ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 рокуСправа № 912/4874/15
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Змеула О.А. розглянув у судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства "Агрохім"

до Приватного акціонерного товариства "Креатив"

про витребування майна,

за участі представника відповідача ОСОБА_1, довіреність №44Д-10 від 13.11.15.

Господарським судом Кіровоградської області розглянуто позов Приватного підприємства "Агрохім", з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 12.02.2016, про витребування від Приватного акціонерного товариства "Креатив" майна, а саме, насіння соняшника у кількості 304,540 тонн вартістю 2 954 038,00 грн з ПДВ у відповідності до акта здачі-прийняття насіння соняшника № 1 від 06.07.2015 з базисними показниками: вологість не більше 8%; сміттєва домішка не більше 3%, олійна домішка не більше 15%, інші показники повинні відповідати ДСТУ 4694:2006, що знаходиться за адресою: просп. Промисловий, 14А, просп. Інженерів, 10А у м. Кіровограді.

Позивач вартість витребуваного насіння обрахував, виходячи із закупівельних цін на насіння соняшнику в розмірі 9700,00 грн з ПДВ за 1 тонну за станом на 12.11.2015 по Кіровоградській області відповідно до відомостей з Інтернет-сайту http:agrotender.com.ua/kompanii/comp-907-pricetbl.html, загальна вартість 304,540 тонн насіння складає 2 954 038 грн.

Ухвалою господарського суду від 12.02.2016 за клопотанням ПрАТ "Креатив" у справі було призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Кіровоградському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, матеріали справи надіслано до експертної установи.

Цією ж ухвалою суду строк розгляду спору продовжено на п'ятнадцять днів, провадження в справі було зупинено в зв'язку з призначенням судової експертизи.

Рахунок експертної установи №278 від 19.02.2016 на суму 1476,00 грн надіслано на адресу ПрАТ "Креатив" для проведення оплати.

Втім, до господарського суду надійшло повідомлення Кіровоградського відділення Одеського НДІ судових експертиз про неможливість надання висновку експерта судової товарознавчої експертизи внаслідок того, що станом на 20.05.2016 рахунок № 278 від 19.02.2016 не сплачено. Матеріали справи повернуто до господарського суду.

За вищевикладених обставин ухвалою господарського суду від 21.07.2016 провадження в справі поновлено, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 04.08.2016, примірники ухвали надіслано сторонам. Від сторін витребувано, зокрема, від позивача - перерахунок кількості витребуваного насіння соняшнику, оскільки пред'явлена вимога про витребування соняшнику з базисними показниками згідно пп. 3.1. п. 3 договору відповідального зберігання продукції, зокрема сміттєва домішка не більше 3%, але за актом здачі-прийняття насіння соняшнику № 1 від 06.07.2016 поклажодавець передав на зберігання соняшник з фактичними показниками сміттєвої домішки, розмір якої більше базисної, від відповідача - відомості про те чи має можливість ПрАТ "Креатив" повернути позивачу насіння соняшнику в кількості 304,540 тонн з відповідними базисними кондиціями, чи іншими показниками, що мали місце при прийнятті соняшнику на зберігання за актом здачі - прийняття № 1 від 06.07.2015.

Ухвала від 21.07.2016 надсилалася на адресу Приватного підприємства "Агрохім", що зазначена самим позивачем у позовній заяві - 25009, м. Кіровоград, вул. Комарова, 74, та підтверджена витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 22.01.2015 (а.с. 41), але поштове відправлення повернулося до господарського суду з довідкою підприємства зв'язку про причини повернення - через незапит.

За змістом статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Виходячи з того, що ухвала від 21.07.2016 надсилалася на адресу місцезнаходження позивача, що зазначена в позовній заяві та міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, але підприємством зв'язку повернуто конверт з посиланням на незапит, тобто, що позивач не з'явився до підрозділу підприємства зв'язку для отримання рекомендованого листа, тому позивач вважається належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Позивач не надіслав витребувані судом матеріали.

Відповідач подав клопотання про зупинення провадження в справі на підставі статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у зв'язку з тим, що у провадженні господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/9131/16 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Креатив".

Строк розгляду спору в справі, встановлений ст. 69 ГПК України, протягом двох місяців та додатково п'ятнадцяти днів спливає 05.08.2016, тому господарський суд не має можливості відкласти розгляд справи.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази, господарський суд встановив наступне.

