ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2016 р. Справа № 922/842/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Тихий П.В.

при секретарі Довбиш А.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1С, ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків (вх.№ 1931 Х/1-7) на рішення господарського суду Харківської області від "16" травня 2016 р. у справі № 922/842/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків

до Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського "Харківський авіаційний інститут", м. Харків

про стягнення 5477,95 грн.

та за зустрічним позовом Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського "Харківський авіаційний інститут", м. Харків

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків

про стягнення 4043,83 грн. та розірвання договору, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року до господарського суду Харківської області з позовом до Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського "Харківський авіаційний інститут" (далі - відповідач по первісному позову) звернувся ФОП ОСОБА_1 (далі - позивач по первісному позову). У позові останній просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по договору № 1 від 14.01.2016 року у розмірі 5117,09 грн., три відсотки річних у розмірі 23,13 грн., пеню у розмірі 339,27 грн., що загалом становить 5479,49 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань по договору № 1, що був укладений між сторонами 14.01.2016 року. Витрати по оплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача по первісному позову.

25.04.2016 року до господарського суду Харківської області від НАЕК ім. М.Є. Жуковського "ХАІ" надійшла зустрічна позовна заява до ФОП ОСОБА_1, в якій позивач просить суд:

- признати право на стягнення на користь Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського Харківський авіаційний інститут з ФО-П ОСОБА_1, що мешкає за адресою: 61051, м. Харків, вул. Цілиноградська, буд. 4, р/рахунок 4322 в ПАТ Банк Восток, МФО 307123, інд. код НОМЕР_1, суму у розмірі 4043,83 гривень, з яких:

- 263,12 грн. - штраф в розмірі 10 % від ціни Товару, що поставлено з такими характеристиками якості, що не відповідають умовам Договору;

- 1535,13 грн. - збитки в розмірі 30 % від вартості Договору згідно п. 5.2 Договору;

- 2245,58 грн. - збитки, які виникли для захисту порушеного права на постачання якісних продуктів харчування шляхом направлення зразків Товару до акредитованої незалежної лабораторії;

- прийняти розрахунок зустрічних однорідних грошових вимог сторін за первісним і зустрічними позовами, внаслідок якого стягнути на користь Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського Харківський авіаційний інститут з ФО-П ОСОБА_1, що мешкає за адресою: 61051, м. Харків, вул. Цілиноградська, буд. 4, р/рахунок 4322 в ПАТ Банк Восток, МФО 307123, інд. код НОМЕР_1, суму у розмірі 1557,93 гривень;

- розірвати договір купівлі-продажу за № 1 від 14.01.2016 між Національним аерокосмічним університетом ім. М. Є. Жуковського Харківський авіаційний інститут з ФО-П ОСОБА_1

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.04.2016 року зустрічний позов був прийнятий до провадження та призначений до розгляду разом з первісним позовом на 26.04.2016 року о 10:30 год.

В судовому засіданні 26.04.2016 року представник позивача за зустрічним позовом надав суду уточнену зустрічну позовну заяву, в якій просить суд:

- стягнути на користь Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського Харківський авіаційний інститут з ФО-П ОСОБА_1, що мешкає за адресою: 61051, м. Харків, вул. Цілиноградська, буд. 4, р/рахунок 4322 в ПАТ Банк Восток, МФО 307123, інд. код НОМЕР_1, суму у розмірі 4043,83 гривень, з яких:

- 263,12 грн. - штраф в розмірі 10 % від ціни Товару, що поставлено з такими характеристиками якості, що не відповідають умовам Договору;

- 1535,13 грн. - збитки в розмірі 30 % від вартості Договору згідно п. 5.2 Договору;

- 2245,58 грн. - збитки, які виникли для захисту порушеного права на постачання якісних продуктів харчування шляхом направлення зразків Товару до акредитованої незалежної лабораторії;

- розірвати договір купівлі-продажу за № 1 від 14.01.2016 між Національним аерокосмічним університетом ім. М. Є. Жуковського Харківський авіаційний інститут з ФО-П ОСОБА_1

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.04.2016 року подана уточнена зустрічна позовна заява розцінена судом як заява про зміну предмету зустрічного позову, прийнята судом до провадження та розгляд справи продовжений з її урахуванням. Цією ж ухвалою розгляд справи був відкладений до 04.05.2016 року до 11:15 год.

У судовому засіданні 16.05.2016 року позивач по первісному позову надав господарському суду Харківської області уточнений розрахунок штрафних санкцій. З поданого розрахунку вбачається, що позивач по первісному позову просить суд стягнути з відповідача по первісному позову суму боргу у розмірі 5117,09 грн., три відсотки річних у розмірі 23,13 грн. та пеню у розмірі 337,73 грн., що загалом становить 5477,95 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 16 травня 2016 року (суддя Погорєлова О.В.) в задоволенні первісного позову відмовлено повністю.

