КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2016 р. Справа№ 910/29171/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Скрипки І.М.

при секретарі судового засідання Степанці О.В.,

від позивача - Зязіна Ю.О., довіреність №28 від 15.12.2015 року,

від відповідача - Маслова В.М., довіреність №18-225/8462 від 11.02.2015 року,

від третьої особи 1 - Примак К.В., довіреність №591/03 від 01.08.2016 року,

від третьої особи 2 - не з'явилися,

розглянувши матеріали апеляційної скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранском"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2016 року

у справі №910/29171/15 (суддя - Андреїшина І.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранском", м. Київ

до Держави Україна в особі Національного банку України, м. Київ

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

1. Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк", м. Київ

2. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

про стягнення 501 309, 05 грн.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Євротранском" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Держави Україна в особі Національного банку України про стягнення 501 309, 05 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.11.2015 р. було залучено до участі у даній справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк"

10.12.2015 року позивачем подана заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просив стягнути з відповідача шкоду, заподіяну Національним банком України в розмірі 501 309, 05 грн., а також моральну шкоду в розмірі 100 000, 00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.12.2015 р. було залучено до участі у даній справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.01.2016р. у справі №910/29171/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранском" до Держава Україна в особі Національного банку України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк", Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення 501 309,05 грн. у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Євротранском" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, за якою просить скасувати це рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2016 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранском" було прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Шевченко Е.О., судді - Коршун Н.М., Мартюк А.І. та розгляд справи призначено на 21.03.2016 року.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані порушенням та неправильним застосуванням судом першої інстанції норм процесуального права та матеріального права. Також позивач зазначає, що є всі докази, щодо відсутності коштів у АТ «Брокбізнесбанк» на задоволення вимог вкладників банку. Крім того, на думку апелянта, існує складний причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю Національного банку України, діями менеджменту АТ «Брокбізнесбанк», які використовували цю бездіяльність, та наслідком - доведення до неплатоспроможності (банкрутства) Банку, гроші з якого безконтрольно (з боку НБУ) виводились шляхом видачі незабезпечених кредитів пов`язаним особам та «Реал Банку». Скаржник також зазначає, що судом першої інстанції не застосовано ст. 1173 Цивільного кодексу України.

21.03.2016 року в судовому засіданні на підставі ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 14.04.2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2016 року продовжено строк розгляду справи №910/29171/15 на п`ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 29.04.2016 року.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду Пасічник О.Ю. від 29.04.2016 року №09-52/1227/16, у зв`язку із звільненням у відставку судді-доповідача Шевченка Е.О., призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/29171/15.

За протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2016 року, відповідно до абзацу 1 підпункту 2.3.50 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранском" у справі №910/29171/15 сформовано колегію суддів у складі головуючий суддя Агрикова О.В., судді Рудченко С.Г., Скрипка І.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.05.2016 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранском" було прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Агрикова О.В., судді Рудченко С.Г., Скрипка І.М. та розгляд справи призначено на 08.06.2016 року.

В судовому засіданні 08.06.2016 року відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу було оголошено перерву до 29.06.2016 року.

У зв'язку з перебуванням судді Рудченка С.Г., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, на лікарняному здійснити розгляд справи у визначеному складі неможливо.

Відповідно до пп. 2.3.25, 2.3.49 п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п. 5.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Київському апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів від 03.02.2016 року, автоматизованою системою має бути здійснено заміну судді Рудченка С.Г. у складі визначеної колегії для розгляду вказаної вище справи, про що сформувати відповідний протокол.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранском" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2016 року у справі №910/29171/15 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: Агрикової О.В. (головуючий), Скрипка І.М., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.06.2016 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранском" було прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Агрикова О.В., судді Михальська Ю.Б., Скрипка І.М. та розгляд справи призначено на 03.08.2016 року.

18.07.2016 року позивач подав через канцелярію Київського апеляційного господарського суду додаткові письмові пояснення.

В судове засідання, призначене на 03.08.2016 року, з'явились представники позивач, відповідача та третьої особи 1, надали усні пояснення по суті спору, відповіли на запитання суду.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає зміні з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротранском" та Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» був укладений договір банківського вкладу №92-09/2012 від 27.09.2012 року. (том 1, а.с. 19-20).

Відповідно до п. 1.1. договору з урахуванням додаткової угоди №1 від 27.02.2013 року позивач передав банку грошові кошти на суму 230 000, 00 грн. строком з 27.09.2012 року до 28.02.2014 року.

28.02.2014 року Правління НБУ винесло постанову №107 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до категорії неплатоспроможних.

За приписами п.8 ч.1 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" неплатоспроможний банк - банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України "Про банки і банківську діяльність".

10.06.2014 року у відповідності до постанови Національного банку України №339 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Брокбізнесбанк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 11.06.2014 року №45 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ "Брокбізнесбанк".

