ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2016 р. Справа № 917/657/16

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Полтавського національного технічного університету імені ОСОБА_2,

Першотравневий проспект, 24, м. Полтава, 36000

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,

АДРЕСА_1, 36000

про стягнення 1045, 68 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Полтавський національний технічний університет імені ОСОБА_2 звернувсь до господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення 1045,68грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за укладеним 28.01.2014р. між сторонами договором №2-КП/14 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Відповідач вдруге в судове засідання свого представника не направив, вимог суду, викладених в ухвалі про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи не виконав. Ухвали, направлені на адресу відповідача, повернулася до суду з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Судом враховано рекомендації, викладені у п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", відповідно до яких у разі, якщо ухвалу було надіслано за належною адресою і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Крім того п. 3.9.2 містить рекомендацію, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відтак, обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні судом не було встановлено. За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що 29.12.2012 року між Регіональним відділенням фонду державного майна України по Полтавській області (орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (орендар) укладено Договір оренди №№175/12-Н нерухомого майна, що належить до державної власності.

На підставі Акту приймання - передачі в оренду нерухомого майна, що належить до державної власності сторонами передано та прийнято в строкове платне користування частину нежитлового приміщення площею 5,0 кв.м. у корпусі "Ц", частину нежитлового приміщення площею 5,0 кв.м. у корпусі "Ф", частину нежитлового приміщення площею 5,0 кв.м. у корпусі "А", що знаходиться за адресою: м. Полтава, проспект Першотравневий, 24.

Згідно п. 1.5 договору оренди та п. 2 Акту приймання-передачі обєкт оренди перебуває на балансі Полтавського національного технічного університету імені ОСОБА_2.

28 січня 2014 року між Полтавським національним технічним університетом імені ОСОБА_2 (надалі позивач, Балансоутримувач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (надалі відповідач, Орендар) укладено договір №2-КП/14 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.2 Договору Балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою 36011, м. Полтава, просп. Першотравневий, 24 загальною площею 15,0 кв.м., а також утримання прибудинкової території, а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій Будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Балансоутримувачем за цим Договором.

Згідно п. 1.3.1 Договору орендар користується частинами нежитлового приміщення, які перебувають на балансі Полтавського національного технічного університету імені ОСОБА_2, площею 15,00 кв. м, експертною вартістю 66 316,00 грн.

Майно передається в оренду з метою розміщення торгівельних об'єктів з продажу продовольчих товарів крім підакцизної групи ( п. 1.3.2 Договору);

Розмір плати за обслуговування і ремонту будівлі, прибудинкової території, утримання допоміжних приміщень будівлі залежить від складу робіт і послуг, які надаються Балансоутримувачу житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб'єктами господарювання, і визначається розрахунком щомісячних платежів. Надання комунальних послуг забезпечується за діючими розцінками і тарифами (п.п. 2.1.1, 2.1.2 Договору).

Не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним місяцем, відшкодовувати плату на рахунок Балансоутримувача будівлі, або організації, що обслуговує Будівлю, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості приміщення, а також за комунальні послуги (п. 2.2.3 Договору).

В подальшому во вказаного договору між Сторонами було укладено Додаткові угоди №1 від 01.09.2014 р., №2 від 12.06.2015 р., якими вносилися зміни у розрахунки оплати послуг.

На підставі вказаного Договору відповідачу було виставлено рахунки-фактури про відшкодування витрат балансоутримувача за листопад та грудень 2015 року, а саме: рахунок-фактура №281 від 15.12.2015 на суму 434.55 грн., рахунок-фактура № 22 від 14.01.2016 на суму 611,13 грн., які орендар повинен був сплатити до 25 грудня 2015 року та 25 січня 2016 року відповідно.

Однак в порушення умов Договору Орендар належним чином не виконав, у передбачені договором строки обов'язку щодо оплати витрат за листопад-грудень 2015 року.

Позивач зазначив, що 30 грудня 2015 року ФОП ОСОБА_3 звільнила орендоване приміщення, про що Полтавський НТУ повідомив регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській області листом від 05.01.2016 р. № 12-9-013.

Станом на момент подання позову за відповідачем рахується заборгованість перед Балансоутримувачем по відшкодуванню витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг за листопад - грудень 2015 року в розмірі 1045,68 гривень.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

При вирішення даного спору судом приймається до уваги те, що під належністю доказу розуміється наявність об'єктивного зв'язку між змістом судових доказів і фактами, що є об'єктом судового дослідження. Належними слід визнавати докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Виходячи із змісту статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задовольняє їх в повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (36000, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Полтавського національного технічного університету імені ОСОБА_2 (36000, м. Полтава, проспект Першотравневий, 24, ) 1045,68 грн. заборгованості по відшкодуванню витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг згідно договору від 28.01.2014 р. №2-КП/14 та 1378,00 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

3. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області на протязі 10 днів.

Повне рішення складено 21.06.2016 р.

Суддя Кульбако М.М.