Зустрічний позов задоволено повністю.

Розірвано договір купівлі-продажу за № 1 від 14.01.2016 року, укладений між Національним аерокосмічним університетом ім. М. Є. Жуковського Харківський авіаційний інститут та ФОП ОСОБА_1 Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського Харківський авіаційний інститут - 263,12 грн. штрафу у розмірі 10 % від ціни товару, що поставлено з такими характеристиками якості, що не відповідають умовам договору; 1535,13 грн. - збитків у розмірі 30 % від вартості договору, згідно п. 5.2 договору; 2245,58 грн. збитків, які виникли для захисту порушеного права на постачання якісних продуктів харчування шляхом направлення зразків товару до акредитованої незалежної лабораторії та 2756,00 грн. судового збору.

Позивач за первісним позовом із даним рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 16 травня 2016 року скасувати у повному обсязі та прийняте нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги по первісному позову та відмовити в задоволенні зустрічного позову.

В судовому засіданні представники позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом (далі - позивача) апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, просили її задовольнити.

Представник відповідача за первісним позовом за відповідача зустрічним позовом (далі - відповідача) в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.

ч. 1 ст. 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p. У ній сформульовано основні права і свободи людини, зокрема право при визначенні її громадянських прав і обовязків, висуненні проти неї кримінального обвинувачення на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції» 2), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, субєктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

На думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд приймає до уваги, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

14.01.2016 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу № 1 (далі - договір), відповідно до умов якого, Постачальник (позивач по первісному позову, відповідач за зустрічним позовом) зобов'язується поставити та передати майно (надалі - товар) у власність замовнику (відповідач по первісному позову, позивач за зустрічним позовом), а замовник зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму.

Відповідно до п. 1.2 договору, найменування та кількість товару визначається згідно додатку 1 до договору, який є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно п.п. 2.1-2.5 договору, якість проданого товару повинна відповідати ДСТУ, ГОСТ, ТУ, сертифікату виробника, зразку тощо, а також умовам договору, а при відсутності вказівок у договорі - вимогам, що звичайно ставляться. Річ (товар), що продається, повинна відповідати стандартові, технічним умовам або зразкам, встановленим до речей цього роду. Підтвердженням якості з боку постачальника є Сертифікат якості. В момент здійснення поставки та протягом строку для споживання товару постачальник гарантує якість і надійність товару, що постачається. Товар повинен бути затарений і спакований постачальником таким чином (згідно з вимогами державних стандартів, технічних умов або згідно з домовленістю сторін), щоб виключити псування та/або знищення його на період поставки до прийняття товару замовником. Вартість тари та пакування входить до ціни товару. Асортимент Товару передбачається у специфікації, яка додасться до договору (Додаток № 1). Узгодження між сторонами уточнених характеристик та додаткових вимог щодо якості, комплектності та асортименту товару, не передбачених у договорі, здійснюється сторонами в додатках до цього договору.

Передача товару здійснюється в пункті постачання. Пунктом постачання товару за договором є: Національний аерокосмічний університет ім. М. Є. Жуковського Харківський авіаційний інститут, їдальня (м. Харків. вул.Чкалова.17). Приймання товару за кількістю та якістю здійснюється сторонами в порядку, що визначається чинним законодавством. Замовник має право перевіряти якість товару зусиллями лабораторії Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського Харківський авіаційний інститут, висновок якої є обов'язковим, якщо інше не визначено рішенням компетентного органу.

Згідно п. 4.2 договору (в редакції Додаткової угоди до договору № 1 від 14.01.2016 року від 19.01.2016 року), загальна ціна товару складає 5117,09 грн.

У п. 4.4 договору, сторони погодили, що оплата здійснюється по факту поставки товару. Остаточний строк оплати товару складає 7 банківських днів з моменту належної поставки товару.

За прострочення платежу з вини замовника, останній сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, з моменту виникнення заборгованості за кожний день прострочення платежів до повного розрахунку, включаючи день оплати (затримка платежу з обставин за які відповідає Державна казначейська служба України, не вважаються виною замовника). За відмову постачальника від виконання зобов'язань з постачання якісного товару на умовах цього договору, постачальник сплачує замовнику штраф в розмірі 10 % від ціни товару, що не поставлено або поставлено з такими характеристиками якості, що не відповідають умовам договору, крім того відшкодовує замовникові збитки в розмірі 30 % від вартості договору (п. 5.2 договору).

Відповідно до п. 6.1 договору, цей договір діє з 14.01.2016 року по 31.01.2016 року. Умови договору зберігають силу до моменту виконання належним чином зобов'язань сторонами.

Договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін у випадку порушення стороною умов договору за рішенням відповідного суду та у випадках, передбачених чинним законодавством. Договір також може бути розірваний на вимогу замовника шляхом надіслання повідомлення на адресу постачальника у разі істотних змін рівня цін на аналогічний товар в регіоні (м. Харків) або у разі порушення постачальником вимог до якості товару, що підтверджено не оскаржуваним висновком лабораторії Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського Харківський авіаційний інститут або у разі затримки постачальником в передачі (відвантаженні) товару замовнику понад строк, передбачений цим договором. У цьому разі договір вважається розірваним з моменту отримання постачальником повідомлення (п. 6.3 договору).

На виконання умов договору, позивачем по первісному позову 19.01.2016 було здійснено поставку товару, що підтверджується видатковою накладною № Чс-0000001 від 19.01.2016 на загальну суму 5117,09 грн. Разом з товаром, на виконання вимог законодавства і договору, позивачем по первісному позову також було надано документи на підтвердження якості товару.

Відповідно до пункту 2.5. договору, зразки отриманого товару позивачем за зустрічним позовом було надано до лабораторії ХАІ для підтвердження/перевірки його якості за показниками декларацій виробника.

За висновками проведеної експертизи від 22.01.2016 року виявилося, що поставлений позивачем по первісному позову товар за всіма найменуваннями не відповідає вимогам ДСТУ і ТУ.

02.02.2016 року позивач за зустрічним позовом направив постачальнику (відповідач за зустрічним позовом) листа №38-15/198 (а.с. 73) в якому повідомив про результати лабораторного дослідження та запропонував негайно замінити товар неналежної якості, а в разі неможливості заміни повідомив, що університет відмовляється від нього і надасть постачальнику документи на повернення залишку продуктів харчування за переліком. Також повідомив, що у разі не вирішення цього питання університет залишає за собою право вимагати від постачальника сплати санкцій, що передбачені п. 5.2 договору у зв'язку з постачанням неякісного товару. Втім даний лист був повернутий без вручення адресатові з позначкою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

12.02.2016 року позивачем по первісному позову на адресу ХАІ була направлена претензія №4/012 з вимогою негайно, не пізніше 15.03.2016 року сплатити за поставлений товар 5117,09 грн. (а.с. 16).

У відповідь на претензію, позивач за зустрічним позовом 03.03.2016 року направив на адресу постачальника листа (№38-14/358, а.с. 74) в якому повідомив, що 10.03.2016 року (за умови, що постачальник добровільно не виконає до цього моменту свої зобов'язання за договором) замовник направить отримані від постачальника зразки продуктів харчування до акредитованої лабораторії ДП Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації з метою підтвердження/оскарження висновків лабораторії ХАІ щодо вищезазначених досліджень. У вказаному повідомленні постачальника було проінформовано, що він має права, передбачені законодавством у зв'язку із проведенням експертного дослідження. Втім, даний лист також був повернути без вручення адресатові (а.с. 76).

Відповідно до протоколів випробувань від 17.03.2016 року, проведених Державним підприємством "Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" на замовлення позивача за зустрічним позовом, у зразках товарів, що були поставлені за спірним договором, виявлено наявність рослинного жиру, що підтверджує висновки лабораторії ХАІ (а.с. 84-85).

24.03.2016 року позивачем за зустрічним позовом постачальнику було направлено повідомлення (вих. номер 38-25/482, а.с. 86-87) в якому університет повідомив останнього про результати проведеного експертного дослідження та про намір звернутись з вимогою про стягнення санкцій, передбачених п. 5.2 договору.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення первісних та зустрічних позовних вимог, а також вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174 ГК України).

Відповідно до ч. 7 ст.179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу (ст. 673 ЦК України).

Відповідно до ст. 675 ЦК України, товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Згідно ст. 687 ЦК України, перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару ч. 1 ст. 688 ЦК України).

Як зазначалося вище, умовами договору № 1 від 14.01.2016 року, а саме: п. 2.5, передбачено, що замовник (покупець) має право перевіряти якість товару зусиллями лабораторії Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського Харківський авіаційний інститут, висновок якої є обов'язковим, якщо інше не визначено рішенням компетентного органу.

На час розгляду справи у суду відсутні докази визнання спірного договору недійсним повністю або частково, а тому, у даному випадку, перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо якості товару здійснюється в порядку, встановленому договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, підсумовуючи викладене, враховуючи викладені обставини та норми законодавства, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд вірно зазначив про те, що позивачем за зустрічним позовом доведений, а відповідачем за зустрічним позовом не спростований факт поставки неякісного товару за спірним договором, а тому відмовляє в задоволенні первісного позову у повному обсязі.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Цивільний кодекс України при регулюванні інституту розірвання договору містить норми, які стосуються різних питань, як то: підстави розірвання договору, порядок розірвання (за домовленістю сторін, одностороння відмова, за рішенням суду), наслідки розірвання договору тощо.

