09 серпня 2016 року Справа № 913/799/16
Провадження № 24/913/799/16
За позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Сєвєродонецьк Луганської області
до Сєвєродонецької міської ради, м. Сєвєродонецьк Луганської області
про визнання недійсним договору оренди землі від 03.12.2008
Суддя господарського суду Луганської області Рябцева О.В.
Секретар судового засідання-помічник судді Гудей Н.Ф.
у засіданні брали участь:
від позивача - представник не прибув;
від відповідача - представник не прибув.
На обґрунтування заявленої вимоги позивач вказує, що на підставі рішення Сєвєродонецької міської ради від 20.11.2008 № 2632 між позивачем та відповідачем 03.12.2008 укладено договір оренди землі, при укладенні якого сторони керувались Законом України "Про плату за землю". На підставі укладеного договору позивач користується земельною ділянкою площею 0,0006 га за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, 60, квартал 61, яка надана під існуючий окремий вхід до нежитлового приміщення. Договір укладено на 25 років строком по 20.11.2033. За умовами договору позивач повинен сплачувати орендну плату за землю. Позивач вважає, що порушено його право на податкові пільги, оскільки відповідно до законодавства України, чинного на час укладання договору, позивач міг бути платником земельного податку, а не орендної плати. Відповідно до п. 6 Указу Президента України від 03.07.1998 № 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", чинного на час укладення спірного договору, платники єдиного податку не були платниками плати (податку) на землю. Позивач звернувся до Сєвєродонецької міської ради з пропозицією від 30.05.2016 про припинення договору оренди землі, як такого, що порушує права позивача та не відповідає законодавству України, на яку міська рада відмовилась в припиненні договору та запропонувала звернутися до суду. Згідно п. 287.8 ст. 287 Податкового кодексу України власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно. На час укладення договору та на даний час позивач є платником єдиного податку. Підпунктом 4 п. 297.1 ст. 297 Податкового кодексу України платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на майно (в частині земельного податку), крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються платниками єдиного податку першої-третьої групи для провадження господарської діяльності та платниками єдиного податку четверної групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва. Також, спірний договір не містить усіх істотних умов договору оренди землі, а саме об'єкту оренди. Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України "Про оренду землі", в редакції, чинній на час укладання договору, встановлено, що відсутність у договорі оренди однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови у державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Крім того, позивач вважає, що міська рада не має законних підстав для надання земельної ділянки прибудинкової території та стягнення за користування нею орендної плати, так як всією прибудинковою територією будинку 60 по вул. Донецькій користуються усі мешканці та власники приміщень цього будинку разом. У зв'язку з відмовою міської ради в припиненні договору оренди землі позивач звернувся до суду та просить визнати спірний договір недійсним на підставі ст. 215 ЦК України.
Відповідач відзивом від 25.07.2016 б/н проти заявлених вимог заперечує, оскільки, по-перше, Законами України "Про оренду землі", "Про плату за землю" не встановлені пільги щодо сплати орендної плати на землю для платників єдиного податку. Крім того, Сєвєродонецькою міською радою введення таких пільг теж не запроваджувалося. Більш того, доказів про те, що позивач на момент укладання договору був платником єдиного податку до суду не надано. По-друге, твердження позивача про невідповідність договору оренди вимогам ст. 15 Закону України "Про оренду землі" є помилковим, оскільки укладений між сторонами договір містить всі істотні умови, передбачені вказаним Законом. Об'єкт оренди визначений у п. 2 спірного договору, в п. 1 договору визначено місце розташування земельної ділянки, тобто сторони при укладанні договору досягли згоди з усіх істотних умов та підписали договір, що свідчить про вільне волевиявлення позивача на його укладення, після чого була розроблена земельна документація, визначений кадастровий номер та проведена його державна реєстрація. Зазначене свідчить про відповідність спірного договору умовам чинного законодавства. По-третє, згідно п. 12 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 27.10.2014 № 01-06/1666/14 "Про доповнення Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2011 № 01-06/249 "Про постанови Верховного Суду України, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів" для юридичної особи (суб'єкта підприємницької діяльності) як сторони правочину (договору) днем початку перебігу позовної давності за позовом про визнання правочину (договору) недійсним слід вважати день вчинення правочину (укладання договору), оскільки він збігається із днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Відповідно до ст.ст. 256, 261, 267 ЦК України, п. 2.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" строк позовної давності у спірних правовідносинах почав свій перебіг з 28.01.2009, оскільки в цей день позивач здійснюючи державну реєстрацію договору оренди землі дізнався про набрання чинності договору, а отже позовна давність щодо визнання його недійсним сплинув 28.01.2012. Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з пропуском строку позовної давності, тому відповідач просить застосувати строк позовної давності до позовних вимог у даній справі.
