ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.08.16р. Справа № 904/4770/16

За позовом ОСОБА_1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Приватного підприємства "ТОКО ПАРИТЕТ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 37 949,76 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, паспорт серія НОМЕР_2 від 10.08.1995 року

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "ТОКО ПАРИТЕТ" про стягнення заборгованості у розмірі 37 949,76 грн. за період прострочення платежу з 25.06.2014 по 25.05.2016, з яких 35 007,24 грн. інфляційні втрати, 2 942,52 грн. 3 % річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2015 у справі № 904/82/15, яким було стягнуто з приватного підприємства "Токо Паритет" на користь ОСОБА_2 вартість частини майна, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення та частину прибутку підприємства в розмірі 30 % часток у загальній сумі 51 100грн. 00коп., витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 1637 грн. 31коп. Неналежне виконання відповідачем свого обов'язку зі своєчасної та повної виплати позивачу вартості частини майна Приватного підприємства "ТОКО ПАРИТЕТ", пропорційно його частці у статутному фонді товариства, в зв'язку з поданням позивачем заяви про вихід зі складу учасників товариства, стало причиною виникнення спору.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2016 порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні 23.06.2016.

В межах строку встановленого ст. 69 ГПК України, розгляд справи було відкладено з 23.06.2016 на 26.07.2016.

26.07.2016 позивач подав через канцелярію суду заяву про долучення до матеріалів справи копії довідки індексу інфляції Головного управління статистики у Дніпропетровській області (а.с. 37-38).

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував посилаючись на те, що Приватне підприємство "ТОКО ПАРИТЕТ" не є товариством з обмеженою відповідальністю, в зв'язку з чим положення ст. 54 Закону України "Про господарські товариства" не поширюють свою дію на дані правовідносини, щодо виплати позивачу частини майна Приватного підприємства "ТОКО ПАРИТЕТ", пропорційно його частці у статутному фонді товариства. Відповідач зазначає, що зобов'язання Приватного підприємства "ТОКО ПАРИТЕТ", у зв'язку із поданням позивачем заяви про вихід з підприємства, полягало лише у виплаті його частки у статутному капіталі розміром 300 грн. На підставі викладених обставин відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, а також провести розгляд справи, призначений на 26.07.2016, без участі представника відповідача (а.с.39-42).

В межах строку встановленого ст. 69 ГПК України, розгляд справи було відкладено з 26.07.2016 на 08.08.2016.

26.07.2016 було зроблено запит судді господарського суду Дніпропетровської області Євстигнеєвій Н.М. щодо надання до матеріалів справи №904/4770/16 належним чином засвідченої копії рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/82/15, а також інформацію щодо набрання рішенням законної сили (а.с.69).

27.07.2016 у відповідь на запит, суддя господарського суду Дніпропетровської області Євстигнеєва Н.М. надала супровідним листом належним чином засвідчені копії процесуальних документів по справі № 904/82/15 за позовом: ОСОБА_1, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, до відповідача-1: ОСОБА_3, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, відповідача-2: ОСОБА_4, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, відповідача-3: приватного підприємства "Токо Паритет", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області про визнання правочину нікчемним, стягнення вартості частини прибутку, а саме: копію рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2015 року по справі, копію постанови Дніпропетровського апеляційного суду від 07 грудня 2015 року по справі та копію постанови Вищого господарського суду України від 17 травня 2016 року по справі № 904/82/15. А також повідомила, що рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2015 року у справі № 904/82/15 набрало законної сили 17 травня 2016 року та є чинним (а.с. 70-82).

08.08.2016 позивач подав через канцелярію суду пояснення (а.с. 83-91).

В призначене судове засідання представник відповідача не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 08.08.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2015 у справі №904/82/15, яке за результатами апеляційного оскарження, постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.12.2015 залишено без змін, встановлено наступні обставини:

Приватне підприємство "Токо Паритет" створено на підставі рішення засновників №1 від 24 вересня 2009 року та зареєстроване державним реєстратором Криворізької міської ради Дніпропетровської області 17.11.2009 за № 0011338.

Відповідно до п.п.7.1.,7.2. Статуту для забезпечення діяльності підприємства за рахунок грошового внеску засновників створюється статутний капітал у розмірі 500,00грн., які вносяться на рахунок підприємства протягом півроку після реєстрації підприємства. Між засновниками статутний капітал розподіляється наступним чином:

ОСОБА_5 - 250,00грн., що становить 50 часток та відповідає 50 голосів;

ОСОБА_6 - 250,00грн., що становить 50 часток та відповідає 50 голосів.

ОСОБА_7 сплатив внесок до статутного капіталу підприємства у сумі 250,00грн., що підтверджується квитанцією №158.2 від 20.07.2010 на суму 250,00грн.

