів (інших договорів), вчинених (укладених) АТ "Дельта Банк" протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до витягу з протоколу від 24.09.2015 р. № 69, затвердженим уповноваженою особою на здійснення тимчасової адміністрації, було виявлено ознаки нікчемності, передбачені ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме: договору про відступлення права вимоги від 25.03.2014 р., який укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестфінанс».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестфінанс» повідомлення № 1344 від 04.11.2015 про нікчемність договору про відступлення права вимоги від 25.03.2014 р., посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОЛітвіновим А.В.та зареєстрованого в реєстрі № 520, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Інвестфінанс».

Частинами 5 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що у разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Такий нікчемний договір не може бути використаний для визначення ринкової ціни.

Як роз'яснено у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" відповідно до статей 215 та 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Згідно ч.1 ст. 207 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Пунктом 3 ч. 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав, зокрема, банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору.

Так, за спірним договором позивач здійснив відступлення права вимоги на суму 36 453 789,29 грн. за ціною 11 000 000,00 грн., яка більше ніж на 69% відрізняється від загальної суми переданих вимог за договором.

За таких обставин, на підставі наведеного вище, суд дійшов висновку, що оспорюваний правочин вчинений з порушенням норм чинного законодавства України, а тому такий договір про відступлення права вимоги від 25.03.2014 р., посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОЛітвіновим А.В.та зареєстрованого в реєстрі № 520, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Інвестфінанс», підлягає визнанню недійсним, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Крім того, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (ч. 1 ст. 216 ЦК України).

Судом встановлено, що на виконання умов договору про відступлення права вимоги від 25.03.2014 року первісний кредитор (ПАТ «Дельта Банк») відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестфінанс», а ТОВ «ФК «Інвестфінанс» прийняв права вимоги за кредитним договором № 08/20/08-КЛТ від 03.10.2008 року із всіма змінами та доповненнями до нього, укладеним продавцем з ОСОБА_1; разом з правом вимоги виконання зобов'язань за кредитним договором до покупця перейшли права вимоги та було передано оригінали кредитного договору з усіма змінами та доповненнями до нього, внесеними Додатковими угодами №№1-23 до нього, а також всі інші документи, що підтверджують підтверджують право вимоги виконання зобов'язання боржником та договори, що забезпечують виконання боржника за основним договором.

Так, відповідно до акту приймання-передачі, підписаного сторонами Договору відступлення права вимоги від 25.03.2014, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестфінанс» прийняло оригінали наступних документів:

- Кредитний договір №08/20/08-КЛТ від 03 жовтня 2008 року, з Додатковою угодою №1 від 24 жовтня 2008 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №2 від 30 грудня 2008 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №3 від 23 січня 2009 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №4 від 06 лютого 2009 року до Кредитного договору №>08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №5 від 30 липня 2009 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №6 від 29 вересня 2009 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №7 від 01 жовтня 2009 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року. Додатковою угодою №8 від 15 жовтня 2009 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №9 від 09 листопада 2009 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №10 від 25 березня 2010 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №11 від 29 березня 2010 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №12 від 28 вересня 2010 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №13 від 26 жовтня 2010 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №14 від 26 листопада 2010 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №15 від 27 грудня 2010 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №16 від 26 січня. 2011 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №17 від 25 лютого 2011 року до Кредитного договору Х°08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №18 від 25 березня 2011 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10,2008 року, Додатковою угодою №19 від 29 березня 2011 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №20 від 26 квітня 2011 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою Х°21 від 26 травня 2011 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №22 від 25 липня 2011 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою № 23 від 25 листопада 2011 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року.

-Договір застави №08/20/31/08 - ЗЛТ від 13 жовтня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я. за реєстровим №5958, з Договором про внесення змін №1 від 01 жовтня 2009 року до Договору застави №08/20/31/08 - ЗЛТ від 13 жовтня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я., за реєстровим №3130; Договором про внесення змін №2 від 15 жовтня 2009 року до Договору застави №08/20/31/08-ЗЛТ від 13 жовтня 2008 року посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я. за реєстровим №3250; Договором про внесення змін №3 від 25 березня 2010 року до Договору застави №08/20/31/08 - ЗЛТ від 13 жовтня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я. за реєстровим №621.

- Договір поруки №08/20/П1/08-ПЛТ від 03 жовтня 2008 року, укладеного з Поручителем - ТОВ «Станіславська торгова компанія», із змінами та доповненнями внесеними Додатковою угодою №1 від 29 вересня 2009 року до Договору поруки №08/20/П1/08-ПЛТ від 03 жовтня 2008 року, Додатковою угодою №2 від 01 жовтня 2009 року до Договору поруки №08/20/П1/08-ПЛТ від 03 жовтня 2008 року, Додатковою угодою №3 від 15 жовтня 2009 року до Договору поруки №08/20/Ш/08-ПЛТ від 03 жовтня 2008 року, Додатковою угодою №4 від 25 березня 2010 року до Договору поруки №08/20/П 1 /08-ПЛТ від 03 жовтня 2008 року.

- Договір поруки №08/20/ПЗ/08-ПЛТ від 30 грудня 2008 року, укладений з Поручителем - ВАТ «Івано-Франківський м'ясокомбінат», з Додатковою угодою №1 від 29 вересня 2009 року до Договору поруки №08/20/ПЗ/08-ПЛТ від 30 грудня 2008 року, Додатковою угодою №2 від 01 жовтня 2009 року до Договору поруки №08/20/ПЗ/08-ПЛТ від 30 грудня 2008 року, Додатковою угодою №3 від 15 жовтня 2009 року до Договору поруки №08/20/ПЗ/08-ПЛТ від 30 грудня 2008 року, Додатковою угодою №4 від 25 березня 2010 року до Договору поруки №08/20/ПЗ/08-ПЛТ від 30 грудня 2008 року.

