КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"05" серпня 2016 р. Справа №910/29457/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Рудченка С.Г.

Ільєнок Т.В.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

у справі №910/29457/15 (суддя: Смирнова Ю.М.)

за позовом комунального підприємства «Лисичанськтепломережа»

до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

про визнання договору укладеним.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.02.2016 року у справі №910/29457/15 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішення суду першої інстанції від 10.02.2016р., відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ст. 91 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Згідно із ч. 1 ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Статтею 53 ГПК України встановлено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення було винесено Господарським судом міста Києва 10.02.2016р., зокрема, у присутності представника апелянта. Дане рішення суду підписано 22.02.2016р.

В той же час, всупереч нормам Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга була направлена апелянтом до Господарського суду міста Києва згідно відтиску штемпеля «Укрпошта» на конверті лише 25.07.2016р., тобто з порушенням строку передбаченого ст. 93 ГПК України.

В апеляційній скарзі апелянт просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2016р. по справі №910/29457/15 та прийняти апеляційну скаргу до розгляду, посилаючись на перевантаженість роботою юридичного департаменту, а також на перебування відповідальної особи у відрядженні в момент спливу строку на апеляційне оскарження.

Розглянувши зазначені вище доводи апелянта та дослідивши матеріали справи, судова колегія зазначає наступне.

Наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами частини 1 статті 53 ГПК України.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску процесуального строку оцінити доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

За змістом ст. 53 ГПК України поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно нездоланними і пов`язаними з дійсно існуючими труднощами для своєчасного здійснення процесуальних дій.

Отже, наведена норма пов`язує можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини пропуску такого строку.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 53 ГПК України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах) (постанова Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 р. "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України").

Дослідивши клопотання про відновлення строку для подання апеляційної скарги, а також існуючі норми чинного процесуального законодавства, судова колегія приходить до висновку про його необгрунтованість з огляду на наступне.

Відповідно до п.3.18 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом статті 87 ГПК надіслання повних рішень та ухвал сторонам, прокурору, третім особам, які були присутні в судовому засіданні, законом не передбачено (за винятком ухвали, в якій роз'яснюється рішення суду, що за змістом частини п'ятої статті 89 ГПК надсилається особам, які брали участь у справі, а також державному виконавцю, якщо рішення суду роз'яснено за його заявою, незалежно від присутності зазначених осіб у судовому засіданні). Водночас ці сторони, прокурор, треті особи (які були присутні в судовому засіданні) мають право згідно з частиною другою статті 22 ГПК України знайомитися з відповідними процесуальними актами, знімати їх копії, а також заявляти клопотання про видачу їм належно засвідчених копій судових рішень.

Як зазначалось вище, оскаржуване рішення було винесено Господарським судом міста Києва 10.02.2016р., зокрема, у присутності представника апелянта. Дане рішення підписано 22.02.2016р.

Апелянтом відповідно до вимог ст.ст.33, 34 ГПУ України не надано належних та допустимих доказів того, що у нього існували об'єктивно непереборні, що не залежали від його волевиявлення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами обставини для своєчасного вчинення такої процесуальної дії, як звернення до суду з апеляційною скаргою.

Судова колегія звертає увагу на те, що апеляційну скаргу можна було подати відразу після оголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, а після отримання повного тексту останньої доповнити апеляційну скаргу, чого апелянтом зроблено не було.

Також, колегіє суддів звертає увагу апелянта на те, що у відповідності до вимог ст.22 ГПК України сторони зобов'язанні добросовісно користуватися належним їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони. Крім того, за вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, кожний має право на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Враховуючи вищевикладені обставини, судова колегія не вбачає підстав для задоволення клопотання та відмовляє в поновленні строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2016 року у справі №910/29457/15.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 22, 53, 86, 91, 93, п.4 ч.1 ст.97 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1.Відхилити клопотання Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2016 року у справі №910/29457/15.

2.Повернути Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2016р. у справі №910/29457/15 та додані до неї матеріали.

3.Матеріали справи №910/29457/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді С.Г. Рудченко

Т.В. Ільєнок