ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.08.16р. Справа № 904/5469/16

За позовом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, м. Павлоград
до публічного акціонерного товариства "Павлоградський завод автоматичних ліній і машин", м. Павлоград

про стягнення 85 000,00 грн. заборгованості за надані послуги

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:
Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:
02.07.2016 року до господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява, уз урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 21.07.2016 року, військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до публічного акціонерного товариства "Павлоградський завод автоматичних ліній і машин" про стягнення 85 000,00 грн. заборгованості за надані послуги.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 12 юр від 04.05.2007 року в частині повної та своєчасної оплати послуг по забезпечення безпеки особовим складом військової частини на території відповідача за адресою вул. Іскровська, 1.

19.07.2016 року відповідачем надано відзив де вказує, що сума основного боргу у розмірі 85 000,00 грн. визнається публічним акціонерним товариством "Павлоградський завод автоматичних ліній і машин" беззаперечно. Зазначена заборгованість утворилася в зв`язку зі складним фінансовим станом підприємства.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується протоколом судового засідання від 21.07.2016 року.

Провадження у справі було порушено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2016 року з призначенням її до розгляду на 21.07.2016 року та відстрочкою сплати судового збору у сумі 1 378,00 грн. до 21.07.2016 року. 15.07.2016 року позивачем залучено до матеріалів справи докази сплати судового збору у сумі 1 378,00 грн.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні від 21.07.2016 року було оголошено перерву до 04.08.2016 року.

У судовому засіданні 04.08.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:
04.05.2007 року між військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - позивач, виконавець) та публічним акціонерним товариством "Павлоградський завод автоматичних ліній і машин" (далі - відповідач, замовник) було укладено договір № 12 юр (далі - договір) про надання послуг по забезпеченню безпеки особовим складом військової частини на території замовника за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Іскрівська, 1.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 договору виконавець зобов`язався організовувати забезпечення безпеки території замовника, для чого виділяти двох військовослужбовців з 18 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня в робочі дні та з 18 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. наступного дня в святкові та вихідні дні.

Пунктами 4.1, 4.2 та 8.1 договору визначено, що сума договору складає приблизно 3 824 грн. за місяць (з розрахунку 30 діб на місяць) або 3 920 грн. 80 коп. (з розрахунку 31 доба на місяць), вартість забезпечення безпеки одним військовослужбовцем за одну годину складає 4 грн. з ПДВ, а термін дії угоди визначений до 31 грудня 2007 року.

Згідно з пунктами 2.1 та 4.3 договору відповідач зобов`язався розраховуватись з військовою частиною НОМЕР_1 шляхом перерахування коштів на її розрахунковий рахунок протягом трьох банківських днів на підставі наданого рахунку.

В подальшому між сторонами були укладені додаткові угоди від 25.12.2007 року, 31.12.2008 року, 27.12.2009 року, 01.02.2013 року, 25.12.2013 року, які продовжували термін дії основної угоди від 04.05.2007 року відповідно до 31.12.2008 року, 31.12.2009 року, 31.12.2010 року, 31.12.2013 року, 31.12.2014 року.

Також, додатковою угодою від 01.06.2011 року встановлювався термін для відповідача для здійснення оплати послуг по забезпечення безпеки військовою частиною в 60 днів з дати підписання сторонами акту наданих послуг, після отримання рахунків за фактично надані послуги. А додаткові угоди від 31.12.2008 року та 25.12.2013 року встановлювали вартість послуг по забезпеченню безпеки за одного військовослужбовця відповідно 6 грн. 60 коп. з ПДВ та 10 грн. з ПДВ.

Протягом травня 2013 року - березня 2014 року, позивач надав послуги відповідачу, а відповідач свої обов`язки щодо оплати послуг виконував несвоєчасно та не в повному обсязі, в результаті виникла заборгованість, яка складала 85 000,00 грн., що є причиною звернення з позовом до суду.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України).

У визначений договором строк відповідач розрахунок за спірний період у повному обсязі не здійснив.

Доказів оплати послуг в сумі 85 000,00 грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Право відповідача визнати позов повністю або частково передбачено статтею 22 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України визнання позову відповідачем викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи.

Відповідно до частини 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Дії відповідача в частині визнання суми основного боргу не суперечать законодавству, не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, з огляду на що господарський суд приймає визнання позову відповідачем в частині суми основного боргу.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 85 000,00 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у сумі 1 378,00 грн.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з публічного акціонерного товариства "Павлоградський завод автоматичних ліній і машин" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Іскровська, буд. 1, ідентифікаційний код 00222151) на користь Міністерства внутрішніх справ в особі Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) основний боргу у сумі 85 000,00 грн. та судовий збір у сумі 1 378,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.08.2016 року.

Суддя Е.М. Бондарєв