донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

15.08.2016р. справа №905/293/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_5 (за довіреністю №14-137 від 13.05.2014р.);
від відповідача: ОСОБА_6 (за довіреністю №10/01 від 15.02.2016р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ
на ухвалу господарського суду Донецької області
від18.07.2016р.
по справі№905/293/15 (суддя Паляниця Ю.О.)
за позовомПублічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ
до ОСОБА_7 комерційного підприємства Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа, м. Маріуполь Донецької області
пропро стягнення 11541425,13грн.
В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 25.08.2015р. у справі №905/293/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ про стягнення 11541425,13грн. задоволені частково - стягнуто з ОСОБА_7 комерційного підприємства Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа, м.Маріуполь Донецької області на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ інфляційних втрат в розмірі 7297213,09грн., 3% річних в розмірі 744303,95грн. та судовий збір в розмірі 50922,14грн.

07.09.2015р. Господарським судом Донецької області видано наказ про примусове виконання рішення Господарського суду Донецької області від 25.08.2015р.

02.12.2015р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49502140 про виконання судового наказу від 07.09.2015р. по справі №905/293/15. (а.с.103 т.2)

В свою чергу, ухвалою Господарського суду Донецької області від 21.12.2015р. у справі №905/293/15, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 25.01.2016р., виконання рішення Господарського суду Донецької області від 25.08.2015р. у справі №905/293/15 було відстрочено на 6 місяців до 21.06.2016р. включно.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.03.2016р. постанову Донецького апеляційного господарського суду від 25.01.2016р. було залишено без змін.

04.07.2016р. Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа звернулось до Господарського суду Донецької області з заявою про розстрочку виконання рішення суду від 25.08.2015р. по справі №905/293/15 у виконавчому провадженні №49502140 на 3 (три) роки з щомісячним платежем у розмірі 224790,00грн., а в останній місяць 224789,18грн.(а.с.а.с.92-97 т.2)

В обґрунтування своєї заяви Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа посилалось на важке фінансове становище підприємства, його збитковість та дебіторську заборгованість; перебування підприємства в режимі суворої економії коштів, а також наявність невідшкодованої різниці в тарифі через невідповідність собівартості теплової енергії діючому тарифу. Також з урахуванням складної ситуації в Донецькій області через проведення антитерористичної операції, що призводить до нестабільної роботи підприємств, установ та організацій, у ОСОБА_7 комерційного підприємства Маріупольтепломережа відсутня можливість виконання в повному обсязі усіх зобов'язань перед кредиторами. Крім того, Відповідач зазначав, що підприємство є єдиним постачальником теплової енергії м. Маріуполя, тому для забезпечення сталого теплопостачання та уникнення техногенних катастроф має працювати у сталому режимі та мати в наявності хоча б мінімальний обсяг оборотних коштів для здійснення поточних та капітального ремонту тепломереж, ліквідацій аварій, забезпечувати функціонування опалювальної системи, закупку енергоносіїв та виплату заробітної плати. Окрім цього, Комунальне комерційне підприємство Маріупольтепломережа за 2016 рік планує отримати за надані послуги з теплопостачання споживачам 617,34 млн.грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 18.07.2016р. заяву ОСОБА_7 комерційного підприємства Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа про розстрочку виконання рішення Господарського суду Донецької області від 25.08.2015р. по справі №905/293/15 було задоволено частково - розстрочене виконання рішення Господарського суду Донецької області від 25.08.2015р. по справі №905/293/15 на 12 місяців, починаючи з 19.07.2016р. по 18.07.2017р. включно з щомісячним платежем з першого по одинадцятий місяць у розмірі 674369,93грн., а дванадцятий місяць в сумі 674369,95грн.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що розстрочення виконання рішення суду буде сприяти захисту інтересів обох сторін, адже позитивно вплине на господарську діяльність Відповідача, враховуючи, в свою чергу, фінансове становище Позивача, яке також є утрудненим.

Не погодившись з означеною ухвалою, Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить суд ухвалу Господарського суду Донецької області від 18.07.2016р. по справі №905/293/15 скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення господарського суду в повному обсязі.

