РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2016 р. Справа № 924/1015/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

суддя Демидюк О.О. ,

суддя Демянчук Ю.Г.

при секретарі Кушніруку Р.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю від 01.09.2015р. №928

ОСОБА_2 - представник за довіреністю від 28.07.2016р. №1034

від відповідача: ОСОБА_3 - представник за довіреністю від 13.01.2016р. №01-11/118

від третьої особи: не з'явився

від Шепетівського КПВКГ: ОСОБА_4 - представник за довіреністю від 11.01.2016р. №2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційні скарги Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, м.Шепетівка Хмельницької області та Шепетівської міської ради, м.Шепетівка Хмельницької області

на рішення господарського суду Хмельницької області

від 25.05.16 р. у справі № 924/1015/15 (суддя Субботіна Л.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест", м.Шепетівка Хмельницької області

до Шепетівської міської ради, м.Шепетівка Хмельницької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, м.Шепетівка Хмельницької області

про визнання недійсною з дати укладення угоди про дострокове розірвання концесійного договору від 29 квітня 2014 р., укладеної між Шепетівською міською радою та ТОВ "Шепетівка Енергоінвест", посвідченої приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 29 квітня 2014 р. та зареєстрованої у реєстрі за №1230

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 25.05.2016р. у справі №924/1015/15 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" до Шепетівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсною з дати укладення угоди про дострокове розірвання концесійного договору від 29.04.2014р., укладеної між Шепетівською міською радою та ТОВ "Шепетівка Енергоінвест", посвідченої приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 29.04.2014р. та зареєстрованої у реєстрі за №1230, - задоволено.

Визнано недійсною з дати укладення угоду про дострокове розірвання концесійного договору від 29.04.2014р., укладену між Шепетівською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест", посвідчену приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 29.04.2014р. та зареєстровану у реєстрі за №1230.

Стягнуто з Шепетівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" 1218,00грн. витрат по оплаті судового збору за подання позовної заяви, 1339,80грн. витрат по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги, 1461,60грн. витрат по оплаті судового збору за подання касаційної скарги.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Шепетівське комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати повністю та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю.

Мотивуючи апеляційну скаргу, Шепетівське комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства зазначає, зокрема, наступне:

- вважає рішення місцевого господарського суду незаконним та необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права та процесуального права;

- обґрунтовує те, що оскаржуване рішення зачіпає законні інтереси Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, тому керуючись ст.91 Господарського процесуального кодексу України воно звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Хмельницької області від 25.05.2016р. по справі № 924/1015/15;

- стверджує, що судом першої інстанції не взято до уваги, що згідно з ч.3 ст.237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Зокрема, відповідно до ч.3 ст.92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені (в даному випадку - це генеральний директор ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" ОСОБА_6П.), зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не мас юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Це положення є гарантією стабільності майнового обороту і загальноприйнятим стандартом у світовій практиці, зокрема відповідно до Першої директиви Європейського Союзу від 09.03.1968р. (68/151/ЕЕС). Вимоги зазначеної норми зобов'язують орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи, не перевищувати повноважень;

- вказує, що позивачем не доведено та не підтверджено судом факту того, що Шепетівська міська рада знала чи мала знати про обмеження генерального директора ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" ОСОБА_6;

- крім того, вважає, що ст.241 ЦК України не обмежує дії, що можуть свідчити про схвалення правочину, певним вичерпним колом обставин. Зазначена норма також не встановлює обмежень щодо часу здійснення відповідних дій та не унеможливлює вчинення таких дій після подання позову про визнання правочину недійсним;

- обґрунтовує, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не взято до уваги численні факти, які свідчать про подальше схвалення даного правочину позивачем, а тим про які згадується в рішенні суду від 25.05.2016р. не надано правової оцінки;

- зокрема, вважає безпідставними не взяття до уваги актів прийому-передачі цілісного майнового комплексу від 30.04.2014р. укладеного між позивачем та відповідачем та акту приймання-передачі дебіторської заборгованості від 05.05.2014р. укладеного між ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" та Шепетівським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства як доказу схвалення угоди оскільки дані акти не погоджені виконавчим директором;

- зауважує, що судом не взято до уваги того факту, що ні Законом України "Про концесії", ні Законом України "Про особливості передачі в оренду чи концесію об'єктів у сферах теплопостачання, водопостачання та водовідведення, що перебувають у комунальній власності", ні концесійним договором від 02.12.2011р. не передбачено переходу права власності на майно, яке передано в концесію та будь-яких функцій концесіонера щодо розпорядженням комунальним майном, яке йому передано в концесію. Навіть проведення поліпшення наданого в концесію майна можливо лише за погодженням з власником майна тобто Шепетівською міською радою. Підпункт 9.6.9 Статуту ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" може застосовуватись лише щодо основних засобів, які є власністю товариства. Повернення ж з концесії цілісного майнового комплексу Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Шепетівській міській раді є саме актом подальшого схвалення оспорюваної угоди;

- додає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що погодження актів приймання-передачі не потребувалось виходячи із змісту ст.241 ЦК України;

- вказує, що місцевим господарським судом не враховано, що звільнення працівників по переведенню було здійснено після укладення угоди про розірвання концесійного договору. Крім того, судом не досліджено той факт, що звільнено по переводу лише тих працівників, які здійснювали обслуговування саме цілісного майнового комплексу Шепетівське комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства, а саме машиністів насосних установ водопровідних насосних станцій, машиністів насосних установок каналізаційних насосних станцій, слюсарів аварійно-відновлюваних робіт водопровідних мереж, каналізаційних мереж тощо;

- крім того, стверджує, що господарським судом Хмельницької області не враховано та не дано правової оцінки тому факту, що ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" не оскаржено в адміністративному порядку рішення сесії Шепетівської міської ради про дострокове припинення концесійного договору, не було надіслано до міської ради жодних офіційних звернень про невизнання, не виконання угоди про дострокове розірвання концесійного договору;

- констатує, що висновок господарського суду Хмельницької області про те, що угода про дострокове розірвання концесійного договору укладена з перевищенням повноважень генерального директора ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" та відсутність подальшого схвалення спірної угоди не відповідає обставинам справи, а рішення господарського суду Хмельницької області від 25.05.2016р. підлягає скасуванню у зв'язку з порушенням та неправильним застосуванням судом матеріального права, зокрема ст.241 ЦК України.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду апеляційної скарги Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О., суддя Демянчук Ю.Г..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.06.2016р., колегією суддів у складі: головуючи суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О., суддя Демянчук Ю.Г., апеляційну скаргу Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 10.08.2016р..

