ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.08.2016 Справа № 905/1883/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Мальцева М.Ю., при помічнику судді Романцової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м Київ, в особі Регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця», м. Дніпропетровськ

до відповідача: Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» м. Вугледар, Донецька область

про стягнення штрафу у розмірі 13535,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, за довіреністю

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, м. Київ, в особі Регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця», м. Дніпропетровськ звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» про стягнення штрафу у розмірі 13535,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на копію залізничних накладних №51539625,45678380, копію комерційного акту РА№008118/14/5 від 27.01.2016р., копію акту загальної форми №99 від 27.01.2016р., копію протоколу зважування вагонів б/н від 27.01.2016р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.06.2016 р. було порушено провадження по справі № 905/1883/16.

21.06.2016р. позивач, через канцелярію суду надав клопотання про перенесення розгляду справи у звязку з неможливістю участі повноваженого представника.

23.06.2016 р. відповідач, через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву.

04.07.2016р. позивач, через електрону пошту надав клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 05.07.2016р. було задоволено.

12.07.2016р. судове засідання проводилось в режимі відеоконференції.

02.08.2016р. позивач, через канцелярію суду надав заперечення на відзив відповідача.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Представники позивача та відповідача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляли, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України відкладався.

ВСТАНОВИВ:

В січні 2016 р. Державним підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (далі-відповідач) за залізничною накладною №51539625 зі станції Південнодонбаська Донецької залізниці було відправлено вантаж (вугілля) на станцію Новогродівка ОСОБА_1 залізниці.

На станції ОСОБА_1 залізниці на підставі ст.124 Статуту залізниць України, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. №457 було зроблено перевірку маси вантажу у вагоні.

Під час перевірки маси вантажу на станції ОСОБА_1 №89 повірених 29.12.2015р. проводилось переваження на вагонних вагах, про що був складний комерційний акт РА №008118/14/5 від 27.01.2016 р. Згідно акта встановлено, що по документу значиться вага 58600 кг. тара 21800 кг., фактично виявилася вага брутто 88000 кг., тара з документа 21800 кг., нетто 66200 кг., що більше вказаного в документі на 7600 кг. У комерційному відношенні навантаження рівномірне, нижче рівня бортів на 50 см. Вантаж маркований поздовжньою смугою жовтого кольору, маркування в документі зазначається. Обрис навантаження не порушено, виїмок і поглиблень немає. У технічному відношенні вагон виправлений, двері люка закриті щільно, течі вантажу немає. В вагоні №65237539 було встановлено, що маса вантажу, вказана в залізничній накладній №51539625 не відповідає масі вантажу насправді.

При прибутті вагона на станцію призначення було проведено перевірку маси вантажу, про що зазначено в розділі « Є» комерційного акту.

Вартість перевезення складає 2707,00 грн.

З огляду на назначене позивач просить стягнути суму штрафу у розмірі 13535,00 грн.

Статтею 908 ЦК України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч. 1 ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Вимогами ст.122 Статуту залізниць України передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України передбачено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Згідно з розрахунком сума провізної плати нарахованої відправнику по станції відправлення складає за вагон №65237539 2707,00 грн. У звязку з чим розмір нарахованого штрафу складає 2707,00 грн.*5=13535,00 грн.

Заперечення відповідача стосовно різного способу визначення маси вантажу, не обґрунтовані, з огляду на наступне.

На станції ОСОБА_1 зважування вагону проводилось на тензометричних вагонних вагах 150-ти марки ЗВВТ-1СД виробництва, ТОВ «Пульсар-92», державна повірка яких була проведена 01.07.2015р, що підтверджується технічним паспортом №89.

Відповідно до п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, Затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082 (далі-Правила) визначення ваги передбачається у 2 способи визначення маси вантажу шляхом зважування або розрахунковим способом. Як вбачається з накладної №51539625 було обрано спосіб визначення ваги шляхом зважування на вагонних електронних 200-т вагах. На транзитній станції ОСОБА_1 залізниці зважування виконувалось на електронних тензометричних вагонних вагах 150т., що само по собі є одним і тим самим способом визначення ваги вантажу-зважування на вагонних вагах. Тому твердження відповідача про різний спосіб визначення маси вантажу є невірним.

Згідно вимог передбачених ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтями 33, 34 ГПК України встановлено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог передбачених ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню в порядку, що передбачений ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вимог передбачених, ст. 908, Цивільного кодексу України, ст.ст. 24, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, ст. ст. 32-34, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця», м. Дніпропетровськ до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1», м. Вугледар, Донецька область про стягнення штрафу у розмірі 13535,00 грн., задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» (85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. Магістральна, буд. 4, р/р 6784 в Головному управлінні ПАТ «ПІБ» Донецької області у м. Донецьк, МФО 334635, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» (49600, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд. 108, р/р 107 в АБ «Експрес-Банк», МФО 322959, ) штраф у сумі 13535,00 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (складання).

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 02.08.2016 р. Повне рішення складено 04.08.2016 р.

Суддя М.Ю. Мальцев