ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року Справа № 30/380

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя : Данилова Т.Б. (доповідач)

судді: Данилова М.В., Корсак В.А.

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум"
на постанову та ухвалуКиївського апеляційного господарського суду від 12.04.2016р. господарського суду міста Києва від 25.02.2016р.
за скаргоюдочірнього підприємства "АРДАЛ"
на діївідділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві
у справі господарського суду№30/380 міста Києва
за позовомдочірнього підприємства "АРДАЛ"
до1) державного підприємства "Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту "Льодовий стадіон" 2) товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум"
третя особаТОВ "Укрсоцбудінвест"
про за участю представників сторін: позивача - відповідача 1- відповідача 2- третьої особи - ДВС -звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки Чобітько С.М. дов. №2 від 04.01.2016 не з'явився Швець Є.І. дов. №20НР від 28.03.2016 не з'явився не з'явився

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2016р. у справі №30/380 (суддя Ващенко Т.М.), залишеною в силі Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2016 (головуючого судді Яковлєва М.Л., суддів Михальської Ю.Б., Рудченка С.Г.), скаргу Дочірнього підприємства "Ардал" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві задоволено: визнано протиправними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І., що полягали у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №45559412 від 29.12.2015р.

Скасовано постанову №45559412 від 29.12.2015р. заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. про закінчення виконавчого провадження №45559412 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 15.03.10. № 30/380 про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" привести земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 9, кадастровий номер 8 000000000:79:392:0130 у придатний стан для її цільового використання, шляхом знесення самовільно збудованих на ній будівель, споруд та інших об'єктів нерухомості, демонтажу об'єктів рухомого майна і їх вивезення.

Не погоджуючись із судовими рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерум" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на порушення судами норм процесуального права і неврахування приписів Закону України "Про виконавче провадження", просить судові рішення скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги ДП "Ардал" на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві.

Касаційна скарга вмотивована відсутністю у інших дельфінаріїв в Україні можливості прийняти на утримання тварин із дельфінарію ТОВ "Нерум", а відтак, судове рішення про звільнення земельної ділянки є таким, що не може бути виконано, а виконавча служба вжила всіх передбачених Законом "Про виконавче провадження" заходів.

У відзиві на касаційну скаргу ДП "АРДАЛ" проти доводів касаційної скарги заперечує, вважає Ухвалу і Постанову законними та обґрунтованими, наполягає на безумовному виконанні судових рішень виконавчою службою, просить судові рішення залишити в силі, а касаційну скаргу без задоволення.

Заслухавши присутніх представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в ухвалі і постанові та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст.11113 ГПК України касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду, постанови апеляційного господарського суду.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, Рішенням Господарського суду м. Києва від 30.12.2009 у справі №30/380 за позовом Дочірнього підприємства "АРДАЛ" до ДП "Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту "Льодовий стадіон", ТОВ "Нерум" позовні вимоги задоволені повністю: зобов'язано відповідачів усунути перешкоди у здійсненні Дочірнім підприємством "Ардал" права користування та розпорядження земельною ділянкою, розташованою за адресою: місто Київ, проспект Академіка Глушкова, 9, кадастровий номер земельної ділянки :79:392:0130; звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану за адресою: місто Київ, проспект Академіка Глушкова, 9, кадастровий номер земельної ділянки :79:392:0130; привести земельну ділянку у придатний для її цільового використання стан, шляхом знесення самовільно збудованих на ній будівель, споруд, та інших об'єктів нерухомості, демонтажу об'єктів рухомого майна і їх вивезення.

15.03.2010р. Господарським судом міста Києва на виконання рішення суду від 30.12.2009р. у справі №30/380 було видано відповідні накази.

20.01.2016 до Господарського суду м.Києва надійшла скарга від 18.01.2016р. Дочірнього підприємства "АРДАЛ" на дії державного виконавця, в якій позивач просив суд визнати протиправними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І., що полягали у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №45559412 від 29.12.2015; скасувати постанову від 29.12.2015 заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. про закінчення виконавчого провадження №45559412 з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва №30/380 від 15.03.2010 про зобов'язання ТОВ "Нерум" привести земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Київ, пр. Глушкова, 9, у придатний для її цільового використання стан, шляхом знесення самовільно збудованих на ній будівель, споруд, та інших об'єктів нерухомості, демонтажу об'єктів рухомого майна і їх вивезення.