Підставою для скасування ухвали суду першої інстанції апелянт зазначає неврахування останнім ступеню вини Відповідача у порушенні грошових зобовязань, матеріальних інтересів і фінансового становища самого Позивача, його важливого стратегічного значення для економіки та безпеки держави. Окрім того, на думка апелянта, судом не було досліджено в повному обсязі питання тяжкого фінансового становища Відповідача з огляду на відсутність в матеріалах справи відповідних доказів, які б підтвердили викладені ним обставини.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., судді Зубченко І.В. і ОСОБА_3

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 01.08.2016р. було порушене апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 15.08.2016р. об 14.00 год.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Позивача у судовому засіданні 15.08.2016р. підтримав вимоги і доводи апеляційної скарги у повному обсягу.

Представник Відповідача у судове засідання 15.08.2016р. проти задоволення апеляційних вимог заперечив з підстав, зазначених у наданому відзиві (а.с.а.с.197-203т.2), та наголосив на здійснення часткового платежу на користь Позивача на виконання запровадженого розстрочення.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваного судового акту місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України суд при наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони у виняткових випадках, залежно від обставин справи може, серед іншого, відстрочити або розстрочити виконання рішення.

За змістом наведеної норми, відстрочення та розстрочення є правом, а не обов'язком суду, яке, до того ж, реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

В свою чергу, в силу приписів ст.ст. 4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України саме на Відповідача покладено обов'язок доведення існування відповідних підстав, тоді як Позивач, у разі наявності заперечень, має навести докази на їх (підстав) спростування.

Виходячи із змісту п. 7.2. Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17.10.2012р. №9 підставою для розтрочки можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем при зверненні до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду від 25.08.2015р. було надано супровідний лист №339/5-15П/5028 від 02.12.2015р. Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.102 т.2), яким було направлено на адресу заявника постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2015р. №49502140; баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2013р. (а.с.104 т.2); баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2014р. (а.с.105 т.2); баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2015р. (а.с.106 т.2); баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.03.2016р. (а.с.107 т.2); довідку №385/01 від 23.06.2016р. (а.с.108 т.2), видану в.о.головного бухгалтера ОСОБА_7 комерційного підприємства Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа, зі змісту якої вбачається, що основні засоби, які перебувають на балансі підприємства, балансова вартість (залишкова) станом на 01.04.2016р. в сумі 152970,00грн. - є комунальною власністю Маріупольської міської Ради та належить ОСОБА_7 комерційному підприємству Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа на праві повного господарського відання; постанову від 25.02.2015р. (а.с.109 т.2) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за виконавчим провадженням №46650446; зведену відомість підключених обєктів до котельних підприємства «Маріупольтепломережа» на опалювальний сезон 2015-2016р.р. (а.с.110 т.2); рішення №361 від 20.12.2006р. виконавчого комітету Маріупольської міської ради (а.с.111 т.2); накази №150 від 06.04.2016р. про зміну режиму роботи, №37 від 25.01.2016р. про переведення та звільнення робітників, про зміну істотних умов праці, №132 від 23.03.2015р. про зміну режиму роботи, №61 від 02.02.2015р. про переведення та звільнення робітників, про зміну істотних умов праці (а.с.а.с.112-115 т.2) та заходи з економії фонду оплати праці у 2016р. (а.с.116 т.2); інформацію щодо наданих розстрочень виконання рішень за позовами Дочірньої компанії «Газ України» Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (а.с.а.с.117-118 т.2); аналіз надходження та витрачання грошових коштів ОСОБА_7 комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» за 2015р та 2016р.(а.с.а.с.119,120 т.2); довідку №386/01 від 23.06.2016р. (а.с.121 т.2), за змістом якої вбачається, що станом на 21.06.2016р. дебіторська заборгованість споживачів за надані послуги теплопостачання перед ОСОБА_7 комерційним підприємством Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» складає 139953,94грн; листи №33/2117 від 13.06.2014р. та №33/2/2-539 від 20.01.2016р. (а.с.а.с.122,123 т.2) заступника начальника штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України щодо надання інформації з приводу проведення антитерористичної операції на території Донецької області ( включаючи м. Маріуполь); журнали-ордери і відомості по рахунку 631 (розрахунки з вітчизняними постачальниками) за періоди: 01.01.2016р.-31.05.2016р., 01.01.2015р.-31.05.2016р., 01.01.2015р.-30.04.2016р.(а.с.а.с.124-135 т.2)

