ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2016 р.Справа № 923/272/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.

суддів Діброви Г.І., Колоколова С.І.

при секретарі судового засідання Саломатовій К.А.;

за участю представників сторін:

від ПП „Фаворит-ІІІ ОСОБА_1 - за довіреністю б/н від 05.07.2016 року;

від ПрАТ „Кримська фруктова компанія не зявився;

від Головного управління Держгеокадастру у Херсонський області ОСОБА_2 - за довіреністю б/н від 31.12.2016 року;

від Каховської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Херсонській області не зявився;

від Коробківської сільської ради Каховського району Херсонської області ОСОБА_3 - за довіреністю б/н від 27.04.2016 року;

від Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області не зявився;

від ПП „Норіта-Агро ОСОБА_1 - за довіреністю б/н від 25.03.2016 року ;

від Фермерського господарства з відокремленою садибою „Зоря Каховщини- не зявився;

від прокуратури ОСОБА_4 - за посвідченням № 031666;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства „Фаворит-ІІІ, Херсонська область, Каховський район, с. Роздольне та Приватного акціонерного товариства „Кримська фруктова компанія, Автономна Республіка Крим, Красногвардійський район, с. Петрівка

на рішення господарського суду Херсонської області від 15.06.2016 року

у справі № 923/272/16

за позовом Приватного підприємства „Фаворит-ІІІ, Херсонська область, Каховський район, с. Роздольне та Приватного акціонерного товариства „Кримська фруктова компанія, Автономна Республіка Крим, Красногвардійський район, с. Петрівка

до Головного управління Держгеокадастру у Херсонський області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1) Каховської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Херсонській області

2) Коробківської сільської ради Каховського району Херсонської області

3) Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області

4) Приватного підприємства „Норіта-Агро

5) Фермерського господарства з відокремленою садибою „Зоря Каховщини

про визнання недійсними рішень (наказів) про припинення права користування земельними ділянками,

та за зустрічним позовом Заступника прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонський області

до відповідачів:

1) Приватного акціонерного товариства „Кримська фруктова компанія, Автономна Республіка Крим, Красногвардійський район, с. Петрівка

2) Приватного підприємства „Фаворит-ІІІ, Херсонська область, Каховський район, с. Роздольне

3) Фермерського господарства з відокремленою садибою „Зоря Каховщини

4) Приватного підприємства „Норіта-Агро

про розірвання договорів оренди землі, припинення дії договорів суборенди землі, вилучення земельних ділянок

В С Т А Н О В И В:

В березні 2016 року Приватне підприємство «Фаворит-ІІІ» та Приватне акціонерне товариство «Кримська фруктова компанія» звернулись до господарського суду Херсонської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонський області про визнання недійсними рішень (наказів) про припинення права користування земельними ділянками.

Ухвалами від 05.04.2016 року, 14.04.2016 року судом в порядку ст. 27 Господарського процесуального кодексу України до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору залучено Каховську обєднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Херсонській області, Коробківську сільську раду Каховського району Херсонської області, Василівську сільську раду Каховського району Херсонської області, Каховську обєднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Херсонській області, Коробківську сільську раду Каховського району Херсонської області, Василівську сільську раду Каховського району Херсонської області.

Ухвалою від 04.05.2016 року спільно до розгляду з первісним позовом прийнято подану в порядку ст. 60 Господарського процесуального кодексу України зустрічну позовну заяву Прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до відповідачів: Приватного акціонерного товариства «Кримська фруктова компанія», Приватного підприємства «Фаворит-ІІІ»; Фермерського господарства з відокремленою садибою «Зоря Каховщини»; Приватного підприємства «Норіта Агро» про розірвання договору оренди землі, орендарем яких є перший відповідач, укладеного 12.10.2007 року за № 1/53, зареєстрованого у Каховському районному відділі Херсонського регіонального центру ДП «Центр ДЗК» 17.10.2007 року за № 4АА72400003, у редакції договору оренди землі від 27.11.2007, зареєстрованого у Каховському районному відділі Херсонського регіонального центру ДП «Центр ДЗК» 30.11.2007 за № 4AA72400005, та від 05.10.2007 № 7/3, зареєстрованого у Каховському районному відділі Херсонського регіонального центру ДП «Центр ДЗК» 05.10.2007 за № 4АА72400170, а також про припинення дії договорів суборенди землі, укладених першим відповідачем з іншими відповідачами у справі, з підстав систематичної несплати відповідачем, як орендарем, орендних платежів, що прокурор вважає істотними порушеннями умов договору та інтересів держави і місцевого самоврядування.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 15.06.2016 по справі № 923/272/16:

первісний позов задоволено в повному обсязі - визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 12.03.2016 за № 61/0/7-16 про припинення договору оренди; наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 12.03.2016 року за № 62/0/7-16 про припинення договору оренди.