- Договір поруки № 08/20/П2/08-ПЛТ від 03.10.2008 року, укладений з поручителем - ОСОБА_17.

-Договір поруки № 08/20/П4/08-ПЛТ від 25.03.2010, укладений з поручителем - ОСОБА_11.

Вищевказані оригінали, відповідно до акту-приймання передачі, отримані новим кредитором (ТОВ «ФК «Інвестфінанс») у повному обсязі.

Відтак, вимога позивача про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестфінанс» повернути Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" оригінали договорів та документів, переданих на виконання умов договору про відступлення права вимоги від 25.03.2014 відповідно до акту приймання-передачі від 26.03.2014 року також підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, враховуючи викладені вище положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги вставлені фактичні обставини справи, а також те, що договір про відступлення прав вимоги від 25.03.2015, укладений між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестфінанс" з порушенням вимог чинного законодавства України, суд визнає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги від 25.03.2014, укладений між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, будинок 36-Б, ідентифікаційний код - 34047020) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестфінанс" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 32, ідентифікаційний код 37404212).

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестфінанс" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 32, ідентифікаційний код 37404212)повернути Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, будинок 36-Б, ідентифікаційний код - 34047020) оригінали договорів, переданих на виконання Договору про відступлення права вимоги від 25.03.2014, а саме:

- Кредитний договір №08/20/08-КЛТ від 03 жовтня 2008 року, з Додатковою угодою №1 від 24 жовтня 2008 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №2 від 30 грудня 2008 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №3 від 23 січня 2009 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №4 від 06 лютого 2009 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №5 від 30 липня 2009 року до Кредитного договору №08/20/08-КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №6 від 29 вересня 2009 року до Кредитного договору №08/20/08-КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №7 від 01 жовтня 2009 року до Кредитного договору №08/20/08-КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №8 від 15 жовтня 2009 року до Кредитного договору №08/20/08-КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №9 від 09 листопада 2009 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №10 від 25 березня 2010 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №11 від 29 березня 2010 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №12 від 28 вересня 2010 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №13 від 26 жовтня 2010 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №14 від 26 листопада 2010 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №15 від 27 грудня 2010 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №16 від 26 січня 2011 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №17 від 25 лютого 2011 року до Кредитного договору № 08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №18 від 25 березня 2011 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №19 від 29 березня 2011 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №20 від 26 квітня 2011 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №21 від 26 травня 2011 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою №22 від 25 липня 2011 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року, Додатковою угодою № 23 від 25 листопада 2011 року до Кредитного договору №08/20/08 - КЛТ від 03.10.2008 року.

-Договір застави №08/20/31/08 - ЗЛТ від 13 жовтня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я. за реєстровим №5958, з Договором про внесення змін №1 від 01 жовтня 2009 року до Договору застави №08/20/31/08 - ЗЛТ від 13 жовтня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міської о нотаріального округу Лаврик Т.Я., за реєстровим №3130; Договором про внесення змін №2 від 15 жовтня 2009 року до Договору застави №08/20/3 І/08-ЗЛТ від 13 жовтня 2008 року посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я. за реєстровим №3250; Договором про внесення змін №3 від 25 березня 2010 року до Договору застави №08/20/31/08 -ЗЛТ від 13 жовтня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я. за реєстровим №621.

-Договір поруки №08/20/П 1/08-ПЛТ від 03 жовтня 2008 року, укладеного з Поручителем - ТОВ «Станіславська торгова компанія», із змінами та доповненнями внесеними Додатковою угодою №1 від 29 вересня 2009 року до Договору поруки №08/20/111/08-ПЛТ від 03 жовтня 2008 року, Додатковою угодою №2 від 01 жовтня 2009 року до Договору поруки №08/20/П 1/08-ПЛТ від 03 жовтня 2008 року, Додатковою угодою №3 від 15 жовтня 2009 року до Договору поруки №08/20/П 1/08-ПЛТ від 03 жовтая 2008 року. Додатковою угодою №4 від 25 березня 2010 року до Договору поруки №08/20/П1/08-ПЛТ від 03 жовтня 2008 року.

- Договір поруки № 08/20/П2/08-ПЛТ від 03.10.2008 року, укладений з поручителем - ОСОБА_17.

- Договір поруки №08/20/ПЗ/08-ПЛТ від 30 грудня 2008 року, укладений з Поручителем - ВАТ «Івано-Франківський м'ясокомбінат», з Додатковою угодою №1 від 29 вересня 2009 року до Договору поруки №08/20/ПЗ/08-ПЛТ від 30 грудня 2008 року, Додатковою угодою №2 від 01 жовтня 2009 року до Договору поруки №08/20/ПЗ/08-ПЛТ від 30 грудня 2008 року, Додатковою угодою №3 від 15 жовтня 2009 року до Договору поруки №08/20/ПЗ/08-ПЛТ від 30 грудня 2008 року, Додатковою угодою №4 від 25 березня 2010 року до Договору поруки №08/20/ПЗ/08-ПЛТ від 30 грудня 2008 року.

- Договір поруки № 08/20/П4/08-ПЛТ від 25.03.2010, укладений з поручителем - ОСОБА_11.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестфінанс" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 32, ідентифікаційний код 37404212) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, будинок 36-Б, ідентифікаційний код - 34047020) 2 756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп. - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.07.2016р.

Колегія суддів Т. Ю. Трофименко (головуюча) Пригунова А.Б. Привалов А.І.