ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16.08.16р. Справа № 904/6791/16

Суддя Рудовська І.А. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АБРИС ДНІПРО", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод", м. Дніпро

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНСМАГ", м. Дніпро

про стягнення 3 228 347,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, а також тих клопотань, що подані позивачем разом із позовною заявою.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АБРИС ДНІПРО" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх. № суду 6806/16 від 15.08.2016 р.) до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод" про стягнення 3 228 347,90 грн. - заборгованості та витрат по сплаті судового збору.

Суд вважає за необхідне повернути позовну заяву від 12.08.2016 р. і додані до неї документи без розгляду з наступних підстав:

Згідно ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як випливає з вимог ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів не залежить від того чи є у наявності у відповідача дані документи.

На підтвердження надіслання відповідачу та третій особі копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення, позивач залучив до позовної заяви поштові квитанції № 8752, № 8753 від 15.08.2016 р. з описами вкладення у цінний лист від 15.08.2016 р.

Натомість, суд звертає увагу, що в описах вкладення у цінний лист від 15.08.2016 р. зазначено: "Позовна заява про стягнення заборгованості в сумі 3 228 347,90 грн. з додатками (18 аркушів) - копії", однак при цьому перелік додатків в описі вкладення у цінний лист не наводиться, що позбавляє суд можливості перевірити дотримання позивачем вимог ст. 56 Господарського процесуального кодексу України стосовно його обовязку надіслати відповідачу та третій особі копії позовної заяви та всіх доданих до неї документів. В той же час, до позовної заяви додані вказані в ній додатки (стор. 3-4 позовної заяви - додаток в копіях №№ 1 - 7), направлення яких відповідачу та третій особі фактично позивачем не підтверджується.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати поштові квитанції № 8752, № 8753 від 15.08.2016 р. з описами вкладення у цінний лист від 15.08.2016 р. в якості виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд приймає до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК. Крім того, в абз. 7 п.п. 3.5 п. 3 наведеної постанови Пленуму ВГСУ визначено, що у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК України.

За змістом ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Вказані обставини є підставою для повернення позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду.

Додатково зазначаємо, що згідно з ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись ч. 2 ст. 34, ст.ст. 56, 57, п. 6 ст. 63, ст.ст. 86, 87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток: - позовна заява з додатками на 22 аркушах, у тому числі платіжне доручення № 63 від 11.08.2016 р. про сплату судового збору у розмірі 48 425,23 грн.

Суддя ОСОБА_1