ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2016 року Справа № 904/1270/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

Суддів: Величко Н.Л., Чус О.В.

Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №09/09/2014 юр від 09.09.2014 року;

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність №10 від 29.01.2016 року.

розглянувши у відкритому судовому засіданніапеляційну скаргупублічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Ф.Е. Дзержинського", м.Дніпродзержинськ

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12 травня 2016 року у справі № 904/1270/16 ( з урахуванням ухвал про виправлення описки від 26 травня 2016року та 30 травня 2016 року)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОНДО", м. Кривий Ріг

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Ф.Е. Дзержинського", м. Дніпродзержинськ

про стягнення 73501,20 грн.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12 травня 2016 року по справі № 904/1270/16(суддя Ніколенко М.О. ) з урахуванням ухвали від 26.05.2016 року та ували від 30.05.2016 року про виправлення описок, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОНДО" задоволені.

Суд стягнув з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Ф.Е. Дзержинського" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОНДО" заборгованість у сумі 53 955,74 грн., 15 243,61грн. пені, 1 361,46 грн. - 3 % річних, 2 940,39 грн. - інфляційних втрат та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - публічне акціонерне товариство "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Ф.Е. Дзержинського" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12 травня 2016 пору та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї скарги відповідач посилається на недоведеність обставин , що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, у порушенні судом норм процесуального права.

Зокрема, апелянт вважає, що суд не врахував той факт, що від імені сторін акти приймання виконаних підрядних робіт, довідки про вартість виконаних підрядних робіт форми № КБ-3, акт технічної готовності будівельно-монтажних робіт, або інший документ, що оформляється сторонами в підтвердження завершення виконання всього комплексу робіт за договором, підписані неповноважними представниками відповідача, а тому відсутні належні докази, які б свідчили про прийняття замовником підрядних робіт за договором.

Крім того, апелянт вважає висновок суду про те, що відповідач зобовязаний був сплатити вартість робіт не пізніше 28 квітня 2015 року, безпідставним, оскільки роботи не прийняті замовником.

Апелянт звертає увагу на те, що позивач в порушення умов договору не надав актів приймання-передачі використаних підрядником матеріалів і обладнання, а також відмовився від участі в проведенні інвентаризації по невикористаним ТМЦ, не повернув невикористані матеріали й обладнання на суму 298867,93 грн., що також виключає його зобовязання з оплати за вимогами позивача.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставою для скасування рішення суду та відмови у позові.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06 червня 2016року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Ф.Е. Дзержинського"прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на05 липня 2016 року у складі колегії суддів: головуючого судді Березкіна О.В. (доповідач), суддів Величко Н.Л., Іванов О.Г.

05 липня 2016 року судове засідання не відбулося у звязку з відпусткою судді доповідача Березкіної О.В.( інформаційна довідка).

В пункті 2.7.2. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Дніпропетровському апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду №1 від 25 квітня 2016року, передбачено, що у випадку тимчасової непрацездатності, відрядження, відпустки тощо судді - доповідача на строк, що не призводить до порушення строків вирішення справи, повторний автоматизований розподіл не проводиться. Особи, які беруть участь у справі, повідомляються про причини неможливості проведення судового засідання помічником судді-доповідача, яким в КП Діловодство спеціалізованого суду створюється Інформаційна довідка, яка долучається до матеріалів справи і розміщується на сторінці суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06 липня 2016року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Ф.Е. Дзержинського"призначено до розгляду в судовому засіданні на25 липня 2016 року у складі колегії суддів: головуючого судді Березкіна О.В. (доповідач), суддів Величко Н.Л., Іванов О.Г.

Розпорядженням керівника апарату суду № 845/16 від 22.07.2016 року та протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів було було замінено суддю Іванова О.Г. у звязку з перебуванням у відпустці та призначено до розгляду справи № 904/1270/16 колегію суддів у складі: головуючого судді Березкіна О.В. (доповідач), суддів Величко Н.Л., Чус О.В.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12 травня 2016 року по справі № 904/1270/16, прийняти нове рішення, яким відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

25 липня 2016 року в судовому засіданні було оголошеного перерву до 03 серпня 2016 р.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між товариством з обмеженою відповідальністю «ТОНДО» (підрядник) та публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім..ОСОБА_3 (замовник) укладено договір будівельного підряду № 13-2075-02 від 11 листопада 2013 року (договір).