Також, не погоджуючись з прийнятим рішенням, Шепетівська міська рада звернулася до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати повністю та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Мотивуючи апеляційну скаргу, Шепетівська міська рада зазначає, зокрема, наступне:

- вважає рішення місцевого господарського суду незаконним та необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права та процесуального права;

- стверджує, що судом першої інстанції не взято до уваги, що згідно з ч.3 ст.237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Зокрема, відповідно до ч.3 ст.92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені (в даному випадку - це генеральний директор ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" ОСОБА_6П.), зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Це положення є гарантією стабільності майнового обороту і загальноприйнятим стандартом у світовій практиці, зокрема відповідно до Першої директиви Європейського Союзу від 09.03.1968р. (68/151/ЕЕС). Вимоги зазначеної норми зобов'язують орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи, не перевищувати повноважень;

- звертає увагу суду, що чинний Статут ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" не містив обмеження повноважень генерального директора ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" щодо розірвання укладених договорів;

- вважає, що позивачем не доведено та не підтверджено судом факту того, що Шепетівська міська рада знала чи мала знати про обмеження генерального директора ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" ОСОБА_6. Крім того, вважає, що ст.241 ЦК України не обмежує дії, що можуть свідчити про схвалення правочину, певним вичерпним колом обставин. Зазначена норма також не встановлює обмежень щодо часу здійснення відповідних дій та не унеможливлює вчинення таких дій після подання позову про визнання правочину недійсним;

- вказує, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не взято до уваги численні факти, які свідчать про подальше схвалення даного правочину позивачем, а тим, про які згадується в рішенні суду від 25.05.2016р. не надано правової оцінки;

- стверджує, що не взяття до уваги актів прийому-передачі цілісного майнового комплексу від 30.04.2014р. укладеного між позивачем та відповідачем та акту приймання-передачі дебіторської заборгованості від 05.05.2014р. укладеного між ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" та Шепетівським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства як доказу схвалення угоди оскільки дані акти не погоджені виконавчим директором - є безпідставними;

- додає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що погодження актів приймання-передачі не потребувалось виходячи із змісту ст.241 ЦК України;

- зауважує, що судом першої інстанції не враховано, що звільнення працівників по переведенню було здійснено після укладення угоди про розірвання концесійного договору. Крім того, судом не досліджено той факт, що звільнено по переводу лише тих працівників, які здійснювали обслуговування саме цілісного майнового комплексу Шепетівське комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства, а саме машиністів насосних установ водопровідних насосних станцій, машиністів каналізаційних насосних станцій, слюсарів аварійно-відновлюваних робіт водопровідних мереж, каналізаційних мереж, тощо;

- зазначає, що також місцевим господарським судом не враховано та не дано правової оцінки тому факту, що ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" не оскаржено в адміністративному порядку рішення сесії Шепетівської міської ради про дострокове припинення концесійного договору, не було надіслано до міської ради жодних офіційних звернень про невизнання, не виконання угоди про дострокове розірвання концесійного договору;

- констатує, що висновок господарського суду Хмельницької області про те, що угода про дострокове розірвання концесійного договору укладена з перевищенням повноважень генерального директора ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" та відсутність подальшого схвалення спірної угоди не відповідає обставинам справи, а рішення господарського суду Хмельницької області від 25.05.2016р. підлягає скасуванню у зв'язку з порушенням та неправильним застосуванням судом матеріального права, зокрема ст.241 ЦК України.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду апеляційної скарги Шепетівської міської ради у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Філіпова Т.Л., суддя Мельник О.В..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 01.07.2016р., колегією суддів у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Філіпова Т.Л., суддя Мельник О.В., поновлено строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 10.08.2016р..

Згідно розпорядження керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ" №01-06/127 від 08.08.2016р., відповідно до п.п.7.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді від 18.03.2016р., призначено повторний автоматизований розподіл апеляційної скарги Шепетівської міської ради на рішення господарського суду Хмельницької області від 25.05.2016р. у справі №924/1015/15 для її спільного розгляду з раніше поданою і прийнятою до провадження апеляційною скаргою Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства.

У відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.08.2016р. у справі №906/1058/14, визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О., суддя Демянчук Ю.Г..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.08.2016р., колегією суддів у складі: головуючи суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О., суддя Демянчук Ю.Г., апеляційні скарги прийнято до спільного провадження колегією суддів у новому складі.

01.08.2016р. до суду від приватного нотаріуса Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 надійшли пояснення від 26.07.2016р. по справі, в яких остання вважає, що підстав для розірвання концесійної договору, укладеного між ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" та Шепетівською міською радою, немає.

05.08.2016р. до суду від ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" надійшла заява від 05.08.2016р. №1045 про забезпечення позову та 10.08.2016р. клопотання від 09.08.2016р. №1050 про приєднання документів до заяви про забезпечення позову, в якому останнє просить вжити заходів до забезпечення позову шляхом заборони передачі майна комунальної власності Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач покликається на те, що 04.08.2016р. відбулася XII сесія Шепетівської міської ради VII скли кання, на якій було розглянуто ряд проектів рішень зокрема:

1. "Про створення комунального підприємства "Шепетівкаводоканал";

2. "Про надання дозволу на передачу омунального майна територіальної громади м.Шепетівка" (згідно з якого планувалося дозволити Шепетівському комунальному підприємству водопровідно-каналізаційного господарства передати з балансу майно залишковою вартістю, що склалося на момент передачі на баланс комунального підприємства "Шепетівкаводоканал");

3. "Про погодження створення дочірнього підприємства "Шепетівкаводоканал" Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства";

4. "Про надання дозволу на передачу комунального майна територіальної громади м.Шепетівка" (згідно якого планувалося дозволити Шепетівському комунальному підприємству водопровідно-каналізаційного господарства передати з балансу майно залишковою вартістю, що склалася на момент передачі на баланс дочірнього підприємства "Шепетівкаводоканал" Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства згідно з додатком";

5. "Про затвердження Статуту Шепетівського комунального підприємства во допровідно-каналізаційного господарства".

Проекти рішень були оприлюднені 02 серпня 2016 року на офіційному веб-сайті Шепетівської міської ради. За результатами розгляду проектів XII сесією прийняті рішення: "Про створення комунального підприємства "Шепетівкаводоканал", "Про надання дозволу на передачу комунального майна територіальної громади м.Шепетівка" (згідно з якого планувалося дозволити Шепетівському комунальному підприємству водопровідно-каналізаційного господарства передати з балансу майно залишковою вартістю, що склалося на момент передачі на баланс комунального підприємства "Шепетівкаводоканал"), "Про затвердження Статуту Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналі заційного господарства".

Так, вищевказані рішення зачіпають інтереси позивача, оскільки передача комунального майна територіальної громади міста Шепетівка, що перебуває на балансі Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства будь-якій іншій юридичній особі призведе до порушення майнових прав та охоронюваних законом інтересів ТОВ "Шепетівка Енергоінвест", які поля гають у використанні об'єкта концесії (цілісний майновий комплекс Шепетівське підприємство водопровідно-каналізаційного господарства) для здійснення госпо дарської діяльності з надання комунальних послуг постачання холодної води та водовідведення усім категоріям споживачів у м.Шепетівка.

Представник Шепетівської міської ради в судовому засіданні 10.08.2016р. підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає рішення місцевого суду незаконним та необґрунтованим. Просить суд рішення господарського суду Хмельницької області від 25.05.2016р. у справі №924/1015/15 скасувати повністю та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Також, заперечив проти заяви позивача про забезпечення позову.

