Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"18" серпня 2016 р. № 927/766/16

Суддя Кушнір І.В., розглянувши матеріали позовної заяви № 4428 вих-16 від 04.08.16

За позовом: Заступника керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області

вул. Чернігівський шлях, 9, м. Мена, Чернігівська область, 15600

в інтересах держави

в особі: Відділу освіти Щорської районної державної адміністрації,

вул. Банкова, 9, м. Сновськ, Чернігівська область, 15200

До Відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

АДРЕСА_1

Предмет спору: про стягнення 5964,92 грн., розірвання договору оренди та повернення майна

ВСТАНОВИВ:

Підстави повернення позовної заяви можна додавати натисканням Ctrl+Alt+[1...0], де [1...0] - відповідні п.п.1...10 статті 63 ГПК України.

Заступником керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Відділу освіти Щорської районної державної адміністрації подано позов до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про:

1) стягнення заборгованості з орендної плати, відшкодування витрат на утримання орендованого майна, за надані комунальні послуги, 3% річних та пеню у сумі 5964,92 грн.;

2) розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад міста та сіл Щорського району №41, укладеного 13.03.2015 в м. Щорс між Відділом освіти Щорської районної державної адміністрації та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, зобов'язавши Відповідача повернути Позивачу нежитлові приміщення, розташовані на першому поверсі будівлі Щорської районної станції юних техніків за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 73,9 кв.м, вартістю 32013,50 грн., шляхом передання його за актом приймання-передачі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України:

"3) до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі".

Згідно з п.п.1,2 п. 2. ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з п.п.2.10.-2.11. п.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (із змінами) у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, Прокурором фактично заявлено три окремі позовні вимоги:

1) стягнення заборгованості з орендної плати, відшкодування витрат на утримання орендованого майна, за надані комунальні послуги, 3% річних та пеню у сумі 5964,92 грн.;

2) розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад міста та сіл Щорського району №41, укладеного 13.03.2015 в м. Щорс між Відділом освіти Щорської районної державної адміністрації та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1,

3) зобов'язання Відповідача повернути Позивачу нежитлові приміщення, розташовані на першому поверсі будівлі Щорської районної станції юних техніків за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 73,9 кв.м, вартістю 32013,50 грн., шляхом передання його за актом приймання-передачі.

Прокурором в якості доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, до позову додані платіжні доручення №1379 від 19.07.2016 на суму 1378,00 грн. та №1890 від 02.08.2016 на суму 1378,00 грн.

При цьому, як вбачається з позовної заяви, Прокурором ціна позову визначена в розмірі 37987,42 грн., що фактично складається з суми заборгованості з орендної плати, відшкодування витрат на утримання орендованого майна, за надані комунальні послуги, 3% річних та пені у розмірі 5964,92 грн. та вартості нежитлових приміщень, розташованих на першому поверсі будівлі Щорської районної станції юних техніків за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 73,9 кв.м, які Прокурор просить суд зобов'язати Відповідача повернути Позивачу, у розмірі 32013,50 грн.

Тобто, фактично Прокурором сплачено судовий збір за 1 позовну вимогу немайнового характеру - розірвання договору та 1 позовну вимогу майнового характеру, що включає в себе суму заборгованості та вартість майна, яке Прокурор просить суд зобов'язати Відповідача повернути Позивачу.

Відповідно до абз.1 п.п.2.2.1. п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (зі змінами) судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна (в тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Як вбачається з даного пункту, в ньому йдеться мова про спори з приводу встановлення права власності на майно певної особи або визначення дійсного власника майна з наступною передачею йому майна з чужого незаконного володіння, або повернення майна при реституції, коли встановлюється факт відсутності дійсного переходу права власності при визнанні договорів про такий перехід недійсними.

Тобто, в даному випадку вимоги про передачу-повернення майна є наслідком спорів з приводу права власності на нього або принаймні права володіння, а тому такі спори дійсно носять майновий характер.

Разом з тим, з визначення договору найму (оренди), наведеному в ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України, та розділу 1 спірного Договору, який визначає предмет даного Договору, вбачається, що при оренді майно передається лише в користування.

Згідно з ч.1 ст.785 Цивільного кодексу України:

"У разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі."

Таким чином, визначений даною статтею особистісний обов'язок орендаря повернути орендоване майно є наслідком не переходу права власності чи права володіння, а припинення самого договору оренди.

При цьому, таке повернення саме нерухомого орендованого майна фактично відбувається у формі звільнення приміщення орендарем з підписанням акту, який підтверджує факт такого звільнення та стан майна при звільненні, тобто, на право власності (чи принаймні на право володіння) на орендоване майно, таке повернення жодним чином не впливає.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовна вимога Прокурора про зобов'язання орендаря виконати особистісний обов'язок повернути саме орендоване майно носить немайновий характер.

Тобто, з урахуванням зазначеного, у даній позовній заяві Прокурором об'єднано дві вимоги немайнового характеру (розірвання договору та зобов'язання повернення орендованого нерухомого майна), а також одна майнового характеру (стягнення заборгованості з орендної плати, відшкодування витрат на утримання орендованого майна, за надані комунальні послуги, 3% річних та пені у сумі 5964,92 грн.).

Як вказано вище, Прокурором сплачено судовий збір за 1 позовну вимогу немайнового характеру та 1 позовну вимогу майнового характеру.

Позов в частині іншої позовної вимоги немайнового характеру судовим збором не оплачено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Прокурором не надано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У абз. 2 п.п.2.22. п.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (із змінами) зазначено, що якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав передбачених ГПК, а саме статтею 43-5, пунктом 4 частини першої статті 63, пунктом 3 частини першої статті 97, пунктом 4 частини першої статті 111-3, частиною другою і пунктом 1 частини четвертої статті 111-20, пунктом 3 частини шостої статті 113, частиною п'ятою статті 122-2, частиною п'ятою статті 122-8.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України:

"Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо:

4) не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі."

З урахуванням вищевикладеного, позовна заява підлягає поверненню Прокурору без розгляду.

Прокурору роз'яснюється, що відповідно до ч.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи матеріали повернути Прокурору без розгляду.

Додаток на 81 арк., в тому числі оригінали платіжних доручень №1379 від 19.07.2016 на суму 1378,00 грн. та №1890 від 02.08.2016 на суму 1378,00 грн., акт відділу документального забезпечення (канцелярії) суду №188/2016 від 15.08.2016.

Суддя Кушнір І.В.