Згідно умов пункту 1.1 договору, замовник доручає, а підрядник зобовязується на свій ризик, власними силами і у строк, визначений цим договором, виконати наступні роботи: монтаж обладнання, на обєктах, вказаних в додатках №1.

Згідно умов пункту 1.3 договору, результатом виконання робіт є монтаж обладнання у відповідності з проектною документацією переліченою у додатку №2. Вартість робот становить 2 089 653,99 грн. (п.2.1). Етапи й строки виконання робіт узгоджуються графіком виконання монтажних робіт з монтажу обладнання, додаток №3 який є невідємною частиною цього договору. Кінцевою датою завершення всіх робіт за договором є 31 січня 2014 року. Цей договір вступає в законну силу з моменту його підписання сторонами, однак сторони дійшли згоди, що умови договору розповсюджуються на відносини, які виникли між сторонами до моменту його укладання, а саме з 12 вересня 2013 року і діє до 31 грудня 2014року, а в частині гарантійних зобов`язань до повного їх виконання. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань, які виникли до моменту його припинення.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами (ч.4 ст.882 ЦК України).

Звертаючись до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Ф.Е. Дзержинського" про стягнення заборгованості у розмірі 81 588,86 грн., позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТОНДО" посилався на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за Договором будівельного підряду № 13207502 від 11.11.13 в частині оплати за виконані роботи.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що Позивач виконав свої зобов'язання за Договором, і виконав роботи на загальну суму 53 955,74 грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт (а.с.21-22), а відповідач порушив умови договору і не оплатив вартість виконаних робіт.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 193 ГК України, визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 629 ЦК України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач виконав свої зобов'язання за Договором, і виконав роботи на загальну суму 53 955,74 грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт (а.с.21-22).

Проте, відповідач порушив умови договору і не оплатив вартість виконаних робіт за березень 2015 року в сумі 53 955,74 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами (ч.4 ст.882 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 № 221-12 та ОСОБА_4 № 222-12 здачі-прийняття виконаних будівельно-монтажних робіт за березень 2015 року підписані зі сторони відповідача інженером ПО УКС ПАО "ОСОБА_4 та начальником ПО УКС ПАО "ДМКД" ОСОБА_5

Довідка про вартість виконаних підрядних робіт за березень 2015 року від Замовника- відповідача по справі підписана начальником УКБ «ДМКД» ОСОБА_6, першим заступником УКБ «ДМКД» ОСОБА_7, начальником виробничого відділу УКБ «ДМКД» ОСОБА_8 та начальником ПЕВ УКБ «ДМКД» ОСОБА_9 та датована 31 березня 2015 року.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача про те, що судом не встановлена дата підписання актів і відповідно, не правильно встановлена дата настання строку оплати виконаних робіт, з огляду на наступне.

Як вбачається з актів № 221-12 та № 222-12, ними оформлені роботи, виконані за календарний місяць березень 2015. Проте, оскільки ОСОБА_5 оформлені роботи які виконувались у березні 2015, то ці акти не могли бути складені пізніше останнього дня березня 2015., тобто, не пізніше 31.03.2015. Означена дата 31 березня 2015 року також зазначена у довідці про вартість виконаних підрядних робіт за березень 2015 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач виконав роботи за договором і передав їх результат відповідачу не пізніше 31.03.2015.

Відповідно до ч.4 ст. 879 ЦК України, оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що оплата фактично виконаних робіт здійснюється протягом 20 банківських днів з дати підписання замовником акта приймання виконаних підрядних робіт, довідки про вартість виконаних підрядних робіт за формою №КБ-3 та отримання рахунку на оплату.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таким чином, відповідач зобов'язаний був сплатити вартість робіт не пізніше 28.04.15 року, тому суд першої інстанції обґрунтовано стягнув суму боргу за даними актами у розмірі 53 955,74 грн.