Аналіз означених документів, як вірно було встановлено місцевим господарським судом, дає підстави вважати, що збиткова господарська діяльність Відповідача значною мірою зумовлена невиконанням перед ним бюджетних зобов'язань з компенсації різниці між тарифом надання послуг і фактичними витратами, наявність якої (різниці та заборгованості) не залежить від Відповідача, а також - неналежним виконанням зобов'язань з боку споживачів послуг Відповідача - насамперед населенням. Відтак, негайне виконання рішення суду від 25.08.2015р. може призвести до блокування роботи Відповідача, призупинення діяльності щодо стягнення заборгованості з осіб, які є боржниками ОСОБА_7 комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа», що, в свою чергу, може мати наслідком загрозу повного невиконання відповідного судового акту.

За таких обставин, господарський суд правомірно, враховуючи матеріальні інтереси обох сторін, керуючись ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, частково задовольнив заяву ОСОБА_7 комерційного підприємства Маріупольтепломережа про розстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 25.08.2015р. та розтрочив виконання рішення на 12 місяців, починаючи з 19.07.2016р. по 18.07.2017р. включно з щомісячним платежем з першого по одинадцятий місяць у розмірі 674369,93грн., а дванадцятий місяць в сумі 674369,95грн., а не на 3 (три) роки з щомісячним платежем у розмірі 224790,00грн., а в останній місяць 224789,18грн., як того вимагав того заявник.

Таким чином, за висновком апеляційного суду, означені в апеляційній скарзі доводи Позивача жодною мірою не спростовують наведених обставин утруднення виконання рішення, тоді як посилання на існування власних фінансових труднощів є підставою для встановлення відповідного балансу інтересів сторін при вирішенні питання щодо розстрочення, але за змістом ст.121 Господарського процесуального кодексу України не забороняє розстрочення в принципі. Більш того, саме з огляду на врахування майнових інтересів Позивача місцевим судом заяву Відповідача було задоволено частково.

В свою чергу, доводи Скаржника відносно власних фінансових труднощів не спростовують означеного висновку суду щодо Крім того, згадування Апелянтом критеріїв вирішення питання про розстрочення, а саме врахування інфляційних процесів в державі, в розглядуваному випадку недоречно, оскільки в межах цієї справи розстрочення застосовано відносно стягнутих сум інфляційної індексації та 3% річних, а не відносно суми боргу за грошовим зобовязанням із договору. В свою чергу, в силу ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України інфляційна індексації в принципі не нараховується на інфляційну індексацію та 3% річних.

Також не доречними суд вважає зауваження Скаржника про те, що в розглядуваній справі і так вже відбулося зменшення стягуваної з Відповідача пені на 50%, на фоні чого надання ще й розстрочення нібито виглядає порушення балансу інтересів, адже пеня не була предметом позовних вимог і стягнення за судовим рішенням, розстрочення виконання якого запроваджено оскаржуваною ухвалою.

Згадувана Скаржником збитковість його діяльності також не може ототожнюватися із визначеними ст.104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни оскаржуваної ухвали, тим більше, що причинного звязку між вказаними збитками і застосованим відстроченням наразі не вбачається.

Суд відхиляє і послання Позивача на гарантії, встановлені ч.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р., адже за змістом цієї норми та спрямованістю Конвенції в цілому в контексті її усталеного застосування Європейським судом з прав людини, відповідні гарантії застосовуються у правовідносинах приватних фізичних та юридичних осіб з державою, тоді як Позивач в силу свого статусу є складовою саме державного сектору економіки, а отже не може потерпати від держави як свого засновника щодо дотримання стандартів, встановлених для приватних осіб.

Враховуючи вищезазначене, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду Запорізької області від 02.07.2015р. по справі №905/5628/14 винесена у відповідності до норм процесуального права, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, що згідно із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України має наслідком віднесення на рахунок апелянта витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 101 - 106, 121 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ на ухвалу Господарського суду Донецької області від 18.07.2016р. по справі №905/293/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Донецької області від 18.07.2016р. по справі №905/293/15 залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О. Попков

Судді: І.В. Зубченко

ОСОБА_3

Надрук.5прим.:1.Позивачу;2.Відповідачу;3.у справу;4.ДАГС; 5.ГСДО