Представник Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства в судовому засіданні 10.08.2016р. підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає рішення місцевого суду незаконним та необґрунтованим. Просить суд рішення господарського суду Хмельницької області від 25.05.2016р. у справі №924/1015/15 скасувати повністю та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю, а також, заперечив проти заяви позивача про забезпечення позову.

Представник позивача у письмових відзивах від 22.06.2016р. №924-1, від 28.07.2016р. №1036, додаткових поясненнях до відзиву від 28.07.2016р. №1035 на апеляційну скаргу та в судовому засіданні 10.08.2016р. заперечив проти доводів апеляційних скарг, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими. Просить суд рішення господарського суду Хмельницької області від 25.05.2016р. у справі №924/1015/15 залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення. Крім того, підтримала заяву про забезпечення позову.

В судовому засіданні 10.08.2016р. колегія суддів відмовила в задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову з огляду на наступне.

Згідно зі ст.66 Господарського процесуального кодексу України, господарський, суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. При цьому забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, із змісту вищенаведеної статті вбачається, що необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення.

Отже, інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання подальшого судового рішення.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що предметом судового розгляду є вимога про визнання недійсною з дати укладення угоди про дострокове розірвання концесійного договору від 29.04.2014р., укладеної між Шепетівською міською радою та ТОВ "Шепетівка Енергоінвест", посвідченої приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 29.04.2014р. та зареєстрованої у реєстрі за №1230. При цьому, незалежно від результатів вирішення господарським судом спору по даній справі, видача наказу та примусове виконання рішення по даній категорії позовних вимог не провадиться, оскільки право позивача захищається шляхом визнання факту, а не передачі майна чи вчинення певних дій.

З огляду на вищевказане, покликання позивача на те, що невжиття судом заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливлять виконання рішення у справі, є безпідставним.

Третя особа в судове засідання 10.08.2016р. не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції та той факт, що неявка в засідання суду третьої особи, належним чином та відповідно до законодавства повідомленої про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого судового акту, судова колегія розглянула апеляційну скаргу за відсутності представника останньої.

Заслухавши пояснення представників скаржників та позивача, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.12.2011р. між Шепетівською міською радою (концесієдавець), від імені якого діє Шепетівський міський голова ОСОБА_7, діючий на підставі витягу з протоколу I сесії Шепетівської міської ради 6 скликання від 14.11.2010р. та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців АЕ №944702 від 23.11.2011р., та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" (концесіонер), в особі директора ОСОБА_8, діючого на підставі статуту, зареєстрованого виконавчим комітетом Шепетівської міської ради 07.04.2011р. №0000628, укладено концесійний договір (далі - концесійний договір), згідно п.2 якого, обєктом концесії за цим договором є цілісний майновий комплекс "Шепетівське комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства", юридична адреса якого м.Шепетівка, Хмельницька обл., вул.Некрасова, 127 (а.с.9-16, т.1).

Концесійний договір укладено на 12 років (з другого грудня дві тисячі одинадцятого року по друге грудня дві тисячі двадцять третього року) (п.40 концесійного договору).

Відповідно до п.42 концесійного договору, цей договір може бути розірвано за письмовим погодженням сторін з визначенням порядку компенсації витрат та інших умов.

Концесійний договір від 02.12.2011р. підписаний сторонами, скріплений відтисками їх печаток, посвідчений приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований у реєстрі за №5077.

Рішенням XXIII сесії Шепетівської міської ради VI скликання №10 від 26.04.2012р. позивача визначено з 01.05.2012р. виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення (а.с.10 т.2).

04.04.2014р. Шепетівської міської ради звернулася до ТОВ "Шепетівка Енергоінвест", з листом №01-09/864 (зареєстрований у журналі вхідної кореспонденції позивача за вх.№362 від 04.04.2014р.) з пропозицією про внесення змін до концесійного договору (а.с.52-53, т.1).

Листом від 08.04.2014р. №363 ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" запропонувало Шепетівській міській раді розглянути на сесії умови дострокового, за взаємною згодою сторін, розірвання концесійного договору від 02.12.2011р., за яким об`єктом концесії є цілісний майновий комплекс "Шепетівське комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства". Зазначений лист підписано генеральним директором позивача ОСОБА_6 (а.с.159, т.1).

Рішенням LII (позачергової) сесії Шепетівської міської ради VI скликання від 08.04.2014р. №1 "Про дострокове розірвання концесійного договору " Шепетівська міська рада вирішила достроково, за взаємною згодою сторін, розірвати концесійний договір від 02.12.2011р., укладений між Шепетівською міською радою та ТОВ "Шепетівка Енергоінвест", за яким об'єктом концесії є цілісний майновий комплекс комунального підприємства "Шепетівське комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства" та погоджено проект відповідної угоди (а.с.124, т.1).

В подальшому, листом №416 від 24.04.2014р., який підписано генеральним директором ОСОБА_6, ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" повідомило Шепетівську міську раду про відмову від прийняття пропозиції про внесення змін до концесійного договору, з посиланням на те, що рішенням (позачергової) сесії Шепетівської міської ради VI скликання від 08.04.2014р. №1 "Про дострокове розірвання концесійного договору", вирішено достроково, за взаємною згодою сторін розірвати концесійний договір від 02.12.2011р. (а.с.55, т.1).

Рішенням LIII сесії Шепетівської міської ради VI скликання від 24.04.2014р. №14 визначено з 01.05.2014р. виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення Шепетівське комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства, а також визнано таким, що втратило чинність з 01.05.2014р. рішення від 26.04.2012р. №10 "Про визначення ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" виконавцем послуг" (а.с.11, т2). В подальшому у зв'язку із зверненням позивача з листом №628 від 01.07.2014р. (а.с.8-9, т.2), Шепетівською міською радою прийнято рішення від 31.07.2014р. №11 про внесення змін до п. 2 вищевказаного рішення та викладено його в новій редакції: "З 1 травня 2014 року втрачає чинність рішення від 26.04.2012р. №10 "Про визначення ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" виконавцем послуг" в частині визначення ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення." (а.с.13, т.2).

29.04.2014р. між Шепетівською міською радою (концесієдавець), в особі секретаря Шепетіської міської ради ОСОБА_9, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" (концесіонер), в особі генерального директора ОСОБА_6, який діє на підставі статуту, зареєстрованого 25.02.2014 року за №9000628 (далі - статут), укладено угоду про дострокове розірвання концесійного договору (далі угода), згідно п.1 якої, сторони концесійного договору, обєктом концесії за яким є цілісний майновий комплекс комунального підприємства "Шепетівське комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства", посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 02.12.2011р., зареєстрований в реєстрі за №5077, домовились про його дострокове, за взаємною згодою сторін, розірвання.

Відповідно до п.п.2, 3 угоди, з моменту набрання чинності цієї угоди зобов'язання сторін, що виникли з концесійного договору, припиняються і сторони не вважають себе пов'язаними будь-якими правами та обов'язками, що виникли із концесійним договором. В 10-денний строк з моменту набрання чинності цієї угоди, концесіонер зобов'язаний передати концесієдавцю об'єкт концесійного договору, який викладений у додатку №1 до даної угоди, а також оборотні матеріальні активи, кредиторську та дебіторську заборгованість абонентського відділу, різницю в тарифах по водопостачанню та водовідведенню, нематеріальні цінності та цінні папери. Повернення об'єкта концесії здійснюється в належному технічному стані і оформлюється актом приймання-передачі.

