ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" серпня 2016 р. Справа № 922/5509/14

вх. № 5509/14л

Суддя господарського суду: Прохоров С.А.

при секретарі судового засідання: Тютюник О.Ю.

за участю представників:

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" - ОСОБА_1 за довіреністю №14-137 від 13.05.2014

ПАТ Лисичанський склозавод "Пролетарій" - не з'явився

ВПВР УДВС ГУЮ у Луганській області - не з'явився

розглянувши скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (вх. №20542 від 21.06.2016) на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Луганській області щодо виконання рішення по справі за позовом Публічне АТ "НАК "Нафтогаз України" м. Київ до Публічного АТ "Лисичанський склозавод "Пролетарій" м. Лисичанськ про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 27.01.2015 р. по справі № 922/5509/14 за позовом ПАТ "Лисичанський склозавод "Пролетарій" до ПАТ "Лисичанський склозавод "Пролетарій" про стягнення коштів позовні вимоги були задоволені повністю. 10.02.2015 р. був виданий відповідний наказ. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.03.2015 р. рішення господарського суду Харківської області від 27.01.2015 р. в частині стягнення пені в сумі 341010,56 грн. та 379643,56 грн. штрафу скасовано та в позові в цій частині відмовлено. Постановою Вищого господарського суду України від 21.05.2015 р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.03.2015 р. залишено без змін.

21 червня 2016 року стягувач - ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернувся до суду зі скаргою в якій просить суд :

- Визнати незаконною бездіяльність начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 щодо не винесення постанови за результатами розгляду скарги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України від 24.05.2016 р. № 14/2-912В;

- Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області розглянути скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України від 24.05.2016 р. № 14/2-912В та винести за результатами її розгляду відповідну постанову.

Ухвалою суду від 23 червня 2016 року було прийнято скаргу до розгляду та призначено на 12 липня 2016 року.

ПАТ "Лисичанський склозавод "Пролетарій" до ПАТ "Лисичанський склозавод "Пролетарій" надано до суду заперечення на скаргу (вх. №22500 від 11.07.2016), які досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Розгляд скарги було відкладено на 02 серпня 2016 року.

Стягувач - ПАТ "НАК "Нафтогаз України" надав до суду через електрону адресу документи на підтвердження своїх вимог (вх. №1425 від 14.07.2016 та вх. №1426 від 14.07.2016), які були досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області вимоги ухвали суду від 23.06.2016 не виконав, свого представника в судове засідання не направив.

На адресу суду Відділом були направлені пояснення щодо скарги стягувача (вх. №23509 від 18.07.2016) відповідно до яких він просить відмовити в задоволенні скарги, які були досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Представник боржника в судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду боржником було подано заперечення на скаргу (вх. №25394 від 02.08.2016), які досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Представник скаржника, в судовому засіданні скаргу підтримав. Також стягувач подав до суду пояснення (вх. №25347 від 02.08.2016), які досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Згідно ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК України, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII 1 ГПК України тощо.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав вимог скарги та заперечень проти них, суд дійшов висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Харківської області від 27.01.2015 р. по справі № 922/5509/14 за позовом ПАТ "Лисичанський склозавод "Пролетарій" до ПАТ "Лисичанський склозавод "Пролетарій" про стягнення коштів позовні вимоги були задоволені повністю. 10.02.2015 р. був виданий відповідний наказ. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.03.2015 р. рішення господарського суду Харківської області від 27.01.2015 р. в частині стягнення пені в сумі 341010,56 грн. та 379643,56 грн. штрафу скасовано та в позові в цій частині відмовлено. Постановою Вищого господарського суду України від 21.05.2015 р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.03.2015 р. залишено без змін.

19.08.2015 на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області надійшов наказ Господарського суду Харківської області №922/5509/14 виданий 10.02.2015 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Лисичанський склозавод "Пролетарій" (93112, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Мічуріна, 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії" "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ) 3% річних в сумі 414561,86 грн., інфляційні втрати у розмірі 1436484,23 грн., пеню у сумі 682021,12 грн., 759287,13 грн. 7% штрафу, 65847,10 грн. судового збору.

19.08.2015 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії постанови направлені сторонам виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 18 вересня 2015 року було частково задоволено заяву ПАТ "Лисичанський склозавод "Пролетарій" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та визнано наказ господарського суду Харківської області від 10.02.2015 р. по справі № 922/5509/14 таким, що не підлягає виконанню частково щодо стягнення пені в сумі 341010,56 грн. та 379643,56 грн. штрафу.