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.10.2014 року прийнято рішення №226/14 про затвердження реєстру акцептових вимог кредиторів АТ "Брокбізнесбанк", відповідно до якого грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранском" акцептовані в сумі 233 402, 74 грн. та будуть задовольнятися в 7 чергу, про це банк повідомив позивача листом №7/2495-кр від 28.10.2014 року. (том 1, а.с. 30).

На думку позивача його вимоги у сумі 233 402, 74 грн. задоволенні не будуть, оскільки сума зобов`язань Банку значно перевищує суму вартості активів, за рахунок яких будуть задоволенні вимоги кредиторів.

Крім того, позивач впевнений, що завдяки бездіяльності Національного банку України, який не вжив своєчасних заходів, згідно вимог ст. 55 Закону України «Про Національний банк України» це призвело до негативних фінансово-економічних наслідків ПАТ «Брокбізнесбанк», що в свою чергу унеможливлює повернення депозитних вкладів. Тому позивач звернувся до адміністративного суду з позовом до Національного банку України про визнання протиправною бездіяльність Національного банку України.

Матеріал справи містять постанову окружного адміністративного суду міста Києва 17.03.2015 року у справі № 826/19469/14, залишену без змін Київським апеляційним господарським судом 11.06.2015 року та Вищим адміністративним судом України 21.10.2015 року, якою адміністративний позов ТОВ "Євротранском" задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Національного банку України у період з 01.07.2011 року по 28.02.2014 року щодо не вжиття належних заходів забезпечення захисту законних інтересів вкладників і кредиторів щодо безпеки збереження коштів на банківських рахунках Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК", яка виразилась у порушенні строків: проведення інспекційної планової перевірки Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" не рідше одного разу на 36 місяців; надання Публічному акціонерному товариству "БРОКБІЗНЕСБАНК" результатів інспекційної перевірки за період з 01.07.2008 року по 01.08.2013 року, встановлених статтею 19 Господарського кодексу України; повідомлення Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" про встановлення рейтингової оцінки за системою САМЕLS за результатами інспекційної перевірки за період з 01.07.2008 року по 01.08.2013 року. Крім того, визнано протиправною бездіяльність Національного банку України в період листопада 2013 року - лютого 2014 року щодо невжиття адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасно рішення про застосування адекватного заходу впливу до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" на підставі проведеної перевірки та складеного Звіту про інспектування ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" за період з 01.07.2008 року по 01.08.2013 року та встановленої рейтингової оцінки САМЕLS, що є порушенням вимог ст. 73 Закону України "Про банки та банківську діяльність", п. 5 гл. 2., п. 4 гл. 3, п. 5 гл. 4, п. 5 гл. 5, п. 4 гл. 6 Положення про порядок визначення рейтингових оцінок за рейтинговою системою САМЕLS.

Таким чином, адміністративний суд встановив порушення з боку Національного банку України прав позивача та інших вкладників і кредиторів ПАТ «Брокбізнесбанк» щодо безпеки збереження коштів на банківських рахунках ПАТ «Брокбізнесбанк», порушення строків проведення інспекційної планової перевірки і повідомлення банку результатів, та неприйняття своєчасно рішення про застосування адекватного заходу впливу до ПАТ «Брокбізнесбанк»

У зв`язку із встановленим судом фактом неправомірності бездіяльності відповідача, позивач звернувся з позовом про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої такою неправомірною бездіяльністю Національним банком України.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог, але з інших підстав, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

У статті 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, відповідно до частини сьомої зазначеної статті Цивільного кодексу України, діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто несвоєчасне повернення вкладникам банку вкладів є порушенням їх майнового права.

Як вже зазначалось вище, на момент розгляду справи, ПАТ «Брокбізнесбанк» знаходиться в процедурі ліквідації, тобто на правовідносини, що склались між позивачем та третьою особою розповсюджується норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом для даних правовідносинах.

Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Відтак, у спорах пов`язаних з виконанням банком, у якому почата процедура його ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до ст. 53 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" за результатами проведення ліквідації банку Фонд складає ліквідаційний баланс та звіт, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду.

Звіт складається відповідно до нормативно-правових актів Фонду і має містити, зокрема, відомості про реалізацію майна банку та задоволення вимог кредиторів та/або вичерпання можливостей здійснення заходів, спрямованих на задоволення вимог кредиторів.

Ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з моменту внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Колегія суддів бере до уваги, що на момент винесення рішення у даній справі процедура ліквідації Банку продовжена, здійснюється виплата грошових коштів кредиторів згідно встановлених черг у відповідності до вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

При цьому, колегія суддів акцептує увагу, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранском" згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №226/14 від 16.10.2014 року включені до 7 черги, що також підтверджується листом №7/2495-кр від 28.10.2014 року в якому зазначено, що грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранском" акцептовані в сумі 233 402, 74 грн. та будуть задовольнятися в 7 чергу. (а.с. 30).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

У таких справах суд, по-перше, встановлює невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування вимогам закону чи іншим правовим актам; по-друге, суд встановлює, чи порушуються суб'єктивні цивільні права й охоронювані законом інтереси фізичної або юридичної особи цим рішенням, дією чи бездіяльністю. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо). У спорі, що розглядаються, доведення самого факту наявності шкоди є передумовою для встановлення наявності порушеного цивільного права.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою даного позову є не належне виконання третьою особою-1 своїх обов'язків по договору банківського вкладу №92-09/2012 від 27.09.2012 року, у зв'язку з введенням на підставі постанови Національного банку України №339 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Брокбізнесбанк", що в свою чергу, на думку позивача, робить неможливим повернення банком суми депозитного вкладу позивача.

Тому, позивач вважає, що шкода завдана йому є сумою неповернутого депозитного вкладу, процентів на банківський вклад та 3% річних, сума відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. Для застосування такого виду цивільної відповідальності, що передбачена ст.1173 Цивільного кодексу України (на яку посилається позивач), шкода не повинна бути пов'язана з порушенням договірного зобов'язання. Однак, як вбачається із матеріалів справи, позивач є акцептованим кредитором банку ПАТ "Брокбізнесбанк" на підставі договору банківського вкладу №92-09/2012 від 27.09.2012 року. Таким чином, на момент розгляду справи, зобов'язальні відносини між позивачем та банком по договору банківського вкладу №92-09/2012 від 27.09.2012 року не припинились, позивач є кредитором банку. До моменту ліквідації банку, відповідно до ст. 609 Цивільного кодексу України, його зобов'язання по договору банківського вкладу №92-09/2012 від 27.09.2012 року не припиняються, що виключає можливість говорити про виникнення зобов`язання з відшкодування шкоди.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що особливості ліквідації банків встановлюються законом «Про банки і банківську діяльність». Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» установлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Тому, поки не закінчено ліквідацію банку та позивачу не повернуто його депозитний вклад, сума якого внесена до вимог кредиторів, не можна встановити розмір нанесення шкоди позивачу.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що звернення позивача до господарського суду з позовом про відшкодування шкоди в розмірі 501 309, 05 грн., завданої органом державної влади, внаслідок бездіяльності Національного банку України, є передчасним, оскільки позивач є акцептованим кредитором і факт неповернення йому депозитного вкладу за договором банківського вкладу №92-09/2012 від 27.09.2012 року на момент звернення до суду є припущенням позивача, тобто Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротранском" не доведено факту завданої йому шкоди.

Доводи скаржника, які викладені у апеляційній скарзі, з приводу того що судом першої інстанції не правомірно винесено рішення за відсутності представника позивача, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду міста Києва від 18.11.2015 року було порушено провадження у справі № 910/29171/15. (а.с. 1).

Згідно із відміткою на звороті ухвали господарського суду міста Києва від 18.11.2015 року у справі № 910/29171/15, вказана ухвала була направлена сторонам 20.11.2015 року, тобто без порушення вимог ст. 64 Господарського процесуального кодексу України.

В матеріалах справи наявне повідомлення про вручення поштового відправлення, яке направлялось на адресу позивача, що надійшло на адресу суду №891 (а.с.3).

Відповідно до абзацу 3 підпункту 3.9.1 підпункту 3.9 пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» За змістом статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що позивач відповідно абзацу 3 підпункту 3.9.1 підпункту 3.9 пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» та статті 64 Господарського процесуального кодексу України вважається таким, що повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Отже суд першої інстанції здійснив всі передбачені процесуальним законодавством вимоги.

Крім того, в судовому засіданні 16.12.2015 року в якому було відкладено розгляд справи на 27.01.2016 року, був присутній представник позивача - Зязіна Ю.О., тобто, позивачу було відомо про час та дату наступного судового засідання.

Згідно із абз. 2 п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»№18 від 26.12.2011 року господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 Господарського процесуального кодексу України), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не наведено доказів неможливості забезпечити участь у судовому засіданні представника або неможливості розгляду справи без участі представника.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Нормами ст. 43 ГПК України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Обставини, на які посилається скаржник, не можуть бути підставою для скасування рішення господарського суду міста Києва від 27.01.2016 року у справі №910/29171/15.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та розгляд апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Євротранском".

Керуючись ст.ст. 33, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранском" на рішення господарського суду міста Києва від 27.01.2016 року у справі №910/29171/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 27.01.2016 року у справі №910/29171/15 залишити без змін.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранском" (03035, м. Київ, вул. Фурманова, 1/7, ) в дохід Державного бюджету України 7 519 (сім тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) 64 грн. судового збору за подання позовної заяви.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранском" (03035, м. Київ, вул. Фурманова, 1/7, ) в дохід Державного бюджету України 8 271 (вісім тисяч двісті сімдесят одна) 60 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказів доручити господарському суду міста Києва.

6.Справу №910/29171/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді Ю.Б. Михальська

І.М. Скрипка