Між Приватним акціонерним товариством "Креатив" (зберігач) та Приватним підприємством "Агрохім" (поклажодавець) 26.06.2015 укладено договір № Х14-00082 відповідального зберігання зерна (далі Договір), відповідно до умов якого поклажодавець передав на тимчасове оплатне відповідальне зберігання насіння соняшнику врожаю 2014 року (далі - зерно) в кількості 350 тонн.

На виконання Договору поклажодавець передав зберігачу на відповідальне зберігання насіння соняшнику в кількості 304,540 тонн, що підтверджується актом здачі-прийняття насіння соняшнику № 1 від 06.07.2015, реєстром виданим зберігачем за період з 01.09.2014 по 05.07.2015, а також копіями товарно-транспортних накладних, копіями відомостей про вантаж, копією довіреності від 27.01.2015 №110-10, виданої ПрАТ "Креатив" на ім'я ОСОБА_2 (а.с.80-103).

Відповідно п. 3.1. Договору зберігач зобов'язався прийняти від поклажодавця зерно фактичної якості, але не вище обмежувальних кондицій, за фізичною вагою, проводить перевірку його якості та доводить до базисних кондицій. Також сторони узгодили показники базисних кондицій: вологість - не більше 8%, сміттєва домішка - не більше 3%, олійна домішка - не більше 15 %. Показники, що не вказані в договорі, повинні відповідати ДСТУ 4694:2006.

Відповідно до п. 3.3. Договору зберігач не має права розпоряджатися зерном поклажодавця. Право власності на зерно, що передане на зберігання, без письмової згоди поклажодавця до зберігача не переходить.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що зерно передається на зберігання поклажодавцем і приймається зберігачем на складах за адресою: просп. Промисловий, 14/а, просп. Інженерів, 10а, м. Кіровоград, Кіровоградської області.

Пунктом 6.3. Договору передбачено, що у випадку продажу поклажодавцем зерна під час його зберігання зберігачу послуги щодо такого зерна не нараховуються, при цьому сторони укладають договір поставки.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач запропонував відповідачу укласти договір купівлі-продажу зерна або відвантажити зерно шляхом направлення листа за № 55 від 05.10.2015 на адресу відповідача за допомогою кур'єрської служби доставки ТОВ "КСД-Київ-2013".

Листом вих.№ 706 від 12.10.2015 ТОВ "КСД-КИЇ-2013" повідомив позивача про те, що лист не доставлено у зв'язку з відмовою відповідача прийняти направлений лист, після чого вищевказаний лист від 08.10.2015 було направлено цінним листом з описом, який отримано 19.10.2015. Як зазначає позивач, відповідач на вказаний лист не відреагував, жодних узгоджень щодо придбання зерна або дати його відвантаження позивачу не надав.

За умовами п. 5.1. Договору не пізніше ніж за 14 робочих днів до запланованої дати відвантаження зерна поклажодавець зобов'язаний надати зберігачу заяву, узгодити дату, строк відвантаження, вид, кількість, та спосіб відвантаження зерна та назву експедитора.

Позивачем на адресу відповідача було направлено листа № 86 від 12.11.2015, яким повідомлено про запланований період відвантаження зерна з 26 по 28 листопада 2015 року, Відповідач отримав цього листа 16.11.2015.

Виходячи з того, що будь-якого узгодження зі сторони відповідача дати та строку відвантаження не було, зерно на вказану дату останнім відвантажено не було, відповідач не купував спірне насіння у позивача, то позовні вимоги є такими, що спрямовані на виконання зберігачем його зобов'язання, що виникло з Договору, щодо повернення насіння соняшнику, належного поклажодавцю.

За своєю правовою природою укладений сторонами Договір належить до договорів, правовідносини у яких регулюються главою 66 Цивільного кодексу України.

Крім того, правовідносини між власниками зерна та суб'єктами зберігання зерна (зерновими складами) регулюються також Законом України "Про зерно і ринок зерна в Україні".

