РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2016Справа №910/11268/16

За позовом: приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА";

до: приватного акціонерного товариства "СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО "ІЛЛІЧІВСЬКЕ";

про: стягнення 26.044,11 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Некряч А.В. - за довіреністю від 04.01.2016 № 4;

відповідача: Бортник Л.В. - за довіреністю від 16.12.2015 № 438.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до приватного акціонерного товариства "СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО "ІЛЛІЧІВСЬКЕ" про стягнення 26.044,11 грн.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно пошкодження транспортному засобу, який є предметом договору добровільного страхування, укладеного між позивачем і страхувальником.

Позивач на підставі правил, встановлених ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, звернувся до відповідача, як до особи, у якої застраховано цивільно-правову відповідальність винної у скоєнні ДТП особи, із вимогою про виплату страхового відшкодування. Проте, вказана вимога залишена відповідачем без виконання, що й призвело до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу шляхом стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в сумі 26.044,11 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.06.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/11268/16.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, відповідно до якого позов відхилив частково з тих підстав, що обґрунтований розмір завданої майнової шкоди, що підлягає відшкодуванню позивачу відповідачем, з урахуванням звіту про оцінку ТЗ від 21.09.2015 № 03-21/09, становить 18.348,70 грн.

В судовому засіданні 08.08.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи представників сторін по суті даного спору та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд,

В С Т А Н О В И В :

Між приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА", як страховиком, (далі - позивач) та гр. ОСОБА_3 (далі - страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту від 11.12.2014 № 833001/4002/0000019 (далі - Договір добровільного страхування).

Відповідно до предмету Договору добровільного страхування позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме "BMW " із державним номерним знаком НОМЕР_1 (далі - застрахований ТЗ).

07.09.2015 по вул. Грушевського у місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого ТЗ та транспортного засобу "MITSUBISHI COLT" із державним номерним знаком НОМЕР_2, яким керувала гр. ОСОБА_4

Факт ДТП підтверджується відомостями про дорожньо-транспортну пригоду № 73107029.

Постановою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/36821/15-п встановлено, що ДТП трапилось внаслідок порушень Правил подорожнього руху України водієм гр. ОСОБА_4 (далі - винна особа).

Внаслідок зазначеного вище ДТП застрахований ТЗ отримав механічні пошкодження.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

За замовленням позивача, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, якій діє на підставі Сертифіката суб'єкта оціночної діяльності НОМЕР_3, виданого Фондом державного майна України від 08.07.2014, складено звіт від 21.09.2015 № 03-21/09, згідно з яким вартість відновлювального ремонту застрахованого ТЗ складає 26.044,11 грн., а вартість матеріального збитку завданого застрахованому автомобілю становить 18.348,70 грн.

Позивач на підставі Договору добровільного страхування, заяви страхувальника, та страхового акту від 04.10.2015 № 00175909 та звіту від 21.09.2015 № 03-21/09 здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 26.044,11 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 05.10.2015 № 034063, засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

За правилами, встановленими ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, позивач є саме тією особою, до якої перейшло право вимоги страхового відшкодування, виплаченого страхувальникові на підставі Договору добровільного страхування.

Згідно інформації, наданої Моторним (транспортним) страховим бюро України, транспортний засіб - "MITSUBISHI COLT" із державним номерним знаком НОМЕР_2, яким керувала винна особа, станом на момент настання ДТП, забезпечено приватним акціонерним товариством "СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО "ІЛЛІЧІВСЬКЕ", як страховиком обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, (далі - відповідач), що підтверджується Страховим полісом серії АІ № 8132870 (далі - Договір обов'язкового страхування). Відповідно до Договору обов'язкового страхування, ліміт за шкоду заподіяну майну становить 50.000,00 грн., а франшиза - 0 грн.

Так, позивач, з метою реалізації свого права, забезпеченого ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, звернувся до відповідача із заявою від 16.10.2015 № 6788 про відшкодування виплаченого страхового відшкодування в сумі 26.044,11 грн.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк виконання грошового зобов'язання страховика за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі, яка має право на отримання страхового відшкодування, такого відшкодування становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем його грошового зобов'язання за Договором обов'язкового страхування, відповідач на вказану вище заяву позивача відповіді не надав, вимоги викладені в ній не задовольнив. Наведена обставина призвела до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу шляхом стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 26.044,11 грн.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з урахуванням такого.

За приписом п. 22.1. ст. 22 та ст. 29 "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, виходячи з наведених вище норм права, положення Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачають відшкодування страховиком цивільно-правової відповідальності лише оціненої шкоди, тобто вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу, визначеної за результатами проведеної суб'єктом оціночної діяльності оцінки.

Відповідно до звіту від 21.09.2015 № 03-21/09 вартість відновлювального ремонту в розмірі 26.044,11 грн. визначена без урахування фізичного зносу застрахованого ТЗ.

В свою чергу, вартість матеріального збитку в розмірі 18.348,70 грн. визначена з урахуванням фізичного зносу застрахованого ТЗ.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування, виплаченої позивачем страхувальникові за Договором добровільного страхування, підлягає задоволенню в розмірі 18.348,70 грн., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу застрахованого автомобіля відповідно до звіту від 21.09.2015 № 03-21/09.

Враховуючи, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, тому суд, керуючись ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на приватне акціонерне товариство "СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО "ІЛЛІЧІВСЬКЕ".

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО "ІЛЛІЧІВСЬКЕ" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 38 Б; ідентифікаційний код 25186738, з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А; ідентифікаційний код 20033533, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду) страхове відшкодування в сумі 18.348 (вісімнадцять тисяч триста сорок вісім) грн. 70 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) 00 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12 серпня 2016 року

Cуддя С.В. Балац