ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.08.2016 Справа № 905/1736/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Подколзіної Л.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Ольга, м.Харків

до Закритого акціонерного товариства Донецький вентиляторний завод, м.Донецьк

про стягнення 192 763,77 грн.

за участю уповноважених сторін:

від позивача ОСОБА_1 представник по довіреності б/н від 06.04.2016 р.

від відповідача не зявився

CУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Ольга, м.Харків звернувся з позовом до Закритого акціонерного товариства Донецький вентиляторний завод, м.Донецьк про стягнення боргу у розмірі 192 763,77 грн. та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу №33 від 01.03.201 р. в частині розрахунків за поставлений товар, внаслідок чого утворилась заборгованість.

На підтвердження своїх вимог позивачем представлено копії вказаного договору, видаткових накладних, довіреностей на отримання матеріальних цінностей.

08 червня 2016 року в судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання жодного разу не зявився, відзиву та документів витребуваних судом не надав.

Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними у справі матеріалами на підставі вимог ст.75 ГПК України, так як матеріалів у справі цілком достатньо для її розгляду, правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а неявка без пояснення причин представника належним чином повідомленого відповідача не перешкоджає вирішенню спору та не може вважатись підставою для відкладання розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши надані суду докази в порядку ст.43 ГПК України, суд

ВСТАНОВИВ

від 01.03.201 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Ольга, м.Харків (далі постачвльник, позивач по справі) та Закритим акціонерним товариством Донецький вентиляторний завод, м.Донецьк, було укладено договору поставки №33 за умовами якого Продавець зобовязується поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію виробничо-технічного призначення, далі - товар.

Найменування та кількість товару, рік випуску та виробник (з вказанням держави виробника) товару, код УКТ ЗЕД на підакцизний товар та товар, ввезений та територію України узгоджуються сторонами в специфікаціях, які є невідємною частиною вказаного договору. (п.1.1 договору)

На виконання умов договору сторонами підписана специфікація №1 від 11.03.2014 р. на поставку товару, яка підписана обома сторонами без зауважень та скріплена печатками.

Згідно з останньою, поставка товару автомобільним транспортом відбувається на умовах СРТ-склад покупця: вул. 50 років виникнення СРСР, б.5 (Інкотермс-2000).

Строком виготовлення та поставки є 45 календарних днів, протягом квітня та травня 2014 року.

Оплата за поставлений товар відбувається покупцем протягом 30 банківських днів з моменту поставки товару.

Вищевказаний договір набирає чинності з дати підписання сторонами та дійсний до 31.12.2014 р., а у разі невиконання зобовязання до повного його виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач поставив товар на суму 75799,99 грн., що підтверджується видатковою накладною №242-Т від 29.07.2014 р.

З представленої видаткової накладної вбачається, що вона підписана обома сторонами без жодних зауважень, містить всі необхідні відомості про товар, а також містить відомості про його фактичне отримання. Тобто, за своїми ознаками така накладна є підтвердженням передачі позивачем та приймання відповідачем спірного товару.

З урахуванням умов оплати, вказаних у специфікації, за видатковою накладною №242-Т від 29.07.2014р. відповідач повинен був оплатити товар до 09.09.2014р.

Проте, відповідач оплату здійснив частково та з порушенням строку, а саме: 09.07.2015 р. перерахував грошові кошти у розмірі 25000 грн. та 18.02.2016 у розмірі 9850 грн., про що свідчить витяг від 01.04.2016 р. з журналу-ордеру обігу грошових коштів на рахунку №361.

Таким чином, з урахуванням часткової оплати заборгованості сума основного боргу за договором купівлі-продажу складає 40949,99 грн. Станом на час подачі позовної заяви до суду відповідачем зобовязання щодо оплати за отриманий товар у повному обсязі не виконано, заборгованість не сплачена.

За таких обставин, враховуючи, що сума основного боргу підтверджена матеріалами справи, позов Товариства з обмеженою відповідальністю Союзенергомаш, м.Дніпропетровськ щодо стягнення основної заборгованості у розмірі 40949,99 грн. суд вважає таким, що підлягає задоволенню.

У звязку з тим, що відповідачем порушені строки виконання грошового зобовязання позивачем заявлені вимоги щодо стягнення інфляційних витрат у сумі 45208,58 грн., 3% річних у сумі 3200,69 грн.

Оцінюючи вимоги позивача в цій частині господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт прострочення виконання грошового обовязку з оплати вартості товару підтверджений матеріалами справи та відповідачем не спростований.

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Таким чином, відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Положення цієї статті застосовуються до боржника у разі порушення ним грошового зобовязання в не залежності від наявності вини в його діях.

Відтак, встановлені статтею 625 ЦК України відсотки річних підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання грошового зобовязання.

Враховуючи, що матеріалами справи доведений факт порушення відповідачем строків оплати товару, нарахування інфляційних проведене позивачем з дотриманням загальних правил (методики) нарахування та з урахуванням строків оплати, наданий арифметично обґрунтований розрахунок інфляційних, господарський суд, задовольняє вимоги позивача щодо стягнення 45208,58 грн. інфляційних витрат у повному обсязі.

Як вже встановлено судом вище, матеріалами справи доведений факт порушення відповідачем строків оплати товару, однак нарахування 3% річних проведене позивачем з без дотримання загальних правил (методики) нарахування та наданий розрахунок річних є арифметично не обґрунтованим, оскільки позивачем не вірно вказано кількість днів прострочки виконання зобовязання та не вірно встановлено дату виникнення зобовязання з оплати поставленого товару. З урахуванням умов оплати, а саме протягом 30 банківських днів з моменту поставки товару, датою прострочки виконання зобовязання є 08.09.2014 р. За таких обставин, господарський суд, задовольняє вимоги позивача щодо стягнення 3% річних у розмірі 2981,20 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України підлягають віднесенню на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 525, 526, 612, 625 ЦК України, ст.193 ГК України, ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Ольга, м.Харків до Закритого акціонерного товариства Донецький вентиляторний завод, м.Донецьк про стягнення 192 763,77 грн. задовольнити повністю.

2.Стягнути з Закритого акціонерного товариства Донецький вентиляторний завод, м. Донецьк (83076, м. Донецьк, пр-т Червоногвардійський, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ольга, (61030, вул. Біологічна, 7, м. Харків, 61030. ЄДРОПУ 23462996) суму основного боргу у розмірі 192763,77 грн. та судові вирати у сумі 2891,46 грн.

Видати наказ після набрання рішення законної сили

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 03.08.2016р. оголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08.08.2016р.

Суддя Л.Д. Подколзіна