Так, відповідно до ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання (ч. 1 ст. 946 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.1 ст. 953 ЦК України зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Згідно зі ст. 957 Цивільного кодексу України за договором складського зберігання товарний склад зобов'язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності. Договір складського зберігання, укладений складом загального користування, є публічним договором. Договір складського зберігання укладається у письмовій формі. Письмова форма договору складського зберігання вважається дотриманою, якщо прийняття товару на товарний склад посвідчене складським документом.

Товарний склад на підтвердження прийняття товару видає один із таких складських документів: складську квитанцію; просте складське свідоцтво; подвійне складське свідоцтво (ч. 1 ст. 961 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" зберігання зерна - комплекс заходів, які включають приймання, доробку, зберігання та відвантаження зерна.

Згідно ст. 26 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" договір складського зберігання зерна є публічним договором, за яким зерновий склад зобов'язується за плату зберігати зерно, що передане йому суб'єктом ринку зерна. Договір складського зберігання зерна укладається в письмовій формі, що підтверджується видачею власнику зерна складського документа.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" зерновий склад зобов'язаний зберігати зерно протягом строку, встановленого у договорі складського зберігання зерна. Якщо строк зберігання зерна договором складського зберігання зерна не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зерновий склад зобов'язаний зберігати зерно до подання поклажодавцем вимоги про його повернення.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" порядок повернення зерна обумовлюється окремо в договорі його зберігання.

Як вбачається з оригіналу акта здачі-приймання насіння соняшнику № 1 від 06.07.2015, підписаного повноважними представниками сторін, скріпленого печатками Приватного акціонерного товариства "Креатив" та Приватного підприємства "Агрохім" (а.с. 30) поклажодавець передав зберігачу на відповідальне зберігання насіння соняшнику в загальній кількості 304 540,00 кг, з яких:

1. 27 320,00 кг факт. вологість - 7,6%, сміттєва домішка - 2,2% (30.06.2015);

2. 29 200,00 кг факт. вологість - 7,4%, сміттєва домішка - 3,4%;

3. 28 940,00 кг факт. вологість - 7,4%, сміттєва домішка - 3,7%;

4. 29 450,00 кг факт. вологість - 7,3%, сміттєва домішка - 3 %;

5. 30 080,00 кг факт. вологість - 7,8%, сміттєва домішка - 3%;

6. 30100,00 кг факт. вологість - 7,8%, сміттєва домішка - 3%;

7. 28670,00 кг факт. вологість - 7,6%, сміттєва домішка - 4%;

8. 27780,00 кг факт. вологість - 7,4%, сміттєва домішка - 3,8%;

9. 29360,00 кг факт. вологість - 7%, сміттєва домішка - 4,5%;

10.28970,00 кг факт вологість - 7,3% сміттєва домішка - 4,5%;

11. 14 670 кг факт. вологість - 7,5%, сміттєва домішка - 3%.

Відповідно до п. 5.5. Договору відвантаження зерна поклажодавцю має здійснюється зберігачем за вагою з фактичними показниками якості сформованими відповідно до загальної партії зерна, що зберігається у зберігача.

Відповідно до п. 5.7. Договору при зачистці зерна зберігач має скласти остаточний акт-розрахунок, в якому визначається кількість зерна, яке підлягає відпуску поклажодавцю з врахуванням норм виправданого убутку природних втрат при зберіганні, а також ваги нетоварних відходів, які знищуються зберігачем.

За клопотанням Приватного акціонерного товариства "Креатив" у справі було призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Кіровоградському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз з метою визначення ринкової вартості 304,540 тонн витребуваного позивачем насіння соняшника, а також кількості насіння соняшника що має бути повернена зі зберігання.

Рахунок експертної установи №278 від 19.02.2016 на суму 1476,00 грн було надіслано ініціатору проведення експертизи - ПрАТ "Креатив" для проведення попередньої оплати.

Втім, Кіровоградське відділення Одеського НДІ судових експертиз повідомило суд про неможливість надання висновку експерта судової товарознавчої експертизи внаслідок того, що рахунок № 278 від 19.02.2016 не сплачено. Матеріали справи повернуто до господарського суду без проведення експертизи.

За цих обставин господарським судом поновлено провадження у справі та витребувано від ПрАТ "Креатив" зазначений остаточний акт-розрахунок, у якому визначається кількість зерна, яке підлягає відпуску поклажодавцю з врахуванням норм виправданого убутку природних втрат при зберіганні, ваги нетоварних відходів.

