РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2016Справа №910/13077/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНГОССТРАХ" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА" про стягнення 9 500,00 грн., за участю представників позивача - Діденка І.В., довіреність №Є, 3.7.7.0.0-Д-1084 від 23.12.2015 року, відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з вимогою до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 9 500,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.01.2015 року у м. Києві, по вул. Г. Дніпра сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Рено " д.н. НОМЕР_1 (застрахований транспортний засіб) та автомобіля "Хонда " д.н. НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_1

Позивачем було виплачено страхове відшкодування на суму 9 500,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Хонда " д.н. НОМЕР_2, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Провідна".

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.07.2016 року порушено провадження та призначено до розгляду на 03.08.2016 року.

Представник відповідача у судове засідання 03.08.2016 року не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 64 ГПК України.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з довідки відділу ВДАІ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві та постанови Оболонського районного суду міста Києва від 27.01.2015 року у справі №756/466/15-п, 27.01.2015 року у м. Києві, по вул. Г. Дніпра, ОСОБА_1, керуючи автомобілем "Хонда " д.н. НОМЕР_2, рухаючись по другорядній дорозі не надала дорогу автомобіля, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем "Рено " д.н. НОМЕР_1.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 27.01.2015 року у справі №756/466/15-п, ОСОБА_1, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль "Рено " д.н. НОМЕР_1.

Пошкоджений автомобіль був застрахований позивачем на підставі договору страхування транспортного засобу №KЗH0СРS-14541RQ від 04.06.2014 р.

Згідно звіту від 23.12.2014 року №142-2014 вартість матеріального збитку завданого власнику пошкодженого автомобіля "Рено " д.н. НОМЕР_1, склала 9 500,00 грн.

Як вбачається з страхового акту № И-70 від 21.01.2015 р., позивачем встановлено факт настання страхового випадку та вирішено виплатити страхове відшкодування на загальну суму 9500,00 грн.

Зазначені кошти в розмірі 9500,00 грн., позивачем були виплачені страхувальнику, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 298 від 21.01.2015 року.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортним засобом - автомобілем "Хонда " д.н. НОМЕР_2, який спричинив ДТП та заподіяв збитки автомобілю "Рено " д.н. НОМЕР_1, керувала ОСОБА_1

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем "Хонда " д.н. НОМЕР_2, ОСОБА_1, встановлена у судовому порядку.

Тому, ОСОБА_1 є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю "Рено " д.н. НОМЕР_1, у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність за шкоду заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля "Хонда " д.н. НОМЕР_2, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Провідна", про що було укладено договір (поліс) № АІ/2203090, обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля "Рено " д.н. НОМЕР_1, і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п'ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю "Рено" д.н. НОМЕР_1, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку (реальних збитків та ліміту відповідальності, за вирахуванням суми франшизи 0 грн. передбаченої договором (полісом) № АІ/2203090, позов підлягає задоволенню у розмірі 9 500,00 грн.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню у розмірі 9 500,00 грн., (9 500,00 мінус франшиза - 0 грн).

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, пр. Повітрофлотський, буд. 25; код 23510137) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 32; код 33248430) 9 500 (дев'ять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. страхового відшкодування та 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 05.08.2016р.

Суддя С.О. Чебикіна