Угода про дострокове розірвання концесійного договору від 29.04.2014р. підписана сторонами, скріплена відтисками їх печаток, посвідчено приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано у реєстрі за №1230.

30.04.2014р. між ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" та Шепетівською міською радою складено акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу "Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства", за яким концесіонер повертає з концесії, а концесієдавець приймає цілісний майновий комплекс згідно переліку. Акт зі сторони ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" підписано генеральним директором ОСОБА_6 (а.с.232-237, т.1).

Також, 30.04.2014р. між Шепетівською міською радою та Шепетівським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства складено акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу "Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства", за яким Шепетівському комунальному підприємству водопровідно-каналізаційного господарства передано цілісний майновий комплекс згідно переліку (а.с.126-138, т.1).

05.05.2014р. ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" в особі генерального директора ОСОБА_6 за актом приймання-передачі передало Шепетівському комунальному підприємству водопровідно-каналізаційного господарства дебіторську та кредиторську заборгованість ТОВ "Шепетівка Енергоінвест", програмний комплекс "Градієнт" з абонентською базою споживачів послуг водопостачання та водовідведення, матеріали зі складських приміщень, майнові права на повітродувку у кількості 1 шт. та електродвигун у кількості 1 шт. (а.с.148-149, т.1).

За вказаних обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест", звернулося до господарського суду Хмельницької області з позовом до Шепетівської міської ради про визнання недійсною з дати укладення угоди про дострокове розірвання концесійного договору від 29.04.2014р., укладеної між Шепетівською міською радою та ТОВ "Шепетівка Енергоінвест", посвідченої приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 29.04.2014р. та зареєстрованої у реєстрі за №1230 (а.с.2-5, т.1).

Обґрунтовуючи позовну заяву, Товариство з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" покликається, що 02.12.2011р. між сторонами укладено концесійний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано у реєстрі за №5077. Рішенням ХХІІІ сесії Шепетівської міської ради VІ скликання №10 від 26.04.2012р. ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" визначено з 01.05.2012р. виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення. Рішенням Шепетівської міської ради VІ скликання від 08.04.2014р. №1 вирішено розірвати концесійний договір від 02.12.2011р.. На підставі вищевказаного рішення між позивачем та відповідачем 29.04.2014р. укладено угоду про дострокове розірвання концесійного договору, яку посвідчено приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано у реєстрі за №1230. Від імені позивача угоду підписано генеральним директором ОСОБА_6, який, як зазначено у преамбулі угоди, діяв на підставі статуту позивача, зареєстрованого 25.02.2014р. за №9000628. Позивач вказує, що на момент укладення спірної угоди в генерального директора ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" були відсутні повноваження щодо її підписання без письмового погодження виконавчого директора та без прийняття рішення вищого органу управління ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" - загальних зборів учасників товариства про дострокове розірвання концесійного договору, в зв'язку із чим позивач звернувся із позовом про визнання недійсною угоди про дострокове розірвання концесійного договору від 29.04.2014р..

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 25.06.2015р. позовну заяву прийнято до провадження, порушено провадження у справі №924/1015/15 та призначено її до розгляду.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 21.07.2015р. у справі №924/1015/15 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_5.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 29.10.2015р. по справі №924/1015/15 у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" до Шепетівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсною з дати укладення угоди про дострокове розірвання концесійного договору від 29.04.2014р., укладеної між Шепетівською міською радою та ТОВ "Шепетівка Енергоінвест", посвідченої приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 29.04.2014р. та зареєстрованої у реєстрі за №1230, - відмовлено (а.с.72-74, т.2).

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 21.12.2015р. рішення господарського суду Хмельницької області від 29.10.2015 р. у справі №924/1015/15 залишено без змін (а.с.149-152, т.2).

Постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2016р. постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 21.12.2015р. та рішення господарського суду Хмельницької області від 29.10.2015р. у справі №924/1015/15 скасовано, а справу №924/1015/15 передано на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі (а.с.243-249, т.2).

У вказаній вище постанові касаційної інстанції Вищий господарський суд України зазначив, що дійшовши висновку про укладення спірної угоди представником позивача з перевищенням повноважень та наступне схвалення такої угоди позивачем, суди обох інстанцій не врахували, що дії, які ними визнано схваленням, вчинено тією ж самою посадовою особою, яка й перевищила повноваження укладаючи цей правочин, та не навели правового обґрунтування, чому такі дії здійснені таким представником позивача можуть свідчити про прийняття правочину до виконання. При цьому, судами не було з`ясовано обставин щодо вчинення дій про прийняття до виконання спірного правочину іншими органами чи посадовими особами позивача, в межах наданих їм повноважень, які б свідчили про його схвалення в розумінні ст.241 ЦК України. Водночас, суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що основний концесійний договір від імені концесіонера укладено директором, що діяв на підставі статуту, зареєстрованого 07.04.2011р. за №0000628, і не залучили його до матеріалів справи, та встановивши, що спірна угода про розірвання цього правочину укладена від імені концесіонера генеральним директором на підставі статуту, зареєстрованого 25.02.2014р. за №9000628 в новій редакції, не з'ясували обставин правонаступництва концесіонера, яким укладено угоду про дострокове розірвання концесійного договору, та не навели цим обставинам і наявності декількох зареєстрованих статутів в новій редакції ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" правової оцінки. Крім того, судами обох інстанцій не з'ясовано правової природи основного концесійного договору та не застосовано норм Господарського кодексу України, Закону України "Про концесії", Закону України "Про особливості передачі в оренду чи концесію об'єктів у сферах теплопостачання, водопостачання та водовідведення, що перебувають у комунальній власності" щодо порядку укладання та розірвання таких договорів.

Відповідно до ч.1 ст.111-12 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обовязковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 05.04.2016р. справу №924/1015/15 прийнято до провадження судом у новому складі та призначено її до розгляду.

В судовому засіданні, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, вважає їх правомірними та обґрунтованими. В письмових поясненнях вказує, що дії колишнього генерального директора ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" ОСОБА_6, зокрема, щодо підписання акту приймання-передачі цілісного майнового комплексу Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства та акту про передачу Шепетівському комунальному підприємству водопровідно-каналізаційного господарства дебіторської та кредиторської заборгованості ТОВ "Шепетівка Енергоінвест", програмного комплексу "Градієнт" з абонентською базою споживачів послуг водопостачання та водовідведення та майнових прав на повітродувку у кількості 1 шт. вартістю 514748,52 грн. та електродвигун вартістю 110122,31грн., вчинені з перевищенням повноважень останнього, а тому не можуть розцінюватися як подальше схвалення спірної угоди позивачем. Зазначає, що усі подані в матеріали справи відповідачем докази свідчать лише про обізнаність нового керівництва позивача про факт підписання спірної угоди колишнім генеральним директором, але не є доказами її схвалення. Факт того, що ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" та Шепетівське комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства вступили у договірні відносини як окремі субєкти господарювання не може трактуватись як схвалення спірної угоди, оскільки ці договори не містять будь-яких декларацій щодо схвалення спірної угоди або будь-яких зобовязань сторін відносно її виконання. В той же час сама спірна угода не передбачає укладення будь-яких угод між позивачем та Шепетівським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства. Крім того, посилання відповідача на несвоєчасну чи неповну сплату концесійних платежів за концесійним договором від 02.12.2011р. може бути доказом порушення цього договору, але ніяк не доказом схвалення спірної угоди. Також позивач вказує, що у відповідності до норм чинного законодавства підставою для дострокового припинення концесійного договору є, зокрема, взаємна згода сторін. Враховуючи, що спірну угоду підписано колишнім генеральним директором з перевищенням повноважень, ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" не надавало своєї згоди на розірвання концесійного договору від 02.12.2011р..

