ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2016р. Справа№ 914/1657/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Долінської О.З., при секретарі Думин В.Я., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

За позовом: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Виробничо-торговельна фірма Галантерея, м. Львів

про: стягнення 8 697,91 грн.

За участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 дов. № 2302 вих.-8 від 05.01.2016 р.,

відповідача: не зявився.

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради до Виробничо-торговельна фірма Галантерея про стягнення 8 697,91 грн. Ухвалою від 17.06.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 13.07.2016 року.

Рух справи відображено в ухвалах суду, що містяться в матеріалах справи.

В судове засідання 13.07.2016 року представник позивача не зявився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, вимоги ухвал суду не виконав. Через відділ автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх. № 29614 від 13.07.2016 року подав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із перебуванням представника по даній справі в іншому судовому засіданні.

В судове засідання 13.07.2016 року представник відповідача не зявився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвал суду не виконав, відзиву не подав.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 13.07.2016 року розгляд справи відкладено на 25.07.2016 року.

Через відділ автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх. № 31251/16 від 25.07.2016 р. на виконання вимог ухвали суду представник позивача подав витребувані судом документи (долучено до матеріалів справи).

В судове засідання 25.07.2016 року представник позивача зявився, вимоги ухвали суду виконав частково. Просить назву відповідача ОСОБА_2 фірма Галантерея, в звязку з опискою позивача, вважати «Виробничо-торговельна фірма «Галантерея», так як код ЄДРПОУ той самий.

В судове засідання 25.07.2016 року представник відповідача не зявився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвал суду не виконав, відзиву не подав.

Позивачем у позовній заяві вказано назву відповідача «ОСОБА_2 фірма «Галантерея» . Як вбачається із витягу ЄДРЮО, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, поданого представником позивача на виконання вимог ухвал суду у даній справі, то правильна назва відповідача «Виробничо-торговельна фірма «Галантерея» . Таким чином, назву відповідача слід вважати «Виробничо-торговельна фірма «Галантерея» у даній справі.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 25.07.2016 року розгляд справи відкладено на 15.08.2016 року.

Через відділ автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх. №4049/16 від 15.08.2016 р. представник позивача подав клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 календарних днів у звязку необхідністю подати додаткові пояснення.

Через відділ автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх. №33395/16 від 15.08.2016 р. представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку з перебуванням уповноваженого представника в іншому судовому засіданні.

В судове засідання 15.08.2016 року представник позивача зявився, позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити, вимоги ухвал суду виконав. Просить не розглядати подані клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду даної справи, в звязку з тим, що він зявився в судове засідання. В звязку з чим подані клопотання 15.08.2016 р. представником позивача судом залишені без розгляду.

В судове засідання 15.08.2016 року представник відповідача не зявився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (докази містяться в матеріалах справи), причини неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвал суду не виконав, відзиву не подав.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку Укрпошта щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Господарським судом Львівської області встановлено, що як ухвала про призначення скарги до розгляду, так і ухвала про відкладення розгляду справи, відправлялись судом учасниками судового процесу за адресою їх місцезнаходження, яка зазначається у скарзі та у витягах з ЄДРПОУ (докази є у справі).

Таким чином, судом вжито усі передбачені дії і дотримано встановлені вимоги щодо належного повідомлення учасників судового процесу про дату, час і місце судового розгляду справи.

А тому, суд розглядає скаргу за наявними в справі доказами, згідно ст. 75 ГПК України за таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Таким чином судом вжито усі передбачені дії і дотримано встановлені вимоги щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду даної справи.

Крім того, відповідно до ч. 1 та 2 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Враховуючи вищенаведене, слід зазначити, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам процесу щодо обгрунтування їх правової позиції по суті спору та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

В судовому засіданні 15.08.2016 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши оригінали документів, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

20.06.2000 року між Управлінням комунальної власності департаменту

економічної політики Львівської міської ради (далі - Позивач) та Виробничо-

торговельною фірмою «Галантерея» (далі - Відповідач) укладено Договір оренди

нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № 3310 (далі - договір). Відповідно до п.1 Договору, Орендодавець на підставі договору №3310 від 06.08.1999 року та рішення Львівського міськвиконкому №715 від 28.12.1999 року здав, а Орендар прийняв в оренду з 28 грудня 1999 року до 28 грудня 2009 року терміном на 10 років у користування нерухоме майно (далі по тексту Об'єкт оренди).

Обєктом оренди є нежитлові приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Дублянська, 9, загальною площею 385,6 м2, у тому числі: перший поверх 365,2 кв.м., другий поверх 20,4 кв.м.

Згідно пункту 2 Договору, призначення приміщення для виробничих потреб.

Пунктом 3 Договору передбачено, що орендна плата нараховується у розмірі експлуатаційних витрат (п. 3 рішення №715 від 28.12.1999 року).