зустрічний позов задоволено в повному обсязі - розірвано договір оренди землі від 12.10.2007 № 1/53, зареєстрований у Каховському районному відділі Херсонського регіонального центру ДП «Центр ДЗК» 17.10.2007 за № 4АА72400003, в редакції договору оренди землі від 27.11.2007, зареєстрованого у Каховському районному відділі Херсонського регіонального центру ДП «Центр ДЗК» 30.11.2007 року за № 4АА72400005, який укладено Каховською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, і Закритим акціонерним товариством «Кримська фруктова компанія», як орендарем; договір оренди землі від 05.10.2007 року № 7/3, зареєстрований у Каховському районному відділі Херсонського регіонального центру ДП «Центр ДЗК» 05.10.2007 року за № 4АА72400170, зі змінами, внесеними додатковою угодою №11 від 07.07.2010 року, зареєстрованою у Каховському районному відділі Херсонського регіонального центру ДП «Центр ДЗК» 22.09.2010 року за № 53, який укладено Каховською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, і Закритим акціонерним товариством «Кримська фруктова компанія», як орендарем; припинено дію договору суборенди землі від 16.08.2010 року, зареєстрованого у Каховському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 10.09.2010 року за № 4АА72400005, що укладений Закритим акціонерним товариством «Кримська фруктова компанія», як орендарем, і Приватним підприємством «Фаворит-ІІІ», як суборендарем; договору суборенди землі від 09.02.2009 року, зареєстрованого у Каховському районному відділі Херсонського регіонального центру ДЗК 23.06.2009 за № 4АА72400014, що укладений Закритим акціонерним товариством «Кримська фруктова компанія, як орендарем, і Приватним підприємством «Фаворит-ІІІ», як суборендарем; договору суборенди землі від 16.08.2010 року, зареєстрованого у Каховському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 10.09.2010 за № 4АА72400006, що укладений між Закритим акціонерним товариством «Кримська фруктова компанія», як орендарем, і Приватним підприємством «Норіта Агро», як суборендарем; договору суборенди землі від 18.12.2008 року, зареєстрованого у Каховському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 27.04.2009 за № 4АА72400003, що укладений Закритим акціонерним товариством «Кримська фруктова компанія», як орендарем, і Фермерським господарством з відокремленою садибою «Зоря Каховщини» як суборендарем; вилучено у ПП «Фаворит-ІІІ» на користь стягувача, Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області земельну ділянку площею 1321,3 га вартістю 9362491,51 грн., розташовану на території Коробківської сільської ради Каховського району Херсонської області, земельну ділянку площею 572,27 га вартістю 1360879,16 грн., розташовану на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області; у Фермерського господарства з відокремленою садибою «Зоря Каховщини» на користь стягувача - Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області земельну ділянку, розташовану на території Коробківської сільської ради, площею 241,65 га вартістю 1365322,5 грн.; у Приватного підприємства «Норіта Агро» на користь стягувача - Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області земельну ділянку, розташовану на території Коробківської сільської ради, площею 571,41 га вартістю 4048907,34 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Мотивуючи рішення в частині задоволення первісного позову, місцевий господарський суд вказав, що встановлена договором несплата орендної плати протягом 3-х місяців по закінченню останнього звітного (податкового) місяця є умовою для розірвання договору оренди в односторонньому порядку. У той же час, позивач-2 довів, що ним не було допущено такого порушення умов договорів оренди землі, як-то, несплата орендної плати за землю протягом трьох місяців підряд. Ці обставини також підтверджуються відомостями та розрахунком, наданими Каховською ОДПІ, відповідно до яких несплата платежів за двома договорами оренди мала місце два місяці підряд в серпні-вересні 2014 року, окрім того, несплата мала місце у січні 2015 року та в липні 2015 року. Крім того, судом з посиланням на норми Конституції України, положень Земельного кодексу України, зазначено, що чинне законодавство виключає можливість в односторонньому адміністративному порядку втручання держави у відносини права власності або права користування земельною ділянкою, з метою припинення права власності, без рішення компетентного суду.

Задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції зазначив про наявність з боку ПрАТ «Кримська фруктова компанія» істотних порушень умов договорів оренди земельних ділянок, що значною мірою позбавило сторони договорів очікуваних благ для сільських громад та суспільних інтересів. Встановлені обставини щодо істотного порушення орендарем умов договорів оренди за висновком суду є належною підставою їх розірвання в судовому порядку відповідно до вимог ст. 651 Цивільного кодексу України, а відтак, в силу вимог ст. 8 Закону України «Про оренду землі», дія договорів суборенди має бути припинена. Наслідком припинення договорів оренди/суборенди є обовязок орендарів щодо повернення земельних ділянок власнику (орендодавцю). При цьому, встановивши, що ПрАТ «Кримська фруктова компанія», як орендар, самостійного господарювання на орендованій землі не здійснює, задоволено й позовні вимоги щодо вилучення спірних земельних ділянок на користь орендодавця за рахунок суборендарів.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, ПП «Фаворит-ІІІ» та ПрАТ «Кримська фруктова компанія» звернулись з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просять скасувати рішення місцевого господарського суду в частині задоволення зустрічного позову та прийняти нове рішення, яким в задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Скаржники вважають, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального права та процесуального права.

Апелянти зазначають, що в порушення ст.ст. 54, 56, 57, 60, 63 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв до розгляду зустрічну позовну заяву, яка підлягала поверненню, оскільки до неї не надано ані доказів надсилання її копії ПрАТ «Кримська фруктова компанія», ані доказів на підтвердження обставин, якими були обґрунтовані позовні вимоги.

На думку скаржників, поданий прокуратурою зустрічний позов не містив жодних пояснень з приводу повязаності заявлених в ньому вимог з вимогами первісного позову. При цьому, за матеріалами справи такої повязаності не існувало, що є порушенням чинного процесуального законодавства. Враховуючи, що чинність договорів оренди земельних ділянок була припинена наказами №61/0/7-16 та №62/0/7-16 від 12.03.2016 року, вимоги про розірвання договору оренди та про припинення договорів суборенди не могли бути заявлені, оскільки законодавством не передбачена можливість розірвання договору після його припинення.

Заявники апеляційної скарги зауважують, що судом першої інстанції в тексті судового рішення спочатку не наводиться повний зміст конкретного пункту договору оренди, а в подальшому робиться висновок, що ПрАТ «Кримська фруктова компанія» не виконувало вимоги п.12 договору оренди щодо сплати орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації, у той час, як зі змісту п.12 договору оренди в його системному тлумаченні зі змістом п.14 договору чітко вбачалася необхідність застосування коефіцієнтів індексації до узгодженого сторонами розміру орендної плати при внесенні змін до договору оренди, а не автоматичний перерахунок орендної плати протягом дії договору.

Скаржники не погоджуються з висновком суду першої інстанції про те, що ПрАТ «Кримська фруктова компанія» не є землекористувачем на території України в юридичному смислі цього поняття, оскільки земельних ділянок, які ним отримані за договорами оренди, не використовує для здійснення будь-якої діяльності, з огляду на те, що жодним законодавчим актом України не передбачено, що з фактом передачі землі в суборенду втрачається право оренди чи припиняється право землекористування. Крім того, господарський суд погодився з твердженням прокуратури в цій частині, не навівши при цьому жодного посилання на норми законодавства, яким керувався в даному питанні.

Також апелянти не погоджуються з висновком місцевого господарського суду про те, що матеріали справи не містять жодних доказів щодо джерел походження коштів, сплачених від імені ПрАТ «Кримська фруктова компанія» на території України шляхом здійснення банківського переказу, оскільки, по-перше, зазначена позиція є припущенням і не підтверджується жодним доказом у справі, а, по-друге, дослідження питання щодо джерел походження коштів взагалі перебуває за межами предмету доказування у даній справі.

При цьому необґрунтованим, на думку заявників апеляційної скарги, є й твердження господарського суду щодо порушення ПрАТ «Кримська фруктова компанія» порядку розрахунку, так як Постановою НБУ від 06.06.2013 року №210 встановлені обмеження щодо граничної суми готівки, з огляду на те, що за змістом Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», безготівкове перерахування коштів з рахунку платника, подання платником до будь-якого банку документа на переказ готівки і відповідної суми коштів у готівковій формі, є рівнозначними законними способами платежу. При цьому всі квитанції, надані ПрАТ «Кримська фруктова компанія», містять інформацію, що платником є саме це підприємство, з призначеннями платежів: орендна плата за (певний період); кошти внесено через Лаврінок або Паніну.

На думку апелянтів, порушенням судом першої інстанції норм процесуального права є врахування обставин, на які прокурор не посилався, зокрема те, що ПрАТ «Кримська фруктова компанія» начебто ухилявся від внесення змін до договору. Проте, вказане питання взагалі не було предметом дослідження у даній справі і ця обставина не зазначалася ані як підстава для розірвання договору, ані як обґрунтування істотності порушень.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 13.07.2016 за даною апеляційною скаргою порушене апеляційне провадження з призначенням її до розгляду на 03.08.2016.

