УХВАЛА

08.08.2016Справа № 910/10364/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Омега Банк"

До 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Іпотека Кредит"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Скай

Кепітал Менеджмент"

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

Про визнання договорів недійсними

Суддя Ващенко Т.М.

Представники учасників судового процесу: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Омега Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іпотека Кредит", Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Скай Кепітал Менеджмент" про визнання недійсними:

- договір купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.14., укладеного між позивачем та відповідачем-1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1898 зі змінами та доповненнями;

- договір купівлі-продажу прав вимоги від 04.07.15., укладеного між відповідачами, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованим в реєстрі за № 912 зі змінами та доповненнями.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.16. порушено провадження у справі № 910/10364/16 та призначено її до розгляду.

03.06.16. позивач через відділ діловодства Господарського суду міста Києва на підставі ст. ст. 66, 67 ГПК України подав заяву про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачам:

- вчиняти дії щодо розпорядження будь-яким чином правами вимоги за договором купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.14., договором купівлі-продажу прав вимоги від 04.07.15.;

- вчиняти дії щодо прийняття грошових коштів та/або майна та того відчуження, яке отримане а виконання договорів, які є предметом договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.14., договором купівлі-продажу прав вимоги від 04.07.15.

За результатами судового засідання 16.06.16. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено на 19.07.16., про що судом було прийнято відповідну ухвалу.

19.07.16. відповідачем-2 через відділ діловодства суду було подано заперечення на заяву про вжиття заходів до забезпечення позову.

В судовому засіданні 19.07.16. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 26.07.16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.16. на підставі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі в справі № 910/10364/16 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, та відкладено розгляд справи.

За результатами судового засідання 04.08.16. продовжено строк вирішення спору в даній справі на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи.

Розглянувши 08.08.16. вказану заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з огляду на викладене далі.

При цьому суд відзначає, що заяву про вжиття заходів до забезпечення позову може бути розглянуто в тому числі і під час підготовки справи до розгляду в порядку статті 65 ГПК України, оскільки за змістом статті 66 ГПК України не виключається можливість розгляду відповідного клопотання як під час підготовки справи до судового розгляду так і в процесі розгляду судом господарської справи, в тому числі за результатами судового засідання, в якому спір не вирішується по суті.

Так, зокрема, в постанові пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» вказується на те, що питання про забезпечення позову може вирішуватись господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, учасників судового процесу і заслуховування їх думки.

Крім того, приписами чинного ГПК України не встановлено строку для розгляду судом такої заяви.

Заяву обґрунтовано припущенням позивача про те, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення в даній справі, оскільки існує вірогідність відчуження прав вимоги відповідачем-2, прийняття нереалізованого майна, яке є предметом іпотеки, за відповідачем-1.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з п. 1.1 інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/2776 від 12.12.06. «Про деякі питання практики застосування забезпечення позову», заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

При цьому, відповідно до п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.11. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову. Вказана правова позиція була підтримана й Вищим господарським судом України при винесенні постанови у справі № 6/166 від 13.08.2008 р.

Дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд виходить з того, що припущення позивача про те, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення в даній справі, оскільки існує вірогідність відчуження прав вимоги відповідачем-2, прийняття нереалізованого майна, яке є предметом іпотеки, за відповідачем-1, не підтверджується жодними належними та допустимими доказами.

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвокати та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, враховуючи положення ст. 49 ГПК України та Закону України "Про судовий збір", так як заяву про забезпечення позову судом розглянуто, тому витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 689,00 грн. за розгляд заяви про забезпечення позову, відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Омега Банк» в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Суддя Т.М. Ващенко