Розглядаючи скаргу на дії виконавчої служби, суди попередніх інстанцій виходили із ст.124 Конституції України, згідно якої судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території.

В силу ч.2 ст.3 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ( в редакції, чинній на час розгляду скарги) судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Статтею 115 ГПК України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

За змістом ч.1 ст.116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом.

У відповідності до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" ( в редакції, чинній на час виконання) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч.1 та п.1 ч.2 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" ( в редакції, чинній на час виконання) примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, накази господарських судів.

Рішення, ухвали, постанови суду, які не виконуються боржником добровільно у встановлений строк та у яких допущено негайне виконання, виконуються примусово органами Державної виконавчої служби, що входять до системи органів Міністерства юстиції України, в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Враховуючи вищезазначені правові норми, накази від 15.03.2010р. у справі №30/380 є обов'язковими на всій території України і є підставою для примусового виконання рішення господарського суду державною виконавчою службою.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N11-рп/2012).

У відповідності до змісту рішення від 20 липня 2004р. Європейського суду з прав людини "Шмалько проти України" право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п.43).

Також, у рішенні від 17 травня 2005 року у справі "Чіжов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, передбачених параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно із ч.1 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" ( в редакції, чинній на час виконання) державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, а відповідно до ч.1 ст.11 цього Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 11 Закону "Про виконавче провадження" визначає права і обов'язки державного виконавця під час здійснення виконавчих дій.

Згідно ч.ч.1-3 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого ч.2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві було вчинено наступні дії:

24.11.2014р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 15.03.2010р. №30/380 про зобов'язання ТОВ "Нерум" привести земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 9, кадастровий номер 8 000000000:79:392:0130 у придатний стан для її цільового використання, шляхом знесення самовільно збудованих на ній будівель, споруд та інших об'єктів нерухомості, демонтажу об'єктів рухомого майна і їх вивезення.

04.12.2014р. здійснено вихід за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова,9, за результатами якого встановлено, що рішення суду боржником не виконано, про що складено відповідний акт.

05.12.2014р. постановою накладено штраф на ТОВ "Нерум" та направлено лист-вимогу щодо виконання рішення суду в даній справі в строк до 12.12.2014р.

19.12.2014р. державним виконавцем здійснено вихід за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова,9, за результатами якого встановлено, що рішення суду боржником не виконано вдруге, про що складено відповідний акт.

22.01.2015р. державним виконавцем було винесено постанову про накладення на ТОВ "Нерум" штраф в розмірі 1360,00 грн.

19.02.2015р. державним виконавцем С.В. Власюк було винесено подання про притягнення посадових осіб ТОВ "Нерум" до кримінальної відповідальності, яке 20.02.2015 направлено на адресу Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

19.02.2015р. державним виконавцем Власюк С.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 45559412 на підставі п.11 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою від 09.04.2015р. Господарського суду м. Києва постанову від 19.02.2015р. державного виконавця Власюк С.В. про закінчення виконавчого провадження ВП № 45559412 було скасовано.

На подання від 19.02.2015 державного виконавця Голосіївським РУ ГУ МВС України в м. Києві повідомлено про невстановлення у діях посадових осіб ТОВ "Нерум" ознак кримінального правопорушення.

19.05.2015р. старшим державним виконавцем С.В. Власюк було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №45559412.

26.05.2015р. державним виконавцем було направлено запити до Державної екологічної інспекції України та Міністерства екології та природних ресурсів України щодо визначення переліку діючих закладів по утриманню морських тварин.

Листом №2/3-6/779 від 09.06.2015р. Державною екологічною інспекцією України було повідомлено про відсутність можливості надати запитувану державним виконавцем інформацію.

Державним виконавцем Кияниця Н.М. також було направлено позивачу дочірньому підприємству "Ардал" запит щодо надання переліку підприємств, які нададуть послуги, виконають роботи по знесенню будівлі, споруди, демонтаж об'єктів. Одночасно, у наведеному запиті державний виконавець також просив заявника надати згоду на авансування витрат на проведення виконавчих дій.