28.07.2016 через відділ діловодства суду від представника прокуратури надійшли пояснення, в яких зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, отже, підстави для його скасування відсутні.

Представники скаржника (ПП «Фаворит-ІІІ») та третьої особи 4 за первісним позовом в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представники прокуратури, відповідача та третьої особи 2 за первісним позовом заперечували проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на подані письмові пояснення.

Представники скаржника (ПрАТ Кримська фруктова компанія») та третіх осіб 1, 3, 5 в судове засідання не зявились, про час, дату та місце його проведення повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення та витяг з реєстру відправки поштових повідомлень.

При повідомленні скаржника про час, дату та місце проведення судового засідання судом апеляційної інстанції розміщена інформація про час і місце судового засідання на сторінці Одеського апеляційного господарського суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy) згідно п.п. 4 п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 N 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції".

Через відділ діловодства суду представником третьої особи 5 за первісним позовом надано клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку з тим, що 02.08.2016 року ним через господарський суд Херсонської області подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду Херсонської області від 27.07.2016 року у даній справі.

Вказане клопотання судовою колегією розглянуто та відхилене в звязку з недоцільністю, оскільки на момент повторного розгляду справи апеляційна скарга третьої особи відсутня в Одеському апеляційному господарському суді, заявник належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги і, використовуючи надані ст. 22 Господарського процесуального кодексу Україні процесуальні права, він не був позбавлений можливості взяти участь в судовому засіданні, висловити власну позицію та надати докази на підтримку/спростування висновків місцевого господарського суду, викладених в оскаржуваному рішенні.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в апеляційній скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі розпоряджень Каховської районної державної адміністрації від 12.10.2007 року № 715 та № 843 від 26.11.2007 року, між Каховською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та ЗАТ «Кримська фруктова компанія» (Орендар), правонаступником якого відповідно до відомостей ЄДР є ПрАТ «Кримська фруктова компанія», укладено договір оренди землі від 12.10.2007 № 1/53, зареєстрований у Каховському районному відділі Херсонського регіонального центру ДП «Центр ДЗК» 17.10.2007 року за № 4АА72400003, у редакції договору оренди землі № 1/61 від 27.11.2007 року, зареєстрованого у Каховському районному відділі Херсонського регіонального центру ДП «Центр ДЗК» 30.11.2007 року за № 4АА72400005.

Відповідно до п.1 даного Договору, його предметом є внесення змін до Договору № 1/53 12.10.2007 року, зареєстрованого 17.10.2007 року за № 4АА72400003 на підставі розпорядження голови КРДА від 12.10.2007 року № 715 та № 843 від 26.11.2007 року.

Згідно з п.п.2, 5, 8 вказаного Договору на території Коробківської сільської ради Каховського району Херсонської області орендареві була передана в оренду земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 2 134,36 га, нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки в сумі 12 059 134 грн., строком на 25 років.

В п.11 Договору оренди № 1/61 сторони встановили, що орендна плата вноситься Орендарем у вигляді грошової плати на рахунок місцевого бюджету Коробківської сільської ради Каховського району Херсонської області. Орендна плата за земельну ділянку площею 2 134,36 га встановлена у сумі 493 940,00 грн. За земельну ділянку 396,5 га ріллі богарної встановлена у сумі 59 475,00 грн., з розрахунку 150,00 грн. за один гектар, а за ріллю зрошувану - 434 465,00 грн., з розрахунку 250,00 грн. за один гектар, щорічно.

В подальшому, 14.05.2010 сторонами було укладено Додаткову угоду до договору Оренди, згідно з якою в п. 11 Договору змінено орендну плату, яка встановлена у сумі 920 812,00грн., з яких: за земельну ділянку 396,5 га ріллі богарної встановлена у сумі 138 775,00грн., з розрахунку 350,00грн. за один гектар, а за ріллю зрошувану 1737,86 га 782 037,00грн., з розрахунку 450,00грн. за один гектар, щорічно.