У ході розгляду справи відповідач не надав на вимогу суду зазначений остаточний акт-розрахунок, у якому визначається кількість зерна, яке підлягає відпуску поклажодавцю з врахуванням норм виправданого убутку природних втрат при зберіганні, ваги нетоварних відходів.

У засіданні представник відповідача повідомив, що у відповідача немає можливості повернути спірну кількість насіння соняшнику.

Разом з цим, зобов'язання відповідача як зберігача щодо повернення поклажодавцю насіння соняшника, не було припинено, строк зберігання насіння за п. 9.1. Договору - до 31.12.2015, сплив.

Також необхідно враховувати, що у письмовій пропозиції від 18.03.2016 за № 13 (а.с.120) позивач запропонував обрахувати кількість насіння соняшнику, що має бути повернено відповідачем, згідно базисних кондицій, зазначених у п. 3.1. Договору, та детальної розшифровки, наданої відповідачем за період 01.09.2014 - 05.07.2015.

Разом з цим, позивач не подавав заяви про зменшення розміру позовних вимог щодо кількості витребуваного зерна.

Іншої пропозиції, зокрема, від відповідача до суду не надходило.

Виходячи з того, що прийняте відповідачем на зберігання насіння соняшнику змішується з іншим насінням за родовими ознаками, зберігач не надав остаточного акта-розрахунку, у якому мав визначити кількість зерна, яке підлягає відпуску поклажодавцю згідно п. 5.7 Договору, зберігач зобов'язаний був довести насіння соняшнику до узгоджених сторонами базисних кондицій вологість - не більше 8%, сміттєва домішка - не більше 3%, олійна домішка - не більше 15 %, та повернути його зі зберігання за вимогою поклажодавця, але звернення поклажодавця залишив без реагування та погодження дати, строку, способу та кількості відвантаження насіння, то господарський суд дійшов до висновку про те, що відповідач повинен повернути позивачу насіння соняшнику за узгодженими в Договорі базисними показниками та у кількості з вирахуванням сміттєвої домішки, що перевищує 3%.

За розрахунком господарського суду, від загальної кількості переданого поклажодавцем на зберігання насіння фізичною вагою 304540 кг, сміттєва домішка, що перевищує 3%, становить 1703,27 кг. При цьому, вологість переданого на зберігання насіння не перевищувала 8%.

Отже, зберігач повинен повернути поклажодавцеві зі зберігання 302 836,73 кг насіння соняшнику з базисними показниками: вологість - не більше 8%, сміттєва домішка - не більше 3%, олійна домішка - не більше 15 %.

З огляду на вищевикладене, позов слід задовольнити частково.

До предмету доказування у справі не входить розмір відшкодування зберігачеві витрат, включно пов'язаних з оплатою послуг по відвантаженню зерна (п. 5.4. Договору), оскільки відповідач з такими позовними вимогами до суду не звертався.

Господарським судом відхиляється клопотання відповідача про зупинення розгляду справи з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Згідно з пунктом 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" статтею 79 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК України).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для певного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/9131/16 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Креатив".

Відповідно до правил частин першої і другої статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон), у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство. Цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз'яснити позивачу зміст частини четвертої статті 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання.

Отже, у частині першій статті 17 вказаного Закону йдеться про позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство.

У даній справі предметом спору є насіння соняшника у кількості 304,540 тонн, тому провадження у цій справі не підлягає зупиненню на підставі ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України витрати на судовий збір покладаються на відповідача повністю, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись статтями 44, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В:

У задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Креатив" про зупинення провадження у справі відмовити.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Креатив" (01032, м.Київ, Голосіївський район, вул. Жилянська, буд. 75, ) на користь Приватного підприємства "Агрохім" (25009, м. Кіровоград, вул. Комарова, 74, ) 302,83673 тонн (302 836,73 кг) насіння соняшнику з базисними показниками: вологість не більше 8%, сміттєва домішка не більше 3%, олійна домішка не більше 15%.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Креатив" (01032, м.Київ, Голосіївський район, вул. Жилянська, буд. 75, ) на користь Приватного підприємства "Агрохім" (25009, м. Кіровоград, вул. Комарова, 74, ) 44 310,57 грн витрат зі сплати судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повне рішення складено 10.08.2016

Суддя О.А. Змеул