Відповідач в судовому засіданні заперечує щодо задоволення позовних вимог. Вказує на те, що у справах нотаріуса наявні виписка та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в якій зазначено, що від імені ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" має право вчиняти юридичні дії без довіреності, в тому числі підписувати договори, - керівник ОСОБА_6. При цьому відомості про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" у виписці з ЄДР відсутні. Звертає увагу, що відповідно до положень ч.1 ст.241 ЦК України, ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" прийняло виконання договору, про що свідчать акт приймання-передачі від 30.04.2014р., за яким ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" передало Шепетівській міській раді цілісний майновий комплекс Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, акт від 05.05.2014р., за яким ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" передало Шепетівському комунальному підприємству водопровідно-каналізаційного господарства дебіторську та кредиторську заборгованість ТОВ "Шепетівка Енергоінвест", програмний комплекс "Градієнт" з абонентською базою споживачів послуг водопостачання та водовідведення та майнові права на повітродувку 125/4Р у кількості 1 шт. вартістю 514748,52грн. та електродвигун 90 кВт/1500 об/хв. у кількості 1шт. вартістю 110122,32грн.. Крім того, 11.06.2014р. Шепетівське комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства звернулося з листом №92 до ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" з приводу виплати працівникам, які переведені з ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" до Шепетівського ПВГК, компенсацій за невикористані в період роботи у товаристві відпустки. На даний лист ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" надало відповідь №626, в якій зазначило про неможливість задоволення вимог Шепетівського ПВКГ, у зв'язку з укладенням угоди про дострокове розірвання концесійного договору, п.2 якої визначено, що з моменту набрання чинності цієї угоди зобов'язання сторін концесійного договору припиняються і сторони не вважають себе пов'язаними правами та обов'язками, що виникли із концесійним договором. Враховуючи викладене, відповідач стверджує, що на момент укладення угоди від 29.04.2014р. про дострокове, за взаємною згодою сторін, розірвання концесійного договору, Шепетівській міській раді не було відомо про наявність обмежень директора ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" ОСОБА_6 щодо підписання угоди, відсутність таких обмежень в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також, що ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" своїми діями схвалило угоду від 29.04.2014р., тому дана угода є дійсною.

В письмових поясненнях відповідач вказує, що відповідно до статуту ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" обмеження повноважень генерального директора товариства, які полягають в погодженні з виконавчим директором господарських та інших договорів, відповідно до яких товариство є надавачем чи постачальником житлово-комунальних послуг стосується лише укладення договорів. Обмежень повноважень генерального директора товариства щодо розірвання договорів статут підприємства не містить. Крім того, вказує, що відповідно до документів, наданих реєстратором, при призначенні директором підприємства ОСОБА_6 були зняті будь-які обмеження, про що свідчать заповнена реєстраційна картка від 28.03.2014р.. Введені обмеження повноважень генерального директора були лише при призначені ОСОБА_10, що зафіксовано в реєстраційній картці від 19.06.2014р.. При посвідчені угоди про розірвання договору нотаріусом, останній робив запит на витяг щодо повноважень особи, яка підписує договір. Обмежень повноважень у цьому витязі не було.

Третя особа - приватний нотаріус Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, у письмових поясненнях, надісланих до суду, зазначає, що до неї звернулись представники Шепетівської міської ради та товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" для посвідчення угоди про розірвання вищевказаного договору. Для вчинення нотаріальної дії ними було подано копію листа-звернення ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" про дострокове розірвання концесійного договору, посвідченого 02.12.2011р.; копію рішення VII сесії міської Ради VI скликання Шепетівської міської ради Хмельницької області про дострокове розірвання концесійного договору за взаємною згодою сторін; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців від 01.04.2014р., де вказано, що керівником ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" (згідно статуту) є ОСОБА_6, який має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи або фізичної особи-підприємця; копії паспортів представників юридичних осіб; копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи. На підставі поданих документів, було перевірено правоздатність та дієздатність юридичних осіб, повноваження їх представників і посвідчено угоду про дострокове розірвання концесійного договору, посвідченого 02.12.2011р. по реєстру №5077. Крім того, вказує, що при посвідченні угоди були присутні, крім представників юридичних осіб, юристи двох сторін та виконавчий директор ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" ОСОБА_11.

Як вже зазначалося, рішенням господарського суду Хмельницької області від 25.05.2016р. у справі №924/1015/15 позов задоволено (а.с.225-230, т.3).

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За приписами ст.202 ЦК України, правочин - це дія особи, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У ст.ст.3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 ст.628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.1 ст.406 ГК України концесія - це надання з метою задоволення суспільних потреб уповноваженим органом державної влади чи органом місцевого самоврядування на підставі концесійного договору на платній та строковій основі вітчизняним або іноземним суб'єктам господарювання (концесіонерам) права на створення (будівництво) та/або управління (експлуатацію) об'єктом концесії за умови взяття концесіонером на себе відповідних зобов'язань, майнової відповідальності і підприємницького ризику.

Статтею 408 ГК України передбачено, що концесійна діяльність здійснюється на основі концесійних договорів, що укладаються відповідно до законодавства України з концесіонерами, в тому числі іноземними інвесторами, Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом виконавчої влади, або визначеними законом органами місцевого самоврядування. Строк дії концесійного договору встановлюється сторонами договору залежно від характеру та умов концесії. Цей строк не може бути меншим десяти років та більшим п'ятдесяти років. Вимоги до концесійних договорів, порядок їх укладення, а також інші питання правового регулювання концесійної діяльності визначаються законом про концесії, іншими законами.

У відповідності до ст.1 Закону України "Про концесію" визначено, що договір концесії (концесійний договір) - договір, відповідно до якого уповноважений орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування (концесієдавець) надає на платній та строковій основі суб'єкту підприємницької діяльності (концесіонеру) право створити (побудувати) об'єкт концесії чи суттєво його поліпшити та (або) здійснювати його управління (експлуатацію) відповідно до цього Закону з метою задоволення громадських потреб.

Відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України "Про концесії", концесійний договір може бути розірвано за погодженням сторін.

Частиною 4 ст. 17 Закону України "Про особливості передачі в оренду чи концесію об'єктів у сферах теплопостачання, водопостачання водовідведення, що перебувають у комунальній власності" встановлено, що договір концесії об'єкта у сферах теплопостачання, водопостачання та водовідведення, що перебуває у комунальній власності, достроково припиняється у разі, зокрема, взаємної згоди сторін - з моменту, визначеного сторонами.