Доводи відповідача про те, що означені роботи не підлягають оплаті у звязку з тим, що підписані неповноважними особами, є неспроможними з огляду на те, що відповідач не заперечував сам факт виконання позивачем означених робіт.

Крім того, з інших актів, які підписувались та оплачувались сторонами під час виконання умов договору будівельного підряду № 13-2075-02 від 11.11.13, які знаходяться в матеріалах справи вбачається прийняття виконаних робіт інженером ПО УКС ПАО "ОСОБА_4 та начальником ПО УКС ПАО "ДМКД" ОСОБА_5Н, та оплата за цими актами, що відповідало усталеним діловим звичаям, які склались між сторонами. Крім того, акти здавання-приймання робіт за підписом вказаних осіб оплачувались відповідачем під час дії спірного договору. Також, відповідач не надав доказів того, що ним після отримання результату робіт, подавались будь-які заяви в порядку п. 1 ст. 853 ЦК України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно зі статтями 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 8.2 договору встановлено, що за порушення строку оплати виконаних і прийнятих робіт, замовник сплачує підряднику пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який нараховується пеня від суми боргу

Оскільки судом встановлено порушення відповідачем умов договору в частині своєчасної оплати за виконанні роботи, господарський суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача пеню в розмірі 15 243,61 грн. за період прострочки з 29.04.15 по 29.10.15.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок, тому висновки суду першої інстанції про стягнення на користь позивача 3 % річних в сумі 1361,46 грн. за період прострочки з 29.04.15 по 29.02.16. та інфляційних втрат в загальному розмірі 2 940,39 грн. за період прострочки з травня 2015 по січень 2016, також є законними та обґрунтованими.

Посилання апелянта як на підставу для відмови у оплаті за актом виконаних робіт за березень 2015 року на п. 6.3 Договору, згідно з яким остаточний розрахунок за виконані роботи по обєкту проводиться на підставі ОСОБА_5 технічної готовності будівельно-монтажних робіт, або іншого документу, оформленого сторонами та підтверджуючого завершення виконання усього комплексу робіт за договором, не є підставою для відмови у стягненні за актом виконаних робіт за березень 2015 року, оскільки відповідач є замовником робіт з реконструкції доменного цеху зі спорудження комплексу з підготовки та вдування пиловугільного палива в доменні печі, а виконанні позивачем роботи є лише часткою означеного інвестиційного проекту і складають монтаж обладнання на певних обєктах.

Так, відповідно до п. 6.2 договору, оплата фактично виконаних робіт проводиться протягом 20 банківських днів з дати підписання замовником ОСОБА_5 прийомки виконаних підрядних робіт за формою № КБ-3 та отримання рахунку на оплату.

Як вбачається з п. 1.1 договору, замовник доручає, а підрядник зобовязується на свій ризик, власними силами і у строк, визначений цим договором, виконати наступні роботи: монтаж обладнання, на обєктах, вказаних в додатках №1. Згідно умов п.1.3 договору, результатом виконання робіт є монтаж обладнання у відповідності з проектною документацією переліченою у додатку №2. Етапи й строки виконання робіт узгоджуються графіком виконання монтажних робіт з монтажу обладнання, додаток №3 який є невідємною частиною цього договору.

Таким чином, оплата відповідачем фактично виконаних робіт не повязана з складанням ОСОБА_5 технічної готовності будівельно-монтажних робіт, або іншого документу, оформленого сторонами та підтверджуючого завершення виконання усього комплексу робіт за договором, а тому відповідач безпідставно відмовився від оплати фактично виконаних позивачем робіт на підставі актів за березень 2015 року, що не заперечувалось і відповідачем.

Посилання представника відповідача як на підставу відмови у оплаті виконаних за березень 2015 року робіт на відмову позивача повернути невикористані матеріали й обладнання на суму 298 867,93 грн. не звільняє відповідача від обовязку оплатити фактично виконані позивачем роботи, і не позбавляє його права звернення із відповідним позовом до підрядника.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і обєктивно зясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст.103 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Ф.Е. Дзержинського" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12 травня 2016 року у справі № 904/1270/16- залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови підписано 05.08.2016р.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя Н.Л.Величко

Суддя О.В.Чус