Господарський кодекс України в силу положень Преамбули, статей 1 та 4, є спеціальним законом порівняно з Цивільним кодексом України, а тому норми цього кодексу мають пріоритет перед аналогічними нормами Цивільного кодексу України.

Порядок розірвання договору визначений ст. 188 Господарського кодексу України. Відповідно до даної статті зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

У той же час, Верховним Судом України з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 року у справі №1-2/2002 (про досудове врегулювання спорів) зазначалося, що недотримання позивачем вимог ч. 2 ст. 188 ГК України щодо обов'язку надсилання іншій стороні пропозицій про розірвання договору, в разі виникнення такої необхідності, не позбавляє позивача права звернутися за захистом порушеного права шляхом вчинення прямого позову до відповідача про розірвання договору (постанова ВСУ від 17.06.2008 року №8/32пд).

Відповідно до п. 6.3 договору, договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін у випадку порушення стороною умов договору за рішенням відповідного суду та у випадках, передбачених чинним законодавством. Договір також може бути розірваний на вимогу замовника шляхом надіслання повідомлення на адресу постачальника у разі істотних змін рівня цін на аналогічний товар в регіоні (м. Харків) або у разі порушення постачальником вимог до якості товару, що підтверджено не оскаржуваним висновком лабораторії Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського Харківський авіаційний інститут або у разі затримки постачальником в передачі (відвантаженні) товару замовнику понад строк, передбачений цим договором. У цьому разі договір вважається розірваним з моменту отримання постачальником повідомлення.

За наведених обставин, з урахуванням того, що відповідач за зустрічним позовом не виконав взяті на себе зобов'язання по поставці товару належної якості, що свідчить про істотне порушення умов договору з його сторони, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість заявленої зустрічної позовної вимоги про розірвання договору № 1 від 14.01.2016 року.

Також, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем за зустрічним позовом своїх зобов'язань, позивач просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом 263,12 грн. штрафу та 1535,13 грн. збитків, відповідно до п. 5.2 договору, та 2245,58 грн. збитків, понесених позивачем за зустрічним позовом за проведення ДП "Харківстандартметрллогія" лабораторних випробувань за договором №100212 від 09.03.2016 року (а.с. 80-83).

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення зобовязання встановлені статтею 611 Кодексу. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ особи, що обмежує його інтереси, як учасника певних відносин і проявляється у витратах, зроблених особою, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних особою доходів, які б вона одержала при умові правомірної поведінки особи.

Відповідно до п. 5.2 договору, за відмову постачальника від виконання зобов'язань з постачання якісного товару на умовах цього договору, постачальник сплачує замовнику штраф в розмірі 10 % від ціни товару, що не поставлено або поставлено з такими характеристиками якості, що не відповідають умовам договору, крім того відшкодовує замовникові збитки в розмірі 30 % від вартості договору.

Вищевикладеним спростовуються доводи апеляційної скарги в частині неправомірного стягнення штрафу за збитків.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача за зустрічним позовом 263,12 грн. штрафу та 1535,13 грн. збитків, відповідно до п. 5.2 договору, та 2245,58 грн. збитків, понесених позивачем за зустрічним позовом за проведення ДП "Харківстандартметрологія" лабораторних випробувань за договором №100212 від 09.03.2016 року.

Отже, підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні первісного позову у повному обсязі та задоволення зустрічного позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник також посилається на те, що відповідач за зустрічним позовом не запросив позивача за первісним позовом на процес отримання зразків товару та надання їх лабораторії ХАІ для підтвердження якості, як це передбачено, наприклад, Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості". Також, заявник вказує на свою незгоду з актами експертиз.

З такими доводами апеляційної скарги колегія суддів погодитись не може, оскільки договір не містить посилань на те, що заходи перевірки, встановлені в пункті 2.5 здійснюються відповідно до наведеної позивачем за первісним позовом Інструкції.

При цьому, при підписанні договору сторони чітко домовились про те, що висновок лабораторії ХАІ є обов'язковим, якщо інше не визначено рішенням компетентного органу.

В матеріалах справи відсутні докази оскарження висновку лабораторії ХАІ щодо якості поставленої продукції та рішення компетентного органу про невідповідність висновків лабораторії ХАІ. Тобто, на день розгляду справи акти експертиз є дійсними.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, а тому - апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Беручи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що під час розгляду справи господарським судом першої інстанції фактичні обставини справи встановлені на основі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають обставинам справи та їм надана правильна юридична оцінка, прийняте рішення відповідає нормам чинного законодавства та підстав для його скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 16.05.2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 10.08.2016 року.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Тихий П.В.