Відповідно до п.п. 12, 13, 14, 15, 16, 27 Договору оренди № 1/61 від 27.11.2007 обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки має здійснюватися з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Орендна плата повинна сплачуватися за кожний місяць протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем (податкового) місяця. Розмір орендної плати переглядається один раз на три роки за домовленістю сторін у разі: - зміни умов господарювання, передбачених договором; - зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів: - зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; - в інших випадках, передбачених законом. Умовами використання орендарем земельної ділянки та цільовим призначення землі є вирощування орендарем сільськогосподарських культур та ведення орендарем товарного сільськогосподарського виробництва. У відповідності до зазначеної мети договорів орендар має одержувати продукцію і доходи. За згодою орендодавця орендар має право передати земельну ділянку в суборенду іншій особі. Орендар зобовязаний використовувати землю відповідно до мети договору, після державної реєстрації договору надати його копію відповідному органу державної податкової служби.

Відповідно до п.п. 33, 34 Договору оренди від 27.11.2007 № 1/61 дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або ж на вимогу сторони за рішенням суду. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Несплата орендної плати протягом 3-х місяців по закінченню останнього звітного (податкового) місяця є умовою для розірвання договору оренди в односторонньому порядку.

Крім того, на підставі розпорядження Каховської районної державної адміністрації від 05.10.2007 року № 686 укладено договір оренди № 7/3 від 05.10.2007 року.

Відповідно до п.п. 2, 5, 8 Договору № 7/3 від 05.10.2007 ЗАТ «Кримська фруктова компанія» передано в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 572,27 га на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області. Вказаний договір зареєстрований у Каховському районному відділі Херсонської регіонального центру ДЗК 05.10.2007 за № 4АА72400170. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки в сумі 1 360 879,16грн. (п. 5 договору), строком на 15 років.

Згідно з п.11 Договору оренди № 7/3 орендна плата вноситься Орендарем у вигляді грошової платні на рахунок місцевого бюджету Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області. Орендна плата за земельну ділянку площею 572,27 га встановлена в сумі 85 840,50 грн. з розрахунку 150,00грн. за один гектар, щорічно.

На підставі додаткової угоди від 07.07.2010 року внесено зміни до п. 11 Договору оренди від 05.10.2007 року № 7/3, відповідно до яких, орендну плату встановлено в сумі 200 294,50 грн., щорічно, з розрахунку 350,00 грн. за один гектар.

Відповідно до п.п. 12, 13, 14, 15, 16, 27 Договору оренди № 7/3 від 05.10.2007 року обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки має здійснюватися з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Орендна плата повинна сплачуватися за кожний місяць протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем (податкового) місяця. Розмір орендної плати переглядається один раз на три роки за домовленістю сторін у разі: - зміни умов господарювання, передбачених договором; - зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів: - зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; - в інших випадках, передбачених законом. Умовами використання орендарем земельної ділянки та цільовим призначення землі є вирощування орендарем сільськогосподарських культур та ведення орендарем товарного сільськогосподарського виробництва. У відповідності до зазначеної мети договорів орендар має одержувати продукцію і доходи. За згодою орендодавця орендар має право передати земельну ділянку в суборенду іншій особі. Орендар зобовязаний використовувати землю відповідно до мети договору, після державної реєстрації договору надати його копію відповідному органу державної податкової служби.

В п.п.34, 35 Договору оренди № 7/3 від 05.10.2007 року сторони встановили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або ж за рішенням суду. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

В подальшому, ПрАТ «Кримська фруктова компанія» передало в суборенду:

- ПП «Фаворит-ІІІ» за договором суборенди землі від 16.08.2010 року, зареєстрованим у Каховському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 10.09.2010 за № 4АА72400005, частину земельної ділянки, отриманої в оренду, загальною площею 1 321,30 га на території Коробківської сільської ради Каховського району Херсонської області;

- ПП «Норіта Агро» за договором суборенди землі від 16.08.2010 року, зареєстрованим у Каховському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 10.09.2010 року за № 4АА72400006, частину земельної ділянки, отриманої в оренду, загальною площею 571, 41 га строком до 30.11.2032 року;

- Фермерському господарству з відокремленою садибою «Зоря Каховщини» за договором суборенди землі від 18.12.2008 року, зареєстрованим у Каховському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 27.04.2009 за № 4АА72400003, частину земельної ділянки, отриманої в оренду, загальною площею 241,65 га строком на 20 років;

- ПП «Фаворит-ІІІ» за договором суборенди землі від 09.02.2009, зареєстрованим у Каховському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 23.06.2009 року за № 4АА72400014, частину земельної ділянки, отриманої в оренду, загальною площею 572,27 га на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області строком до 05.10.2021 року.

Відповідно до п.11 вказаних Договорів суборенди, Суборендар зобовязаний сплачувати грошові кошти на рахунки ПрАТ «Кримська Фруктова компанія».

