ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року Справа № 910/5802/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Гольцової Л.А., Губенко Н.М.,
розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємства "Шайн Україна"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 08.06.2016
у справі№ 910/5802/16 Господарського суду міста Києва
за заявоюПриватного підприємства "Шайн Україна"
про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 08.02.2016 у третейській справі № 06/16
за позовомПублічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
доПриватного підприємства "Шайн Україна"
простягнення коштів
за участю представників сторін:

позивача: Ганага А.С., дов. від 24.10.2014 № 02-36/3075

відповідача: Гаджук П.П., дов. від 18.02.2016 б/н

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Шайн Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 08.02.2016 у справі № 06/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Приватного підприємства "Шайн Україна" про стягнення коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 у справі № 910/5802/16 (суддя Грєхова О.А.), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2016 (колегія суддів у складі: головуючого судді Тарасенко К.В., суддів Тищенко О.В., Суліма В.В.), у задоволенні заяви Приватного підприємства "Шайн Україна" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 08.02.2016 у третейській справі № 06/16 відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, Приватне підприємство "Шайн Україна" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2016 у справі № 910/5802/16, прийняти нове рішення, яким скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 08.02.2016 у справі № 06/16.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою, скаржник посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Так, скаржник вказує на невірне застосування судами попередніх інстанцій ст.ст. 122-4, 122-5 Господарського процесуального кодексу України щодо підстав скасування рішення третейського суду, оскільки вважає, що третейський суд прийняв рішення у справі, яка не підвідомча третейським судам, оскільки спір між сторонами виник внаслідок здійснення валютних операцій.

Сторони згідно з приписами статті 1114 Господарського процесуального кодексу України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги та скористалися передбаченим законом правом на участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових актів, вважає касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 12.03.2014 між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" та Приватним підприємством "Шайн Україна" було укладено договір банківського рахунку № 3634 від 12.03.2014.

Пунктом 3.1 вказаного договору сторони погодили, що всі спори та розбіжності щодо укладення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, а також будь-які інші спори, що стосуються даного договору становлять предмет спору та підлягають розгляду у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" згідно з регламентом зазначеного третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди, і з яким сторони ознайомились.

Дослідивши матеріали третейської справи № 06/16, а також виходячи зі змісту рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 08.02.2016, суди попередніх інстанцій з'ясували, що на підставі договору № 3634 від 12.03.2014 позивачем було перераховано на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 216170,20 грн., частина з яких була перерахована помилково у зв'язку із технічними неполадками у банку.

У зв'язку із відмовою відповідача повернути помилково зараховані кошти, Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" з позовом про стягнення коштів.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" у справі № 06/16 (третейський суддя Ярошовець В.М.) позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" задоволено, стягнуто з Приватного підприємства "Шайн Україна" на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" грошові кошти у сумі 201300,00 грн.

Посилаючись на те, що третейський суд прийняв рішення у спорі, що не передбачений третейською угодою; справа, яка була розглянута третейським судом, йому не підвідомча; рішенням третейського суду вирішено питання про обов'язки особи, яка не брала участь у розгляді справи, оскільки відповідач не був повідомлений про день, час та місце проведення засідання третейського суду, Приватне підприємство "Шайн Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 08.02.2016 у справі № 06/16.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Аналогічні підстави оскарження і скасування рішення третейського суду визначені статтею 122-5 Господарського процесуального кодексу України.

Вказаний перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як передбачено п. 6.1.8 постанови Пленум Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у судовому розгляді заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд з'ясовує компетенцію третейського суду щодо вирішення спору між сторонами відповідно до укладеної ними третейської угоди, перевіряє відповідність заяви підставам для скасування рішення третейського суду, передбаченим Законом та ГПК. Якщо господарський суд встановить наявність інших підстав для скасування такого рішення, ніж ті, які наведено в заяві, то він з урахуванням припису частини четвертої статті 122-4 ГПК скасовує рішення третейського суду з підстави (підстав), передбаченої названим Кодексом.

При цьому, здійснюючи розгляд відповідної заяви господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише з'ясовує наявність чи відсутність підстав для його скасування, передбачених частиною другою статті 122-5 Господарського процесуального кодексу України.

Вирішуючи по суті заяву Приватного підприємства "Шайн Україна" та оцінюючи доводи скаржника щодо наявності підстав для скасування рішення третейського суду, суди попередніх інстанцій встановили, що ухвалу про порушення провадження у справі № 06/16 від 22.01.2016 та призначення засідання до розгляду на 08.02.2016 було направлено на адресу Приватного підприємства "Шайн Україна" 28.01.2016, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням № 644.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про третейські суди" сторонам має бути направлене повідомлення про день, час та місце проведення засідання третейського суду не пізніше ніж за 10 днів до такого засідання.

