УХВАЛА

про припинення провадження у справі

01.08.2016Справа № 910/10250/16

За позовомОСОБА_1
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Каміла» 2. ОСОБА_2
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідача 2ОСОБА_3
провизнання недійсним свідоцтва та розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі
Суддя Босий В.П.
Представники сторін:
від позивача:ОСОБА_4
від відповідача 1:Щелков П.С.
від відповідача 2:ОСОБА_6
від третьої особи:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Каміла» та ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва та розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем 2 як учасником ТОВ «Торговий дім «Каміла» було відчужено свою частку на користь позивача з порушенням норм Закону України «Про господарські товариства» у зв'язку з неповною оплатою такої частки в статутному капіталі товариства, внаслідок чого позивачем заявлено вимогу про визнання недійсним свідоцтва, виданого ТОВ «Торговий дім «Каміла» 17.12.2014 р. відповідачу 2, а також розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Торговий дім «Каміла», укладеного між позивачем та відповідачем 2.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.06.2016 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 11.07.2016 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.07.2016 р. залучено до участі у справі ОСОБА_3 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 2, розгляд справи відкладено на 01.08.2016 р.

Представник позивача та відповідача 1 в судове засідання з'явилися, надали пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх повністю.

Заявлене усне клопотання представника позивача про направлення окремої ухвали до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури стосовно допущених порушень законності представником відповідача 2 задоволенню не підлягає з огляду на недоведеність наявності умов, передбачених частиною першою статті 90 Господарського процесуального кодексу України.

В судове засідання представник відповідача 2 з'явилася, надала пояснення по справі, провадження у справі просила припинити у зв'язку з неможливістю розгляду даної справи господарським судом.

Крім того, представником відповідача 2 було підтримано раніше заявлене клопотання про направлення повідомлення до прокуратури в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України щодо незаконних дій адвоката позивача, спрямованих на порушення авторських прав.

Суд відмовляє в задоволенні вказаного клопотання у зв'язку з недоведеністю заявником існування обставин, з якими приписи ст. 90 Господарського процесуального кодексу України пов'язують можливість направлення судом відповідного повідомлення до прокурора або органа досудового розслідування (тобто, порушень законності, які містять ознаки кримінального правопорушення).

Представник третьої особи, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, на адресу суду направив відзив на позовну заяву, в якому просив припинити провадження у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 р. №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» передбачено, що з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

У відповідності до п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 р. №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Частиною 2 ст. 55 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Тобто, можливість розгляду господарським судом спору, стороною якого є фізична особа, обумовлена тим, що такий спір стосується корпоративних чи приватизаційних відносин або така особа є суб'єктом господарювання.

Згідно з приписами ст. 167 Господарського кодексу України корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до п. 7 постанови пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008 р. «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» у зв'язку з відсутністю в законодавстві норм про спеціальну підвідомчість (підсудність) спорів, пов'язаних з емісією цінних паперів, розміщенням акцій чи їх обігом, а також часток у статутному (складеному) капіталі товариства, що виникають між акціонерами (учасниками) господарського товариства та товариством (крім передбачених пунктом 4 частини першої статті 12 ГПК), такі позови повинні приймати господарські суди за правилами статті 1 ГПК, тобто з урахуванням суб'єктного складу учасників спору.

Пунктом 1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України №4 від 25.02.2016 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» до корпоративних спорів не належать та вирішуються загальними або господарськими судами залежно від суб'єктного складу сторін, зокрема, спори про визнання права власності на акції, спори щодо укладення, розірвання, зміни, виконання, а також визнання недійсними договорів купівлі-продажу акцій, та спори щодо інших правочинів з акціями, крім спорів, пов'язаних з порушенням переважного права акціонерів на придбання акцій, спори між набувачем права власності на частку в статутному капіталі та учасниками ТОВ або ТДВ про право власності на частку.

У свою чергу, спір щодо продажу позивачу (не учаснику товариства) частки у статутному капіталі товариства відповідачем 2 за своєю правовою природою є цивільно-правовим, тобто не пов'язаний із реалізацією корпоративних відносин та за своїм суб'єктним складом сторін не відповідає вимогам пункту 4 частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, вимога позивача про визнання недійсним свідоцтва ТОВ «Торговий дім «Каміла», виданого 17.12.2014 р. про підтвердження оплати відповідачем 2 частки в статутному капіталі товариства, не є корпоративним спором в розумінні приписів Господарського процесуального кодексу України, оскільки можливість оскарження такого документу в порядку господарського судочинства не передбачена нормами чинного законодавства України, як і не передбачена видача такого свідоцтва положеннями статуту відповідача 1.

З огляду на викладене, спір у справі про визнання недійсним свідоцтва товариства та розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Торговий дім «Каміла» не відноситься до корпоративних спорів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

В пунктах 4.2, 4.2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено, що провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що позов подано позивачем або до відповідача, який не має статусу юридичної особи або громадянина - суб'єкта підприємницької діяльності і не є учасником корпоративних відносин.

За таких обставин, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Каміла» та ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про визнання недійсним свідоцтва та розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі підлягає припиненню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №910/10250/16 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Каміла» та ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про визнання недійсним свідоцтва та розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі припинити.

Суддя В.П. Босий