Згідно зі ст. 167 Господарського кодексу України частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю визначає обсяг корпоративних прав відповідного учасника товариства.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 87 ГК України сума вкладів засновників та учасників господарського товариства становить статутний капітал товариства. Товариство має право змінювати (збільшувати або зменшувати) розмір статутного капіталу в порядку, встановленому цим Кодексом та законом, прийнятим відповідно до нього.

10 листопада 2011 року відбулися загальні збори власників приватного підприємства "Токо Паритет" з наступним порядком денним:

- про збільшення статутного капіталу приватного підприємства та введення нового співвласника;

- про доповнення основних видів діяльності;

- про затвердження статуту в новій редакції.

На зборах були прийняті рішення:

- про збільшення статутного капіталу до 1 000,00грн. за рахунок довнесення сум: ОСОБА_6 - 150,00грн.. ОСОБА_1 - 50,00грн., за рахунок введення нового співвласника ОСОБА_4 з внеском до статутного капіталу - 300,00грн. У зв'язку з чим, статутний капітал приватного підприємства складає 1000,00грн. поділений на 100 часток, одна частка становить 10,00грн. та розподілений наступним чином: ОСОБА_6 - 400,00грн., що становить 40 голосів, ОСОБА_1 - 300,00грн. - 30 голосів, ОСОБА_4 - 300,00грн., що становить 30 голосів (п.1. порядку денного);

- про доповнення основних видів діяльності;

- про затвердження статуту в новій редакції.

19.01.2012 державним реєстратором Криворізької міської ради Дніпропетровської області зареєстровано зміни до Статуту приватного підприємства "Токо Паритет", затверджені рішенням власників приватного підприємства від 10.11.2011. Відповідно до вказаних змін для забезпечення діяльності підприємства за рахунок грошового внеску власників створюється статутний капітал у розмірі 1 000,00грн., які вносяться на рахунок підприємства протягом півроку після реєстрації підприємства. Статутний капітал розподіляється на 100 часток, 1 частка дорівнює 10,00грн. та відповідає 1 голосу при голосуванні (п.7.1. Статуту).

Згідно п.7.2. Статуту між власниками статутний капітал розподіляться наступним чином:

ОСОБА_1 - 300,00грн. - 30 голосів, ОСОБА_6 - 400,00грн., що становить 40 голосів, ОСОБА_4 - 300,00грн., що становить 30 голосів.

На виконання рішення загальних зборів від 10.11.2011 згідно квитанції №158.58 від 24.04.2012 ОСОБА_1 сплатив внесок до статутного капіталу у сумі 50,00грн. (а.с.36, т.1).

Таким чином, підтверджується факт оплати ОСОБА_1, як учасником, його вкладу до статутного фонду приватного підприємства у повному обсягу.

18 червня 2015 року ОСОБА_6 звернувся до приватного підприємства "Токо Паритет" з заявою про вихід із складу власників підприємства та передати належну йому частку у статутному капіталі у розмірі 400грн.00 коп. ОСОБА_3 Заява про вихід із складу учасників підприємства посвідчена ОСОБА_8, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрована в реєстрі за №1216 (а.с.200, т.2).

19 червня 2015 року між ОСОБА_6 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) був укладений договір купівлі-продажу корпоративних прав приватного підприємства "Токо Паритет".

25 червня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до приватного підприємства "Токо Паритет" з заявою про вихід із складу власників підприємства, просив виплатити належну йому частку у статутному капіталі у сумі 300,00грн. в строки передбачені законодавством та Статутом, про що подав відповідну заяву.

25 червня 2013 року відбулися загальні збори власників приватного підприємства "Токо Паритет" з порядком денним:

1. Про обрання голови, секретаря зборів.

2. Розгляд питання щодо продажу корпоративних прав на приватному підприємстві "Токо Паритет" ОСОБА_6 та внесення змін до установчих документів щодо складу власників.

3. Про вихід ОСОБА_1 зі складу власників приватного підприємства "Токо Паритет".

4. Про перерозподіл частки підприємства, що належить ОСОБА_1 між співвласниками приватного підприємства "Токо Паритет".

На загальних зборах були присутні учасники: ОСОБА_6 - 40 голосів, ОСОБА_4 - 30 голосів.

З першого питання порядку денного прийнято рішення обрати головою зборів ОСОБА_9, секретарем - Римаренко О.О.

З другого питання порядку денного загальні збори вирішили:

- дозволити ОСОБА_6 продати належну йому частку корпоративних прав у приватному підприємстві "Токо Паритет", що складає 40% статутного капіталу ОСОБА_3;

- отримати від ОСОБА_4 згоду на продаж ОСОБА_6 належної йому частки корпоративних прав у приватному підприємстві "Токо Паритет".