Головним управлінням Держгеокадастру Херсонській області видано накази від 12.03.2016 № 61/0/7-16 та № 62/0/7-16 «Про припинення договору оренди», якими було наказано припинити право користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності площею 2134,36 га, наданою у користування відповідно до договору оренди землі від 27.11.2007 року, а також площею 572,27 га, наданою у користування відповідно до договору оренди землі від 05.10.2007 року, ПрАТ «Кримська фруктова компанія», у звязку з несплатою орендної плати протягом 3-х місяців по закінченню останнього податкового місяця, на підставі абзацу другого пункту 34 Договорів.

Повторно розглянувши справу, дослідивши її фактичні обставини, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія встановила, що суд першої інстанції правомірно задовольнив первісний та зустрічний позови по даній справі, виходячи з наступного.

За нормами до ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Способи захисту прав на земельні ділянки визначені статтею 152 Земельного кодексу України, за змістом якої захист прав юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з приписами частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, а також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Досліджуючи питання правомірності припинення відповідачем за первісним позовом в односторонньому порядку дії договорів оренди, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Приписами ст. 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

За змістом оспорюваних наказів орендареві наказано припинити право користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності, вказаними вище, у звязку з несплатою орендної плати протягом 3-х місяців по закінченню останнього податкового місяця, на підставі абзацу другого пункту 34 договорів.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено місцевим господарським судом на підставі поданих сторонами доказів, орендарем не було допущено порушення умов договорів оренди землі, як-то несплата орендної плати за землю протягом трьох місяців підряд. Ці обставини також підтверджуються відомостями та розрахунком, наданим Каховською ОДПІ, відповідно до якого несплата платежів за двома договорами оренди мала місце два місяці підряд в серпні-вересні 2014 року, окрім того, несплата мала місце у січні 2015 року та в липні 2015 року.

Таким чином, встановлені судом обставини підтверджують, що відповідачем за первісним позовом не доведено фактичних обставин, які давали би підстави застосувати приписи ст. 782 Цивільного кодексу України щодо відмови від договору.

Частиною 1 статті 154 Земельного кодексу України встановлено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) та право оренди (суборенди) земельної ділянки є речовими правами, похідними від права власності.

Відповідно до ст. 143 Земельного кодексу України, примусове припинення прав на земельну ділянку можливе лише у судовому порядку.

Наведені конституційні норми та норми Земельного кодексу України виключають можливість в односторонньому адміністративному порядку втручання держави у відносини права власності або права користування земельною ділянкою, з метою припинення права власності без рішення компетентного суду.

За таких обставин місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку за первісним позовом, що оспорені накази ГУ Держгеокадастру про припинення права оренди орендаря (припинення договорів оренди) від 12.03.2016 року за № 61/0/7-16 та за № 62/0/7-16, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, а отже є незаконними та підлягають скасуванню відповідно до вимог ст. 21 Цивільного кодексу України, оскільки є правовими актами індивідуальної дії.

В той же час, за зустрічним позовом, прокурор та позивач вимагали розірвати вищезазначені договори оренди землі з підстав систематичної несплати відповідачем орендних платежів за нормами ст. ст. 651, 783 Цивільного кодексу України, а також невикористання орендарем для здійснення господарської діяльності наданих йому земельних ділянок та передання всіх земельних ділянок в суборенду іншим особам без згоди орендодавця, сплатою орендної плати третіми особами без наявних повноважень.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Поняття договору оренди землі визначено також статтею 13 цього ж Закону, за приписами якої договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Статтями 24, 25 Закону України «Про оренду землі» передбачені права та обов'язки орендодавця та орендаря, зокрема, орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати, орендар, в свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов'язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

За приписами статті 31 цього ж Закону договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Статтею 651 Цивільного кодексу України встановлено, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, виходячи з системного аналізу зазначених норм, слід дійти висновку, що дострокове розірвання договору оренди землі можливе на вимогу однієї із сторін в разі такого невиконання своїх обов'язків другою стороною, що є істотним, тобто завдає іншій стороні такої шкоди, яка унеможливлює та/або значною мірою перешкоджає досягненню нею цілей договору.

Оцінка порушення договору, як істотного, здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою терміну «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення, як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 Цивільного кодексу України.

Іншим критерієм істотності порушення договору у законі зазначається термін «шкода», який слід тлумачити з урахуванням ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, а істотний негативний вплив на інтереси потерпілої сторони визначається, виходячи з розміру завданої порушенням шкоди, який не дозволяє цій стороні отримати очікуване при укладенні договору.

Відтак, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, а її розмір не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення.