Як свідчать матеріали справи, 02.12.2011р. між Шепетівською міською радою (концесієдавець) та ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" (концесіонер) укладено концесійний договір, посвідчений приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований у реєстрі за №5077, відповідно до п.2 якого, обєктом концесії є цілісний майновий комплекс "Шепетівське комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства".

Від імені концесіонера ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" договір підписано директором, що діяв на підставі статуту, зареєстрованого 07.04.2011р. за №0000628, який на виконання вказівок Вищого господарського суду України, що містяться у постанові від 16.03.2016р., долучено до матеріалів справи (а.с.32-38, т.3).

Пунктом 42 концесійного договору від 02.12.2011р. узгоджено, що договір може бути розірвано за письмовим погодженням сторін з визначенням порядку компенсації витрат та інших умов.

З матеріалів справи вбачається, що 29.04.2014р. між сторонами укладено угоду про дострокове розірвання концесійного договору, яка посвідчена приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрована у реєстрі за №1230.

При дослідженні повноважень генерального директора ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" на укладення спірної угоди судом встановлено, що на загальних зборах учасників ТОВ "Шепетівка Енергоінвест", які відбулись 27.01.2014р. (протокол №1-27/01/2014) було затверджено статут ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" в новій редакції, який зареєстрованого 25.02.2014р. за №9000628 (а.с.39-51, т.1).

Відповідно до п.1.4.1 зазначеного Статуту Товариство з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" є правонаступником Шепетівського підприємства теплових мереж за правами та обов'язками по сплаті боргових зобов'язань з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли на Шепетівському підприємстві теплових мереж до моменту підписання акту приймання-передачі цілісного майнового комплексу від 23.05.2012р. Після прийняття цілісних майнових комплексів Шепетівського підприємства теплових мереж та Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства в концесію, Товариство набуває всіх прав і обов'язків щодо погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу, які виникли в Шепетівського підприємства теплових мереж та Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства до передачі цілісного майнового комплексу в концесію (п. 1.4.2 Статуту).

Пунктом 8.1 Статуту визначено, що вищим органом управління ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" є Загальні збори учасників. Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, внесених до порядку денного зборів, у тому числі і з тих, що передані Загальними зборами до компетенції виконавчого органу (п.п.8.3.1 Статуту).

Загальні збори учасників Товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган - дирекцію, встановлюють його компетенцію, а також приймають рішення про призначення та звільнення її членів. Дирекція здійснює поточне керівництво діяльністю Товариства, крім тих, які відносяться до виключної компетенції Загальних зборів учасників. Дирекція не вправі приймати рішення, що відносяться до виключної компетенції Загальних зборів учасників товариства. Дирекція підзвітна Загальним зборам Учасників Товариства і організовує виконання їх рішень (п.8.4, 8.4.1, 8.5 Статуту).

Згідно п.9.4 Статуту виконавчий орган Товариства складається з двох осіб - генерального директора та виконавчого директора.

Підпунктами 9.6.1, 9.6.2, 9.6.9 Статуту встановлено, що генеральний директор Товариства укладає господарські та інші договори, угоди, контракти, вносить зміни до нових або до раніше укладених договорів, угод, контрактів в будь-якій частині за погодженням з виконавчим директором; укладає господарські та інші договори, угоди, контракти, а також додатки до них, відповідно до яких товариство є надавачем чи постачальником житлово-комунальних послуг, послуг з технічного обслуговування мереж та котелень, поставки теплової енергії та води; за погодженням з виконавчим директором приймає рішення щодо будь-яких дій з основними засобами (в тому числі відчуження, передачі в оренду, списання), закріплених за товариством, незалежно від їх вартості.

У відповідності до підпунктів 9.7.1, 9.7.5 Статуту виконавчий директор в межах наданих йому повноважень погоджує укладання господарських та інших договорів, угод, контрактів, внесення змін до нових або до раніше укладених договорів, угод, контрактів в будь-якій частині, погоджує рішення щодо будь-яких дій з основними засобами (в тому числі відчуження, передачі в оренду, списання), закріплених за товариством, незалежно від їх вартості.

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" (протокол №24/03-14 від 24.03.2014р.) було призначено генеральним директором товариства ОСОБА_6 з 26.03.2014р. та уповноважено його діяти в межах повноважень визначених Статутом товариства, виконавчим директором призначено ОСОБА_11 з 26.03.2014р. та уповноважено його правом підписання фінансових документів, договорів, виступати представником товариства без довіреності в усіх органах влади, підприємствах, установах та організаціях, в тому числі й в банківських установах (а.с.116, т.1).

На підставі вказаного рішення видано наказ №115-к від 26.03.2014р. про призначення ОСОБА_6 генеральним директором ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" та наказ №119-к від 26.03.2014р. про прийняття ОСОБА_11 на роботу на посаду виконавчого директора ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" (а.с.117, 121 т.1). Однак, при проведенні реєстрації змін відомостей про керівника юридичної особи генеральним директором ОСОБА_6 у реєстраційній картці про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, не було вказано про наявність обмежень у ОСОБА_6 щодо представництва від імені юридичної особи.

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" (протокол №02/06-14 від 02.06.2014р.) звільнено з посади генерального директора товариства ОСОБА_6. Призначено генеральним директором ОСОБА_10 з 05.06.2014р. та уповноважено його діяти в межах повноважень визначених Статутом товариства (а.с.119, т.1).

04.06.2014р. видано наказ №214-к про звільнення ОСОБА_6 з посади генерального директора (а.с.120, т.1).

Згідно письмових пояснень виконавчого директора ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" ОСОБА_11, який викликався для дачі пояснень в порядку ст.30 ГПК України, останній вказує, що він не погоджував укладення спірної угоди та не був присутнім під час її нотаріального посвідчення. На підтвердження своїх пояснень останній надав зразки погодження договорів та угод, що укладались генеральним директором.

На підтвердження схвалення спірної угоди позивачем відповідач додатково подав в матеріали справи лист Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства №92 від 11.06.2014р., адресований ТОВ "Шепетівка Енергоінвест", щодо перерахування коштів за невикористані дні відпусток працівників, переведених з ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" на Шепетівське ПВГК (а.с.154-155, т.1), та відповідь на нього від 27.06.2014р. №626 (а.с.157, т.1) про неможливість задоволення вимог Шепетівського ПВКГ, яка містить посилання на спірну угоду про дострокове розірвання концесійного договору; договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення №54 від 05.06.2014р., укладений між Шепетівським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства (виконавець) та ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" (споживач) (а.с.107-115, т.2), та договір №40/98 про надання послуг з централізованого опалення від 20.10.2014р. (а.с.116-124, т.2), укладений між ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" (виконавець) та Шепетівським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства (споживач). Вказані договори підписані від імені позивача генеральним директором ОСОБА_10.