- ОСОБА_3 укласти договір купівлі-продажу частки корпоративних прав у приватному підприємстві "Токо Паритет"

З четвертого питання порядку денного загальні збори вирішили:

- задовольнити заяву ОСОБА_1 щодо виходу зі складу власників та виплатити йому його частку в статутному фонді товариства, яка складає 300,00грн.;

- у зв'язку із складанням договорів купівлі-продажу частини корпоративних прав та виходу зі складу власників ОСОБА_1 внести зміни до Статуту приватного підприємства "Токо паритет" щодо складу власників. З метою недопущення зменшення статутного капіталу ОСОБА_3 довнести 30% статутного капіталу в строк до 01.08.2013, частка якого буде складати 70% частки підприємства. Статутний капітал сумою 1000,00грн. розподілити між власниками наступним чином: ОСОБА_3 - 700грн., що становить 70% частки у статутному капіталі; ОСОБА_4 - 300.00грн., що становить 30% частки статутного капіталу;

- скласти та затвердити статут приватного підприємства "Токо Паритет" у новій редакції згідно вимог чинного законодавства.

03 липня 2013 року державним реєстратором Криворізької міської ради Дніпропетровської області на підставі рішення №3/13 загальних зборів власників підприємства від 25.06.2013 здійснена державна реєстрація Статуту приватного підприємства "Токо Паритет".

Вищевказаним рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2015 у справі № 904/82/15 було встановлено той факт, що ОСОБА_1 виконав свій обов'язок відносно формування статутного капіталу товариства у повному обсягу; порядок виплати вартості частини майна та прибутку учаснику, який вибув зі складу учасників товариства, статутом приватного підприємства "Токо паритет" не визначений; учасник, який виходить з товариства, має право на отримання вартості частини майна, пропорційної його оплаченій частки (вкладу) у статутному капіталі; після спливу 12 місяців з дати подачі ОСОБА_2 заяви про вихід зі складу засновників підприємства його частка у статутному капіталі товариства не була виплачена, що і стало підставою для звернення до господарського суду з позовом.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального Кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2015 у справі №904/82/15, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.12.2015 було стягнуто з стягнуто з приватного підприємства "Токо Паритет" на користь ОСОБА_2 вартість частини майна, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення та частину прибутку підприємства в розмірі 30 % часток у загальній сумі 51 100 грн. 00коп., витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 1637 грн. 31 коп.

Звертаючись до господарського суду з позовом, позивач зазначає, що станом на червень 2016 року відповідач свої зобов'язання з виплати вартості частини майна, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення та частину прибутку підприємства в розмірі 30 % часток у загальній сумі 51100 грн. 00 коп. - не виконав.

В зв'язку з неналежним виконанням грошового зобов'язання позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 35 007,24 грн. інфляційних втрат та 2 942,52 грн. 3 % річних, що і є причиною виникнення даного спору.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з наступного.

Докази виплати відповідачем частки у статутному капіталі в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, зобов'язання відповідача щодо виплати позивачу його частки у статутному капіталі вважається простроченим з 26.06.2014 включно, оскільки відповідно до положень ст. 54 Закону України "Про господарські товариства" виплата вартості частини майна товариства, пропорційно частці учасника, який виходить з товариства, у статутному капіталі товариства провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з приписами частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У п. 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" зазначено, що за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Положеннями ст. 229 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

За прострочення виплати позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 25.06.2014 по 25.05.2016 у розмірі 2942,52 грн. та інфляційні втрати за період з 25.06.2014 по 25.05.2016 в розмірі 35007,24 грн.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тому підставою відповідальності за грошовим зобов'язанням є сам факт порушення зобов'язання, який полягає в неповерненні відповідних грошових коштів у строк, і цей факт є вирішальним для застосування такої відповідальності.

За своїми ознаками три відсотки річних є платою за користування чужими коштами в цей період прострочки виконання відповідачем його договірного зобов'язання, і за своєю правовою природою вони є самостійним способом захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов'язань.

Суд перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат відповідно до вимог чинного законодавства вважає його вірним, в зв'язку з чим позовні вимоги позивача про стягнення із відповідача інфляційних втрат в розмірі 35 007,24 грн. - є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Перевіривши розрахунок 3 % річних судом встановлено, що при здійсненні розрахунку позивачем було невірно встановлено початок періоду прострочення зобов'язання та розпочато з дня, коли зобов'язання мало бути виконано (до 25.06.2014), тоді як прострочення зобов'язання почалось лише з 26.06.2014. Враховуючи вищезазначене, судом здійснено перерахунок 3% річних за період прострочення з 26.06.2014 по 25.05.2016, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 2938,32 грн.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно зі ст.49 ГПК України судові витрати покладаються відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Токо Паритет" (50056, м. Кривий Ріг, мікрорайон Сонячний, б.32, кв.23, код 36607719) на користь ОСОБА_1 (50078, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 35 007,24 грн. інфляційні втрати, 2 938,32 грн. 3 % річних та суму судового збору у розмірі 1378 грн., про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.08.2016

Суддя Я.С. Золотарьова