Згідно з п. 11 Договору оренди землі № 1/61, в редакції додаткової угоди від 14.05.2010 орендна плата за користування земельною ділянкою встановлена в розмірі 920 812,00 грн., з яких: за земельну ділянку 396,5 га ріллі богарної встановлена у сумі 138 775,00 грн., з розрахунку 350,00 грн. за один гектар, а за ріллю зрошувану 1737,86 га 782 037,00 грн., з розрахунку 450,00 грн. за один гектар, щорічно.

Згідно з п. 11 Договору оренди землі № 7/3, в редакції додаткової угоди від 07.07.2010 орендна плата за користування земельною ділянкою встановлена в розмірі 200 294,50 грн., щорічно, з розрахунку 350,00грн. за один гектар.

Відповідно до встановленого п.п. 12, 13 Договорів оренди землі порядку здійснення орендних платежів обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії. Орендна плата сплачується за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем (податкового) місяця. Орендар має право вносити плату за майбутній період, але не більше як за 1 рік.

За приписом ч. 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Сторони дійшли згоди обчислювати розмір орендної плати з урахування коефіцієнтів індексації і передбачили обставини, за яких заповнюються відповідні форми, затверджені урядом, під час укладання або зміни умов договору. При цьому, будь-яке посилання на зміст цих форм в Договорах оренди відсутні.

Отже, надавши оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та умовам укладених між сторонами договорів оренди землі, колегія суддів зазначає, що встановлений в п. 12 Договорів порядок обчислення орендної плати є істотною обовязковою умовою Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 03.03.2004 № 220, що узгоджується з приписами ст. 15 Закону України «Про оренду землі».

Таким чином, виходячи зі змісту наведених умов договору та положень Закону України «Про оренду землі» індексація є складовою частиною орендної плати, як істотної умови та за встановленими положеннями ст. ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України є обовязковою умовою при виконанні стороною договору своїх грошових зобовязань за договором оренди землі.

Наведене відповідає вимогам ч.3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» та п. 2.19-1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» № 6 від 17.05.2011 року.

Матеріалами справи підтверджено, що орендарем при частковій оплаті орендних платежів за Договорами оренди землі не враховувались ані коефіцієнти індексації, передбачені ними, ані індекс інфляції, встановлений законом.

Відповідно до розрахунку Каховської ОДПІ місцевий бюджет Коробківської сільської ради починаючи із січня 2015 року по грудень 2015 року включно, мав отримати доходи з орендної плати у сумі 1 150 094,16 грн., враховуючи, що сума орендної плати з урахуванням індексації мала становити 95841,18 грн, починаючи з січня 2015 року. Однак, відповідач-1 сплатив до місцевого бюджету Коробківської сільської ради за вказаний період 920 811,96 грн., виходячи з суми базового платежу за кожен місяць у сумі 76734,33 грн. Таким чином, за 2015 рік Коробківська сільська рада недоотримала 229 282,20 грн. орендної плати. В 2016 році місцевий бюджет Коробківської сільської ради за січень-березень 2016 року мав отримати доходи з орендної плати у сумі 345 028,23 грн., враховуючи, що сума орендної плати з урахуванням індексації мала становити 115 009,41грн, починаючи з січня 2016 року. Однак, відповідач-1 сплатив до місцевого бюджету Коробківської сільської ради за вказаний період 230 202,99 грн., виходячи з суми базового платежу за кожен місяць у сумі 76734,33 грн. Таким чином, за три місяці 2016 року Коробківська сільська рада недоотримала 114 825,24 грн. орендної плати.

Крім того, відповідно до розрахунку Каховської ОДПІ місцевий бюджет Василівської сільської ради, починаючи із січня 2015 року по грудень 2015 року включно, мав отримати доходи з орендної плати у сумі 250 167,84 грн., враховуючи, що сума орендної плати з урахуванням індексації мала становити 20847,32грн, починаючи із січня 2015 року. Однак, відповідач-1 сплатив до місцевого бюджету Василівської сільської ради за вказаний період 200 294,52 грн., виходячи з суми базового платежу за кожен місяць у сумі 16691,21 грн. Таким чином, за 2015 рік Василівська сільська рада недоотримала 49873,32 грн. орендної плати.

В 2016 році місцевий бюджет Василівської сільської ради за січень-березень 2016 року мав отримати доходи з орендної плати у сумі 75050,37 грн., враховуючи, що сума орендної плати з урахуванням індексації мала становити 25016,79 грн. на місяць, починаючи із січня 2016 року. Однак, відповідач-1 сплатив до місцевого бюджету Василівської сільської ради за вказаний період 50073,63 грн., виходячи з суми базового платежу за кожен місяць у сумі 16691, 21 грн. Таким чином, за три місяці 2016 року Василівська сільська рада недоотримала 24976,74 грн. орендної плати.

