У Х В А Л А

10.08.2016Справа № 910/20091/15

За скаргоюПриватного підприємства «Путник»
на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві
у справі№910/20091/15
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Хімтрейдресурс»
доПриватного підприємства «Путник»
простягнення 315312,99 грн
за зустрічним позовом Приватного підприємства «Путник»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Хімтрейдресурс»
провизнання окремих частин правочину недійсними

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачане з'явилися
від відповідача (скаржника) Путник А.Є. - представник
від ВДВСне з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.09.2015 у справі №910/20091/15 первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімтрейдресурс» задоволено частково, присуджено до стягнення з Приватного підприємства «Путник» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімтрейдресурс» заборгованість у розмірі 135000,00 грн, пеню у розмірі 18732,60 грн, 3% річних у розмірі 7033,15 грн, інфляційні у розмірі 98339,31 грн та судовий збір у розмірі 5182,10 грн. В іншій частині в задоволенні первісного позову відмовлено. В задоволенні зустрічного позову Приватного підприємства «Путник» відмовлено повністю.

04.11.2015 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

До Господарського суду міста Києва надійшла скарга Приватного підприємства «Путник» на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справи №910/20091/15 вказану скаргу передано на розгляд судді Смирновій Ю.М.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2016 прийнято та призначено до розгляду скаргу на дії органу Державної виконавчої служби в частині вимог скаржника про:

- визнання незаконною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 25.05.2016 ВП №50042711, прийняту державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві;

- визнання незаконною та скасування постанови про арешт коштів боржника від 13.04.2016 ВП №50042711, прийняту державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві.

08.07.2016 через канцелярію суду від Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві надійшли копії матеріалів виконавчого провадження №50042711.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2016 розгляд скарги відкладено на 10.08.2016.

В судове засідання, призначене на 10.08.2016, представник скаржника з'явився, подану скаргу підтримав.

Представники позивача (стягувача) та Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з'явились.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення представника скаржника, суд відзначає таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 05.02.2016 відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.11.2015 у справі №910/20091/15 про стягнення з Приватного підприємства «Путник» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімтрейдресурс» заборгованості у розмірі 135000,00 грн, пені у розмірі 18732,60 грн, 3% річних у розмірі 7033,15 грн, інфляційних у розмірі 98339,31 грн та судового збору у розмірі 5182,10 грн.

У наведеній постанові, як того вимагають положення ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», вказано боржнику на необхідність виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови.

13.04.2016 Відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову ВП№, якою накладено арешт на всі кошти, що містяться на всіх рахунках, відкритих в ПАТ «ПУМБ» МФО 334851, ПАТ КБ «Приватбанк» у м.Києві МФО 320649 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що належать боржнику - Приватному підприємству «Путник».

25.05.2016 Відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову ВП №50042711 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 26428,71 грн.

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначає, що постанову про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем було надіслано на адресу боржника з порушенням строку, визначеного ч.5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», а тому його фактично було позбавлено можливості виконати рішення суду в добровільному порядку у наданий для цього строк. При цьому, боржник вказує, що до відкриття відповідного виконавчого провадження ним було здійснено добровільне погашення частини присудженої до стягнення суми заборгованості - у розмірі 55000,00 грн. Відтак, за твердженням скаржника, у державного виконавця були відсутні підстави розпочинати примусове виконання рішення суду, а також виносити постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Отже, за змістом ст.ст. 27, 28 Закону України «Про виконавче провадження» обов'язок подання документів на підтвердження добровільного виконання рішення суду покладено саме на боржника. У разі ж не надання боржником таких доказів державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення та стягує з боржника виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню.

З матеріалів виконавчого провадження ВП №50042711 вбачається, що станом на момент винесення оскаржуваних постанов про арешт коштів боржника та стягнення виконавчого збору (13.04.2016 та 25.05.2016 відповідно) боржником будь-яких документів на підтвердження добровільного виконання судового рішення до Відділу ДВС надано не було.

Боржник стверджує, що про існування спірного виконавчого провадження та оскаржувані постанови дізнався лише 27.05.2016 із телефонної розмови з працівником банку, який повідомив про арешт коштів на рахунках товариства на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 13.04.2016.

За приписами ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Як свідчать матеріали виконавчого провадження, постанова про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2016 була направлена на адресу місцезнаходження боржника (01042, м.Київ, вул. Чигоріна, будинок 12) 10.02.2016 рекомендованим листом за номером 685. 12.03.2016 відповідне поштове відправлення було повернуто на адресу Відділу за закінченням терміну зберігання.

Боржник вказує, що підприємство фактично працює в режимі двох міст. В період з 16.02.2016 по 04.03.2016 директор та головний бухгалтер підприємства знаходилися у відрядженні у місті Запоріжжя, а інші працівники підприємства, які мали б змогу отримати надісланий ВДВС лист у місті Києві відсутні.

Суд погоджується з доводами заявника стосовно того, що постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана державним виконавцем з порушенням встановленого ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» строку.

Однак, як свідчить витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», поштове відправлення №685 надійшло до відповідного поштового відділення 11.02.2016, а 12.03.2016 було повернуто за зворотньою адресою у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

В свою чергу, оскаржувані постанови були винесені державним виконавцем 13.04.2016 та 25.05.2016, тобто більш ніж через місяць після повернення поштового відправлення.

Таким чином, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження надсилалася боржнику за адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та враховуючи, що постанови про арешт коштів та стягнення виконавчого збору винесені державним виконавцем більш ніж через місяць після повернення відповідного поштового відправлення за закінченням терміну зберігання, доводи відповідача про позбавлення його строку на добровільне виконання рішення суду спростовуються.

Відтак, з огляду на не надання боржником державному виконавцю доказів виконання рішення суду в добровільному порядку, в силу положень ст.ст. 27, 28 Закону України «Про виконавче провадження» у державного виконавця були наявні підставі розпочати примусове виконання рішення суду (в тому числі накладення арешту на грошові кошти) та стягнення з боржника виконавчого збору.

За таких обставин, вимоги скаржника про визнання незаконними та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 25.05.2016 ВП №50042711та постанови про арешт коштів боржника від 13.04.2016 ВП №50042711 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Приватного підприємства «Путник» на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві відмовити.

Суддя Ю.М. Смирнова