30.09.2015 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області ОСОБА_3 (далі - Державний виконавець) було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 48538979 (далі - Постанова про закінчення ВП) на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - ЗУ «Про виконавче провадження»),

В обґрунтування підстав для винесення вищезазначеної Постанови про закінчення ВП Державним виконавцем було зазначено, що «на адресу відділу надійшла ухвала від 18.09.2015 № 922/5509/14 Господарського суду Харківської області, з якої встановлено, що наказ Господарського суду Харківської області від 10.02.2015 № 922/5509/14 визнано таким що не підлягає виконанню».

Суд вважає таке твердження державного виконавця безпідставним, оскільки, як вбачається із змісту ухвали господарського суду Харківської області від 18.09.2015 р. у справі № 922/5509/14 (далі - Ухвала) наказ господарського суду Харківської області від 10.02.2015 р. у справі № 922/5509/14 визнано таким, що не підлягає виконанню частково щодо стягнення пені в сумі 341010,56 грн. та 379643,56 грн. штрафу.

24.05.2016 р. стягувач звернувся, в порядку ст.ст. 82, 83 ЗУ «Про виконавче провадження», до начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області зі зверненням (скаргою) № 14/2-912В на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, в якому просив здійснити перевірку виконавчого провадження, скасувати Постанову про закінчення ВП та відновити виконавче провадження № 48538979.

За результатами розгляду звернення стягувача, Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області на адресу Стягувача було направлено лист від 02.06.2016 р. № 2191/021-29 (далі - Лист) за підписом начальника відділу ОСОБА_2 (отримано Стягувачем 09.06.2016 р., вх. № 7659/12-16), яким, зокрема повідомлено, що «30.09.2015 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки господарським судом Харківської області визнано, що наказ господарського суду Харківської області від 10.02.2015 № 922/5509/14 визнано таким що не підлягає виконанню.

Для прийняття вищезазначеного виконавчого документа до виконання Ви, як сторона виконавчого провадження, майте право пред'явити наказ господарського суду Харківської області на виконання до відділу з урахуванням ухвали господарського суду Харківської області від 18.09.2015№ 922/5509/14».

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - ЗУ «Про виконавче провадження») рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Приписами ч. 4 ст. 82 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частиною 8 ст. 82 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду.

Відповідно до вимог, визначених ч. 7 ст. 82 ЗУ Про виконавче провадження, скарга у виконавчому провадженні подається у письмовій формі та має містити:

1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2) повне найменування (ім'я) стягувача та боржника, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Дослідивши звернення стягувача від 24.05.2016 р. № 14/2-912В, копія якого була надано до матеріалів справи, суд приходить до висновку, що останнє в повній мірі відповідає вимогам, визначеним ч. 7 ст. 82 ЗУ «Про виконавче провадження», за своєю правовою природою є скаргою у виконавчому провадженні, а отже за результатами розгляду останньої начальником Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 повинно бути винесено постанову, а не Лист про задоволення чи відмову у задоволенні відповідної Скарги Стягувача.

Також суд зауважує, що ЗУ "Про виконавче провадження" не передбачено, що Скарга подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець повинна мати будь-яку назву, її подано саме в порядку ст. 83 ЗУ "Про виконавче провадження", та не містить будь-яких посилань на ЗУ "Про звернення громадян"

Таким чином, зважаючи на викладене вище, суд не приймає до уваги заперечення Відділу стосовно того, що скарга від 24.05.2016 №14/2-912В є зверненням оскільки не містить назви документа від 24.05.2016 14/2-912В, змісту оскаржуваних рішень, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Статтею 6 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом;

Таким чином, враховуючи вищезазначене, а також фактичну відмову Стягувачу у розгляді Скарги та прийнятті за результатами її розгляду відповідної постанови, суд прийшов до висновку, що начальник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 порушив, зокрема, норми ч. 8 ст. 82 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже відповідно до приписів даної норми Конституції, органи і посадові особи, що здійснюють дії спрямовані на виконання судового рішення зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, Законом України "Про виконавче провадження" та іншими законами України.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу у порядку, передбаченому законом.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 13 Закону України "Про державну виконавчу службу", частиною третьою статті 6, частиною першою статті 12, статтею 82 Закону України "Про виконавче провадження".

У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб ДВС предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ.

Враховуючи викладене, суд задовольняє скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на бездіяльність начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на бездіяльність начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2

Визнати незаконною бездіяльність начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 щодо не винесення постанови за результатами розгляду скарги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» від 24.05.2016 р. № 14/2-912В.

Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області розглянути скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» від 24.05.2016 р. № 14/2-912В та винести за результатами її розгляду відповідну постанову.

Суддя Прохоров С.А.