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. (п. 5 Договору)

Пункт 6 Договору передбачає, що орендна плата сплачується орендарем не

пізніше 10 числа місяця за попередній місяць.

За несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню в розмірі 1% від несплаченої суми за кожен день прострочення, включаючи день оплати.(пункт 7 Договору )

Згідно п.8 Договору, несплата орендної плати протягом 3-х місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди на вимогу орендодавця. При цьому з Орендаря стягується заборгована сума орендної плати з урахуванням пені за кожний день прострочення.

Відповідно Договір було пролонговано на той самий термін і на тих самих

умовах, які були передбачені Договором, як зазначає позивач.

30.12.2013 за Актом приймання передачі, вказані приміщення були здані

ВТФ «Галантерея» балансоутримувачу ЛКП «Збоїща 408», що підтверджується підписаним актом приймання передачі від 30.12.2013 р., який є у справі.

Однак, всупереч умовам укладеного Договору та вимогам вищезазначених

законодавчих актів, Відповідач взяті на себе зобовязання в повному обсязі не

виконав.

Відповідно до довідки про заборгованість № 4-2302-564 від 18.05.2016 року Відповідач порушував умови Договору, оскільки несвоєчасно та не в повному обсязі вносив плату за користування обєктом оренди, в результаті чого в останнього виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 8 697,91 грн. за період по час передачі обєкту оренди балансоутримувачу, тобто по 29.12.2013 р.

Відтак, підставою звернення позивача із позовом до суду є несплата відповідачем орендної плати за період з 01.10.2012 року по 29.12.2013 року, з огляду на що, позивач просить суд стягнути 8 697,91 грн. заборгованості зі сплати орендної плати за спірний період. На час прийняття судом рішення у даній справі заборгованість вчинена погашена, доказів погашення боргу сторонами не подано. Відповідач у визначеному законом порядку не заперечив проти позову, протилежного суду не довів.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст.174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Судом встановлено, що сторони уклали договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №3310 від 20.06.2000 року, предметом якого є оренда приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Дублянська, 9, загальною площею 385,6 м2. Обєкт оренди знаходиться в оренді відповідача і передано 30.12.2013 року, відповідачем балансоутримувачу, що підтверджується Актом приймання-передачі підписаним сторонами.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до п.1 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.1 ст.286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3 Договору передбачено, що орендна плата нараховується у розмірі експлуатаційних витрат (п. 3 рішення №715 від 28.12.1999 року).

Розмір орендної плати за кожний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. (п. 5 Договору)

Пункт 6 Договору передбачає, що орендна плата сплачується орендарем не

пізніше 10 числа місяця за попередній місяць.

Відповідач свої зобов'язання не виконував, а саме не здійснював оплати орендної плати.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши правильність, обґрунтованість та підставність розрахунку заборгованості з орендної плати, судом встановлено, що відповідачем допущено заборгованість по орендній платі в розмірі 8 697,91 грн. за період з 01.10.2012 року по 29.12.2013 року.

В силу положень ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не припустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Докази оплати вказаної суми заборгованості в матеріалах справи відсутні, в звязку з чим позовні вимоги про стягнення суми заборгованості в розмірі 8 697,91 грн. є підставними, обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, не спростованими відповідачем, та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч.2 вказаної статті визначено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

У відповідності до п.15.6. Договору, при припинення чи розірвання договору повернути Орендодавцю протягом 15-ти днів звільнений обєкт оренди по акту прийому-передачі нежитлових приміщень ЖЕКу в належному санітарно-технічному стані, обумовленому договором оренди.

Частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У відповідності до ч.2 ст.795 Цивільного кодексу України, повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору; з цього моменту договір найму припиняється.

Як зазначає позивач, відповідно до Довідки №4-2302-564 від 18.05.2016 року, заборгованість відповідача у звязку із невиконанням зобовязань, передбачених Договором, за період з 01.10.2012 року по 29.12.2013 року, станом на 11.05.2016 року, становить 8 697,91 грн., заборгованості зі сплати орендної плати.

На час прийняття судом рішення у справі, борг відповідачем не погашено. Відповідачем доводи позовних вимог позивача не спростовані.

За умовами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідачем не подано доказів погашення заборгованості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та з урахуванням наведених вище обставин, підлягають до задоволення.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України, суд покладає на відповідача, так як спір виник з його вини і таким чином стягненню з відповідача на користь позивача 1378,00 грн. понесених витрат позивачем на сплату судового збору.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 2, 12, 33, 34, 36, 44, 49, 75, 82-85, 116 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Виробничо-торговельної фірми Галантерея (79013, м. Львів, вул. Русових, буд. 3; ідентифікаційний код 22394933) на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, буд. 15; ідентифікаційний код 25558625) 8697,91грн. основної заборгованості та 1378,00грн. понесених витрат на сплату судового збору.

3. Наказ видати у відповідності до статей 116 та 117 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 18.08.2016р.

Суддя Долінська О.З.