Згідно із п. 2 ст. 5 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" не пізніше 5 днів з моменту призначення чи обрання складу суду, останній виносить ухвалу про порушення третейського розгляду, в якій зазначається про день, час та місце проведення засідання Третейського суду. Дана ухвала сторонами має бути направлена не пізніше ніж за 10 днів до такого засідання.

Враховуючи вищенаведене, господарські суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що ухвалу суду про порушення провадження у третейській справі було направлено на адресу Приватного підприємства "Шайн Україна" в межах 10-тиденного строку, передбаченого ст. 39 Закону України "Про третейські суди" та п. 2 ст. 5 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України".

Як встановлено судами, пунктом 3.1 договору банківського рахунку № 3634 від 12.03.2014 сторони погодили, що всі спори та розбіжності щодо укладення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, а також будь-які інші спори, що стосуються даного договору, становлять предмет спору та підлягають розгляду у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" згідно з регламентом зазначеного третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди, і з яким сторони знайомились.

Виходячи з того, що предметом спору у справі № 06/16 є питання повернення коштів, помилково зарахованих банком на рахунок відповідача згідно із з умовами зазначеного договору, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою.

Крім того, як встановлено ст. 122-5 Господарського процесуального кодексу України рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо, зокрема, справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Підвідомчість справ третейським судам визначена ст. 6 Закону України "Про третейські суди", відповідно до якої третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком:

1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів;

2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб;

3) справ, пов'язаних з державною таємницею;

4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів);

5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом;

6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство;

7) справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки;

8) справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення;

9) справ у спорах, що виникають з трудових відносин;

10) справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов'язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цих товариств;

11) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України;

12) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України;

13) справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб'єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень;

14) справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Вказаний перелік є вичерпним.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судами, спір між сторонами виник у зв'язку із здійсненням розрахунків відповідно до договору банківського рахунку № 3634 від 12.03.2014, тобто виник із цивільних правовідносин, і відсутні критерії, визначені ст. 6 Закону України "Про третейські суди", за наявності яких вказаний спір не підлягає вирішенню третейським судом.

Посилаючись на непідвідомчість спору у справі № 06/16 третейським судам, скаржник, всупереч вимогам ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, разом з тим не вказав та не обґрунтував, до якої з визначених ст. 6 Закону України "Про третейські суди" категорій відноситься спір у справі № 06/16.

Твердження заявника про те, що норми законодавства щодо регулювання обігу іноземної валюти в Україні, зокрема торгівлі валютою, мають публічну основу, переслідують публічний інтерес і спрямовані на досягнення результату, необхідного в публічних цілях для задоволення публічних потреб - забезпечення стабільності української грошової одиниці - гривні, що в свою чергу не дозволяє розглядати такі спори в приватному порядку третейськими судами, правомірно відхилені судами попередніх інстанцій, оскільки предметом спору у даній справі було стягнення грошових коштів в національній валюті надмірно зарахованих на рахунок відповідача.

Врахувавши вищенаведені фактичні обставини справи та норми законодавства, дослідивши матеріали третейської справи № 06/16, суди першої та апеляційної інстанції дійшли правомірного висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 08.02.2016 у справі № 06/16.

Матеріали справи свідчать про те, що судами першої та апеляційної інстанції в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і вірно застосовано норми процесуального та матеріального права.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції лише перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Оцінка та перевірка обставин справи і доказів не віднесена до повноважень касаційної інстанції.

Посилання скаржника на невідповідність висновків судів попередніх інстанцій правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі № 6-831цс15, колегією суддів відхиляються з огляду на те, що предметом позову у справі № 6-831цс15 були вимоги про стягнення солідарно з фізичних осіб - боржника та поручителя кредитної заборгованості, вираженій в іноземній валюті, без зазначення розрахунків у національній валюті України, натомість оскаржуваним рішенням третейського суду у справі № 06/16 з боржника стягнуто заборгованість у грошовій одиниці України - гривні і у зв'язку із виконанням договору банківського рахунку, що не дає підстав вбачати подібність правовідносин, з яких виник спір у цих справах.

Колегія суддів також враховує, що у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі № 6-831цс14 не міститься вказівки на категорію спору, визначену п.п. 1-14 ст. 6 Закону України "Про третейські суди ", якою мали б керуватися суди у справі № 910/5802/16 при вирішенні питання про скасування рішення третейського суду.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування місцевим та апеляційним господарськими судами норм законодавства при прийнятті оскаржуваних судових рішень не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для їх зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Шайн Україна" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2016 у справі № 910/5802/16 Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий суддя: Л. Іванова

судді: Л. Гольцова

Н. Губенко