Доказів надіслання відзиву позивачу не надано.
Ухвалою суду від 26.07.2016 розгляд справи відкладено на 09.08.2016 та витребувано від сторін додаткові документи.
27.07.2016 до господарського суду Луганської області від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшло клопотання від 25.07.2016 № б/н про розгляд справи без участі позивача та без участі представника позивача внаслідок скрутного фінансового становища, поновлення воєнних дій, небезпеки при транспортуванні (закладки фугасів, встановлення розтяжок вздовж узбіччя доріг тощо), а також проведення судових засідань в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 27.07.2016 клопотання позивача про проведення судових засідань в режимі відеоконференції залишено без задоволення.
Від позивача 05.08.2016 надійшли пояснення, за змістом яких вбачається, що додаткова угода б/д та б/н у 2011 році не укладалась. Даний документ є проектом додаткової угоди та державна реєстрація її не здійснювалась. Додаткова угода від 19.08.2009 у встановленому порядку теж не зареєстрована, що підтверджується листом Управління Держземагентства у м. Сєвєродонецьку від 24.07.2015 № 31-28-0.4-679/2-15. Що стосується надання документального підтвердження знаходження нежилого приміщення в багатоквартирному житловому будинку, то позивачем здійснено запити до Комунального підприємства "Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації" та Сєвєродонецької міської ради, але відповіді на даний час не надійшли.
Представник відповідача правом на участь у судовому засідання 09.08.2016 не скористався, витребуваних судом документів у повному обсязі не надав.
08.08.2016 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що проект землеустрою, який є в матеріалах справи, містить у собі розрахунок площі у розмірі 0,0045 га. Тобто, договір включає в себе приміщення, яке вбудоване, та земельну ділянку під прибудованим об'єктом. Земельна ділянка під вбудованим нежитловим приміщенням площею 0,0045 га не відводилась позивачу в оренду, але договором встановлено, що сторони визнають, що орендар користується земельною ділянкою, на якій розташоване нежиле приміщення, площею 0,0045 га. Таким чином, на момент укладання договору земельна ділянка, на якій розташоване вбудоване нежиле приміщення площею 0,0045 га була обумовлена, та така умова не суперечила вимогам діючого на момент укладання договору Податкового кодексу України, та Сєвєродонецька міська рада фіксувала таку умову у договорі оренди.
Враховуючи ненадання у повному обсязі витребуваних судом документів, вирішити спір по суті у даному судовому засіданні не вбачається можливим, тому розгляд справи слід відкласти.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 86 ГПК України, суд
1.Розгляд справи відкласти на 12.09.2016 о 12 год. 15 хв.
2.Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: м. Харків, проспект Науки, 5 (кабінет № 219).
3.Зобов'язати позивача - надати заперечення на відзив відповідача, документальне підтвердження і нормативне обґрунтування заперечень, надати нормативне і документальне обґрунтування доводів про наявність на час укладення договору права на сплату земельного податку та податкової пільги, документальне підтвердження знаходження нежилого приміщення в багатоквартирному житловому будинку.
4.Зобов'язати відповідача - надати розрахунок доданий до проект землеустрою, який згадується в п. 13 договору оренди, надати пояснення стосовно оплати земельної ділянки площею 0,0045 га, надати пояснення стосовно розрахунків розміру орендної плати за земельні ділянки, надані суду в якості додатків до договору і додаткової угоди № 1, стосовно зазначення земельної ділянки площею 45 кв.м. (40 кв.м.), пояснення щодо укладення додаткової угоди б/д та б/н у 2011 році до договору оренди землі від 03.12.2008, надати докази державної реєстрації додаткової угоди від 19.08.2009 № 1.
5.Представники сторін повинні мати паспорт, довіреність (оригінал - для огляду, копію - для залучення в матеріали справи), а в необхідних випадках - документ, що посвідчує службове становище.
Суд попереджає, що за ненадання витребуваних судом документів і за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону, на підставі п. 5 ст. 83 ГПК України може бути стягнутий штраф у сумі до 1700 грн.
Суддя О.В.Рябцева