Постановою від 30.09.2015р. В.О. заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві матеріали виконавчого провадження №45559412 з примусового виконання наказу від 15.03.2010р. Господарського суду міста по справі №30/380 передано з відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві. На виконання зазначеної постанови матеріали виконавчого провадження було передано відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено акт б/н від 02.10.2015р.

Постановою від 06.10.2015 р. виконавче провадження №45559412 було прийняте заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І.

Заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. на адреси боржника та стягувача було направлено запити стосовно надання інформації про виконання судового рішення.

Листом №146НР ТОВ "Нерум" було повідомлено державного виконавця про неможливість виконання наказу по справі №30/380.

У вимозі №42/10 від 25.11.2015р. заступник начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. зобов'язав ТОВ "Нерум" у семиденний строк з моменту отримання вимоги надати перелік морських ссавців, які утримуються у Київському дельфінарії "Немо".

Заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. був зроблений запит щодо надання інформації про перелік спеціальних установ, які можуть забезпечити розміщення морських ссавців, направлено на адресу Міністерства екології та природних ресурсів.

Листом № 8-04-991-15 від 14.12.2015р. Міністерством екології та природних ресурсів було повідомлено державного виконавця про наявність дельфінаріїв, в яких може бути розміщено ссавців та виконано судове рішення по справі №30/380.

24.12.2015р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. було винесено постанову про накладення на ТОВ "Нерум" штрафу в розмірі 1020 грн.

29.12.2015 р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. було винесено подання про притягнення посадових осіб ТОВ "Нерум" до кримінальної відповідальності.

29.12.2015р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №45559412 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час виконання).

У відповідності до п.11 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час виконання) виконавче провадження підлягає закінченню в разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), яким видано виконавчий документ, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону. Зокрема, у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 згаданого Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу, що його видав.

При цьому, з наданих державним виконавцем документів судами встановлено, що на запити державного виконавця Міністерством екології та природних ресурсів було повідомлено про наявність у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум", крім дельфінарію "Немо" в місті Києві, перебувають інші дельфінарії на території України. Для забезпечення їх функціонування зазначене Товариство повинно мати відповідних спеціалістів, власні засоби для належного транспортування і зберігання морських тварин.

Крім того, ухвалою господарського суду міста Києва від 15.10.2010р. було роз'яснено, що при невиконанні рішення Господарського суду м. Києва від 30.12.2009 у справі №30/380 в добровільному порядку, державний виконавець зобов'язаний організувати та провести в межах, визначених Законом, процес примусового виконання зазначеного рішення суду щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Київ, Голосіївський район, проспект Академіка Глушкова, 9, та приведення вказаної земельної ділянки у придатний для її цільового використання стан, шляхом знесення самовільно збудованих на ній будівель, споруд, та інших об'єктів нерухомості, демонтажу об'єктів рухомого майна і їх вивезення.

Проте, заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. не було вчинено жодних дій (не направлено відповідних запитів) для встановлення наведеної інформації та визначення реальної можливості переміщення тварин. Державний виконавець не вжив жодних дій щодо залучення у встановленому порядку до здійснення виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, не залучив до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі.

Отже, заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. не було вжито всіх можливих дій для виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.12.2009 у справі №30/380, як без участі ТОВ "Нерум", так і за його участі.

Крім того, суди попередніх інстанцій звернули увагу на те, що з моменту винесення рішення від 30.12.2009 у справі №30/380 до звернення зі скаргою до суду першої інстанції сплинуло більш як п'ять років і за цей досить тривалий час ТОВ "Нерум" не вчинило жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про обґрунтованість доводів скаржника, у зв'язку з чим скарга б/н від 18.01.2016р. Дочірнього підприємства "Ардал" задоволена, постанова №45559412 від 29.12.2015 заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у м. Києві Гоцій Б.І. про закінчення виконавчого провадження скасована.

Статтею 1117 ГПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги ТОВ "Нерум", оскільки доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів по справі, а судами було прийнято ухвалу і постанову з дотриманням норм процесуального права, що дає підстави залишити їх без змін.

Судові витрати, сплачені касатором до бюджету під час подання касаційної скарги, у зв'язку з відмовою в задоволенні касаційної скарги на підставі ст.49 ГПК України залишаються на касаторі.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2016р. та ухвалу господарського суду міста Києва від 25.02.2016р. у справі №30/380 господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий суддя Т. Данилова

Судді М. Данилова

В. Корсак