Також, в матеріалах справи наявні платіжні доручення про сплату ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" у 2014 - 2015 роках концесійних платежів, в тому числі платіжне доручення №626 від 04.06.2014р. про здійснення позивачем платежу за концесійним договором від 02.12.2011р. за об'єкт концесії "Шепетівське комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства" за 1-й квартал 2014р. (а.с.138-146, т.2).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені у ст.203 ЦК України, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст.207 ГК України передбачено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Статтею 215 ЦК України закріплено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" визначено, що при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (ст.ст.1, 8 Конституції України).

Пунктом 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" роз'яснено, що правовідносини, пов'язані з визнанням правочинів (господарських договорів) недійсними, регулюються ЦК України, ГК України, Земельним кодексом України, Законами України "Про оренду землі", "Про приватизацію державного майна", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", "Про іпотеку", "Про страхування", "Про банки і банківську діяльність", "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" та іншими актами законодавства.

Правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом.

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 ЦК України, статтями 207, 208 ГК України. Правила, встановлені цими нормами, повинні застосовуватися господарськими судами в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог частин першої - третьої, п'ятої статті 203 ЦК України і не підпадає під дію інших норм, які встановлюють підстави та наслідки недійсності правочинів, зокрема, статей 228, 229, 230, 232, 234, 235, 1057 1 ЦК України, абзацу другого частини шостої статті 29 Закону України "Про приватизацію державного майна", частини другої статті 20 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", частини другої статті 15 Закону України "Про оренду землі", статті 12 Закону України "Про іпотеку", частини другої статті 29 Закону України "Про страхування", статті 78 Закону України "Про банки і банківську діяльність", статті 7 1 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" тощо.

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно п.2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", правочини, які не відповідають вимогам закону, не породжують будь-яких бажаних сторонам результатів, незалежно від волі сторін та їх вини у вчиненні незаконного правочину. Правові наслідки таких правочинів настають лише у формах, передбачених законом, - у вигляді повернення становища сторін у початковий стан (реституції) або в інших. У зв'язку з цим господарським судам: слід мати на увазі, що визнання правочину (господарського договору) недійсним господарським судом є наслідком його вчинення з порушенням закону, а не заходом відповідальності сторін. Тому для такого визнання, як правило, не має значення, чи усвідомлювали (або повинні були усвідомлювати) сторони протиправність своєї поведінки під час вчинення правочину; винятки з цього правила можливі, якщо вони випливають із закону (див., зокрема, абзац шостий підпункту 3.3, підпункт 3.6 і підпункт 3.7 пункту 3 цієї постанови); необхідно з урахуванням приписів статті 215 ЦК України та статті 207 ГК України розмежовувати види недійсності правочинів, а саме: нікчемні правочини, недійсність яких встановлена законом (наприклад, частина перша статті 220, частина друга статті 228 ЦК України, частина друга статті 207 ГК України), і оспорювані, які можуть бути визнані недійсними лише в судовому порядку за позовом однієї з сторін, іншої заінтересованої особи, прокурора (зокрема, частина перша статті 227, частина перша статті 229, частина перша статті 230, частина перша статті 232 ЦК України, частина перша статті 207 ГК України).

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст.16 ЦК України, договором або іншим законом.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" у своїй позовній заяві просить визнати недійсною з дати укладення угоду про дострокове розірвання концесійного договору від 29.04.2014р., укладену між Шепетівською міською радою та ТОВ "Шепетівка Енергоінвест", посвідчену приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 29.04.2014р. та зареєстровану у реєстрі за №1230 з тих підстав, що на момент укладення спірної угоди в генерального директора ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" були відсутні повноваження щодо її підписання без письмового погодження виконавчого директора та без прийняття рішення вищого органу управління ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" - загальних зборів учасників товариства про дострокове розірвання концесійного договору.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України, правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обовязків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Статтею 97 ЦК України встановлено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ч.1 ст.58 Закону України "Про господарські товариства", вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників.

За приписами ч.1 ст.98, ч.1 ст.99 ЦК України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад.

Як вбачається зі змісту спірної угоди, що від імені ТОВ "Шепетівка Еенергоінвест" її підписав генеральний директор позивача ОСОБА_6, який діяв на підставі статуту, зареєстрованого 25.02.2014р. за №9000628 (Статут).

Пунктами 8.1, 8.3.1, 8.4, 8.4.1 вказаного Статуту визначено, що вищим органом управління ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" є Загальні збори учасників, які мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, внесених до порядку денного зборів, у тому числі і з тих, що передані Загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Загальні збори учасників Товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган - дирекцію, яка здійснює поточне керівництво діяльністю Товариства, крім тих, які відносяться до виключної компетенції Загальних зборів учасників.

Згідно п.9.4 Статуту, виконавчий орган Товариства складається з двох осіб - генерального директора та виконавчого директора. Підпунктом 9.6.1 Статуту визначено, що генеральний директор Товариства укладає господарські та інші договори, угоди, контракти, вносить зміни до нових або до раніше укладених договорів, угод, контрактів в будь-якій частині за погодженням з виконавчим директором.

Таким чином, зважаючи на вказані положення Статуту, генеральний директор мав повноваження укладати угоду про дострокове розірвання концесійного договору від 29.04.2014р. виключно за погодженням із виконавчим директором.

Отже, твердження відповідача з приводу того, що Статут позивача не містить обмежень повноважень генерального директора товариства щодо розірвання договорів, спростовується положеннями п.9.6.1 Статуту, який передбачає укладення генеральним директором за погодженням із виконавчим директором усіх господарських та інших договорів, угод, контрактів, в тому числі і угод про розірвання таких договорів (за винятком передбачених п.9.6.2 Статуту договорів, угод, контрактів, а також додатків до них, відповідно до яких товариство є надавачем чи постачальником житлово-комунальних послуг, послуг з технічного обслуговування мереж та котелень, поставки теплової енергії та води).

Крім того, судом не прийнято до уваги, посилання відповідача з приводу зняття при призначенні директором підприємства ОСОБА_6 будь-яких обмежень його повноважень, оскільки на момент укладення спірної угоди ОСОБА_6 діяв на підставі Статуту товариства, який зареєстрований у встановленому законом порядку 25.02.2014р. за №9000628, та містить такі обмеження.

Водночас, безпідставним є покликання позивача на необхідність прийняття рішення загальних зборів учасників товариства про погодження укладення спірної угоди, оскільки хоча положення Статуту позивача і передбачають право загальних зборів учасників товариства приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, однак, Статут не містить жодних обмежень повноважень генерального директора на укладення договорів виключно за погодженням загальних зборів товариства.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про погодження спірної угоди виконавчим директором ТОВ "Шепетівка Енергоінвест", яким на час укладення угоди згідно рішення загальних зборів учасників ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" (протокол №24/03-14 від 24.03.2014р.) та наказу №119-к від 26.03.2014р. був ОСОБА_11. Сама лише присутність ОСОБА_11 під час укладення спірної угоди не може вважатись її погодженням, оскільки угода укладена в письмовій формі і відповідно схвалення повинно відбуватись також у письмовій формі.

Крім того, згідно наявних в матеріалах справи пояснень ОСОБА_11 заперечує свою присутність під час укладення спірної угоди та її погодження.