Вказані грошові кошти, що недоотримані бюджетами, мають правову підставу спірні договори оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Таким чином, відповідач не мав жодних підстав для ухилення від виконання обов'язку із здійснення повного розрахунку за користування спірними земельними ділянками, відповідно до встановленого умовами п. 12 Договорів оренди землі порядку.

Недоотримання коштів бюджету, що використовується для потреб громади, в значній мірі позбавило місцеве самоврядування можливостей вирішення питань місцевого значення та правильно кваліфіковано місцевим господарським судом як істотне порушення договірних зобовязань.

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновок суду про неналежне виконання відповідачем-1 за зустрічним позовом умов договорів оренди землі та вимог чинного законодавства є вірним.

Щодо посилань апелянтів в частині належності представлених платіжних документів колегія суддів зазначає, що за встановленими гл. 48 Цивільного кодексу України правилами виконання зобовязань, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

ПрАТ «Кримська фруктова компанія» переказів коштів зі своїх банківських рахунків в Україні або з іноземних банків на користь отримувача коштів не здійснювало з липня 2014 року.

З урахуванням викладеного твердження скаржників в цій частині відхиляються колегією суддів, як безпідставні.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку щодо наявності визначених ст. 651 Цивільного кодексу України правових підстав розірвання спірних договорів оренди землі в судовому порядку.

Відповідно до приписів ст. 8 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення договору оренди, чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється.

Вимоги щодо припинення договорів суборенди є похідними від вимог про розірвання договорів оренди землі і відповідно до ст. 8 Закону України «Про оренду землі» правомірно задоволені судом.

Правовим наслідком припинення договору оренди, у тому числі й з підстав його розірвання в судовому порядку, за приписами частини 1 статті 34 Закону України «Про оренду землі», є обовязок орендаря повернути земельну ділянку орендодавцю. Аналогічні положення містяться й в п. п. 19, 28 Договорів оренди землі та Договорів суборенди.

За встановленими місцевим господарським судом обставинами, фактичними володільцями спірних земельних ділянок є саме суборендарі, відповідачі 2-4.

В своїй усталеній прецедентній практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що «Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні» (рішення у справах «Вайт і Кеннеді проти Німеччини» (п.67), «ОСОБА_5 Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» (п.45), «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року.

Отже, звертаючись до суду, особа вправі розраховувати на ефективний захист своїх прав у спосіб, не заборонений законом.

Сутність розглядуваного спору в цій частині, так само, як і зміст порушеного права, щодо якого позивач вимагає захисту, полягає у відновленні прав власника землі та, оскільки, правові підстави подальшого користування спірними земельними ділянками припинені, останні, в силу вимог ст. 34 Закону України «Про оренду землі», підлягають поверненню орендодавцеві суборендарями.

Інші зауваження апелянтів також судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки зумовлені неправильним розумінням та застосуванням норм процесуального права, зокрема:

- зауваження щодо порушення приписів ст.60 Господарського процесуального кодексу України відносно прийняття зустрічної позовної заяви є юридично неспроможними, оскільки вказана норма застосовується на стадії розгляду справи в суді першої інстанції. Розгляд зустрічного позову здійснений місцевим господарським судом по суті і відповідно до правил розділу ХІІ ГПК України рішення в цій частині підлягає перегляду в апеляційному порядку;

- зауваження щодо надання оцінки обставинам, які не були визначені в якості підстав заявленого зустрічного позову (ухилення відповідача-1 від внесення змін до договору), не спростовує висновків місцевого господарського суду щодо порушення відповідачем-1 умов договорів оренди землі в частині належного та в повному обсязі здійснення орендних платежів, як підстави їх розірвання та застосування правових наслідків, повязаних з цією подією;

- посилання скаржників на наявність в рішенні граматичних та стилістичних помилок судовою колегією розглянуті та відхилені, з огляду на те, що це не призвело до прийняття невірного рішення по справі і може бути виправлене судом в порядку норм ст. 89 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу Приватного підприємства «Фаворит-ІІІ» та Приватного акціонерного товариства «Кримська фруктова компанія» слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Херсонської області від 15.06.2016 у даній справі без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявників.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства „Фаворит-ІІІ, Херсонська область, Каховський район, с. Роздольне та Приватного акціонерного товариства „Кримська фруктова компанія, Автономна Республіка Крим, Красногвардійський район, с. Петрівка на рішення господарського суду Херсонської області від 15.06.2016 року по справі № 923/272/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Херсонської області від 15.06.2016 року по справі № 923/272/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

ОСОБА_6