Враховуючи зазначене вище, а також обставини справи та забрані по справі докази, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком господарського суду Хмельницької області, що угода про дострокове розірвання концесійного договору від 29.04.2014р. була укладена генеральним директором ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" з перевищенням наданих йому повноважень.

У відповідності до абзацу першого ч.3 ст.92 ЦК України, яка зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов'язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац другий частини третьої статті 92 ЦК України). Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють).

Якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента (п.3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Відповідно до змісту угоди про дострокове розірвання концесійного договору від 29.04.2014р. від імені концесіонера Товариства з обмеженою відповідальністю "Шепетівка Енергоінвест" угоду підписано генеральним директором ОСОБА_6, який діяв на підставі статуту, зареєстрованого 25.02.2014р. за №9000628.

Отже, при підписанні спірної угоди відповідач знав (повинен був знати) зміст статуту ТОВ "Шепетівка Енергоінвест", зареєстрований 25.02.2014р. за №9000628, та про наявність обмежень у генерального директора на укладення даної угоди.

У відповідності до ч.1 ст.241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Пунктом 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013р. №11 роз'яснено, що наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, який не мав належних повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (ст.241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Так, при попередньому розгляду суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що у матеріалах справи наявні докази, які у своїй сукупності підтверджують схвалення ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" угоди про дострокове розірвання концесійного договору від 29.04.2014р..

Направляючи дану справу на новий розгляд, Вищий господарський суд України у постанові від 16.03.2016р. вказав, що дійшовши висновку про укладення спірної угоди представником позивача з перевищенням повноважень та наступне схвалення такої угоди позивачем, суди обох інстанцій не врахували, що дії, які ними визнано схваленням, вчинено тією ж самою посадовою особою, яка й перевищила повноваження укладаючи цей правочин, та не навели правового обгрунтування, чому такі дії здійснені таким представником позивача можуть свідчити про прийняття правочину до виконання. При цьому, судами не було з`ясовано обставин щодо вчинення дій про прийняття до виконання спірного правочину іншими органами чи посадовими особами позивача, в межах наданих їм повноважень, які б свідчили про його схвалення в розумінні ст.241 ЦК України.

Виконуючи вказівки суду касаційної інстанції, судом першої інстанції прийнято до уваги, що акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу "Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства" від 30.04.2014р., складений між ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" та Шепетівською міською радою, та акт приймання-передачі дебіторської та кредиторської заборгованості ТОВ "Шепетівка Енергоінвест", програмного комплексу "Градієнт" з абонентською базою споживачів послуг водопостачання та водовідведення, матеріалів із складських приміщень, майнових прав на повітродувку та електродвигун, складений між ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" та Шепетівським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства, підписані від імені ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" генеральним директором позивача ОСОБА_6, який і підписав спірну угоду з перевищенням повноважень. Вказані акти не були погоджені із виконавчим директором позивача, що суперечить положенням п.9.6.9 Статуту ТОВ "Шепетівка Енергоінвест", зареєстрованого 25.02.2014р. за №9000628. Отже, дані дії не можуть свідчити про схвалення спірної угоди уповноваженою посадовою особою.

Також, не можуть вважатись доказом такого схвалення і подані відповідачем в матеріали справи листи позивача від 27.06.2014р. №626 (а.с.157, т.1) та №628 від 01.07.2014р. (а.с.8-9, т.2), оскільки останні лише свідчать про обізнаність позивача із наявністю спірної угоди, а не про прийняття її до виконання.

Договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення №54 від 05.06.2014р. та договір № 40/98 про надання послуг з централізованого опалення від 20.10.2014р. (а.с.107-124, т.2), укладені між Шепетівським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства та ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" також не містять жодних положень стосовно схвалення спірної угоди чи будь-яких зобовязань сторін відносно її виконання, а лише свідчать про наявність господарських відносин між ТОВ "Шепетівка Енергоінвест" та Шепетівським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства.

Крім того, слід звернути увагу, що несвоєчасна чи неповна сплата концесійних платежів за концесійним договором від 02.12.2011р., відсутність у позивача спеціальних дозволів на користування надрами можуть свідчити лише про неналежне виконання позивачем умов концесійного договору від 02.12.2011р., а не про схвалення спірної угоди.

При цьому, будь-яких інших доказів на підтвердження вчинення дій, які б свідчили про подальше схвалення позивачем угоди про розірвання концесійного договору від 29.04.2014р., в тому числі і іншими органами чи посадовими особами позивача в межах наданих їм повноважень, у матеріалах справи відсутні та сторонами не надано.

Згідно ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Пунктом 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013р. №11 (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що правочини, які не відповідають вимогам закону, не породжують будь-яких бажаних сторонам результатів, незалежно від волі сторін та їх вини у вчиненні незаконного правочину. Правові наслідки таких правочинів настають лише у формах, передбачених законом, - у вигляді повернення становища сторін у початковий стан (реституції) або в інших.

У п.2.5.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013р. №11 (зі змінами та доповненнями) зазначено, що визнання правочину (господарського договору) недійсним господарським судом є наслідком його вчинення з порушенням закону, а не заходом відповідальності сторін. Тому для такого визнання, як правило, не має значення, чи усвідомлювали (або повинні були усвідомлювати) сторони протиправність своєї поведінки під час вчинення правочину.

За приписами до ст.236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, зважаючи на укладення спірної угоди генеральним директором позивача з перевищенням наданих йому повноважень, про що було відомо відповідачу, а також відсутність подальшого схвалення вказаної угоди, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з вірним висновком господарського суд Хмельницької області, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

За приписами ст.49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, у зв'язку із задоволенням позову. При розподілі судового збору враховуються також положення п. 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", згідно якого у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

У відповідності до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно вимог ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За змістом ст.36 ГПК України, письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору; письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

При цьому, згідно ст.34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства та Шепетівської міської ради, наведені в апеляційних скаргах, спростовуються матеріалами справи, наведеним вище і висновків суду не спростовують, а тому відсутні підстави для їх задоволення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області від 25.05.2016р. у справі №924/1015/15 прийняте з повним з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст.101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 25.05.2016р. у справі №924/1015/15 залишити без змін, а апеляційні скарги Шепетівського комунального підприємства водопровідного-каналізаційного господарства, м.Шепетівка Хмельницької області та Шепетівської міської ради, м.Шепетівка Хмельницької області - без задоволення.

2. Справу №924/1015/15 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Демянчук Ю.Г.

Віддрук. прим.:

1 до справи,

2, 3 ТОВ "Шепетівка Енергоінвест"

(30400, Хмельницька обл., м.Шепетівка, вул.Судилківська, 9, оф.203,

30400, Хмельницька обл., м.Шепетівка, пров.Короленка, 1-А)

4 Шепетівській міській раді (30405, Хмельницька обл., м.Шепетівка, вул.Островського, 4),

5 приватному нотаріусу ОСОБА_5

(30400, Хмельницька обл., м.Шепетівка, вул.Героїв Небесної сотні, 47),

6 Шепетівському КПВКГ (30405, Хмельницька обл., м.Шепетівка, вул.Некрасова, 127),

7 в наряд.