УХВАЛА

15 серпня 2016 року Справа № 913/792/15

Провадження №3/913/792/15

Суддя господарського суду Луганської області Секірський А.В., розглянувши матеріали скарги №25/05-1 від 25.05.2016 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» на постанови відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про арешт коштів боржника у справі

за позовом ОСОБА_1 з обмежною відповідальністю «Ремнафтосервіс», м. Сєвєродонецьк Луганської області,

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит», м. Сєвєродонецьк Луганської області,

про стягнення заборгованості 67 944 грн. 26 коп.

орган виконання судових рішень відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції, м. Сєвєродонецьк Луганської області,

суддя Секірський А.В.,

секретар судового засідання Краєвська К.П.

У засіданні брали участь:

від позивача представник не прибув;

від відповідача (заявника) представник не прибув;

від ВДВС Сєвєродонецького МУЮ - представник не прибув,

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Луганської області від 16.11.2015 у справі №913/792/15 позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ДТЕК СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ, 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, б. 24А, код 37596090, на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю РЕМНАФТОСЕРВІС, 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 23, код 37747948, пеню в розмірі 4294 грн. 73 коп. (чотири тисячі двісті девяносто чотири гривні 73 коп.), 3% річних в розмірі 832 грн. 02 коп. (вісімсот тридцять дві гривні 02 коп.), інфляційні витрати в розмірі 16 063 грн. 36 коп. (шістнадцять тисяч шістдесят три гривні 36 коп.) та витрати зі сплати судового збору в сумі 456 грн. 85 коп. (чотириста пятдесят шість гривень 85 коп.).

На виконання зазначеного рішення по справі №913/792/15 видано наказ 30.11.2015.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 24.12.2015 у справі №913/792/15 було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит про відстрочку виконання рішення господарського суду Луганської області від 16.11.2015 у справі №913/972/15 строком на 12 місяців.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" 12.05.2016 звернулось до господарського суду Луганської області зі скаргою б/н від 10.05.2016 на дії Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції та клопотанням про відновлення строку подання скарги, у задоволенні якого ухвалою від 12.05.2016 відмовлено та скаргу залишено без розгляду.

Скаржник ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» вдруге звернувся до господарського суду Луганської області зі скаргою №25/05-1 від 25.05.2016 на постанови Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції з вимогами:

1. Визнати незаконними постанови відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про арешт коштів боржника від 31.03.2016 по зведеному виконавчому провадженню № 449063121 в межах наказу господарського суд Луганської області по справі № 913/792/15.

2. Скасувати постанови відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про арешт коштів боржника від 31.03.2016 по зведеному виконавчому провадженню № 449063121 в межах наказу господарського суд Луганської області по справі № 913/792/15

3. Зобов`язати відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції відкликати повідомлення про арешт коштів, що містяться на рахунках ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» з фінансових установ: ПАТ «ПУМБ»; АТ «ОСОБА_2 Аваль» у м. Києві; ПАТ «ОСОБА_3 ДБУ»; ПАТ «ІНГ ОСОБА_3 Україна»; АТ «Ощадбанк»; ПАТ «Укрсоцбанк».

Ухвалою суду від 30.05.2016 відновлено процесуальний строк на подання скарги, скаргу прийнято до розгляду.

29.06.2016 до канцелярії суду від скаржника надійшла заява про уточнення вимог за скаргою б/н б/д згідно якого він просить суд:

- визнати незаконною постанову відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про арешт коштів боржника від 31.03.2016 по зведеному виконавчому провадженню №449063121, якою накладено арешт на банківський рахунок боржника № 9111 у ПАТ ПУМБ.

- зобовязати відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції повідомити ПАТ ПУМБ про зняття арешту з коштів ТОВ ДТЕК Свердловантрацит, що містяться на рахунку № 9111, який використовується ТОВ ДТЕК Свердловантрацит для виплати заробітної плати робітникам підприємства, а також з якого здійснюється сплата податків та інших обовязкових платежів до Державного бюджету.

В судовому засіданні 11.07.2016 скаржник надав суду заяву про зміну вимог за скаргою, згідно яких він просить суд:

- визнати недійсною постанову відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про арешт коштів боржника від 31.03.2016 по зведеному виконавчому провадженню №449063121, якою накладено арешт на банківський рахунок боржника № 9111 у ПАТ ПУМБ.

- зобовязати відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції надсилати ПАТ ПУМБ постанову про зняття арешту з коштів ТОВ ДТЕК Свердловантрацит, що містяться на рахунку № 9111, який використовується ТОВ ДТЕК Свердловантрацит для виплати заробітної плати робітникам підприємства, а також з якого здійснюється сплата податків та інших обовязкових платежів до Державного бюджету.

- від решти вимог скарги на постанову відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про арешт коштів боржника ТОВ ДТЕК Свердловантрацит відмовляється.

15.08.2016 до канцелярії суду від скаржник надійшла заява про заміну вимог за скаргою б/н б/д згідно якої він просить суд:

-визнати недійсною постанову відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про арешт коштів боржника від 31.03.2016 по зведеному виконавчому провадженню №449063121, якою накладено арешт на грошові кошти у розмірі 21 190,11 грн., які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» № 9111 у ПАТ ПУМБ у межах наказу по справі № 913/792/15 про стягнення з ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» на користь ТОВ «Ремнафтосервіс» пені в розмірі 4 294, 73 грн., 35% річних в розмірі 832,02 грн., інфляційних витрат в розмірі 16 063, 36 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 456, 85 грн.

- від решти вимог скарги на постанову відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про арешт коштів боржника ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» відмовляється.

Згідно з п. 9.9. Постанови пленуму Вищого господарського суду №9 від 17.10.2012 у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII1 ГПК тощо.

Зі змісту вищевказаної заяви вбачається, що скаржник уточнив першу вимогу за скаргою та відмовився від решти вимог. Суд приймає до уваги вказані заяви.

На обґрунтування вимог за скаргою відповідач вказує, що в ході виконання наказу суду від 30.11.2015 № 913/792/15, який входить до складу зведеного виконавчого провадження № 49063121, старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції винесена постанова від 31.03.2016 про накладення арешту на грошові кошти на рахунку, з якого велося нарахування заробітної плати робітникам ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит", у тому числі шахтарям. З цього ж банківського рахунку здійснюється сплата податків та інших обовязкових платежів до Державного бюджету України.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом, а ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 115, ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю України, ст. 22, ч.ч. 1, 6 ст. 24, ч. 3 ст. 15 Закону України "Про оплату праці" визначено:

- заробітна плата повинна виплачуватись регулярно в робочі дні, в установлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів;

- керівники підприємств усіх форм власності зобовязані вжити заходів щодо своєчасної виплати заробітної плати та вжиття заходів з погашення заборгованості по її виплаті;

- своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості;

- субєкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами;

- оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.49 №95, ратифікованої Україною 04.08.61, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, а якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Таким чином, накладення арешту на рахунки боржника на підставі постанов від 31.03.2016, які призначені для виплати заробітної плати та для обігу коштів соціального страхування в національній валюті, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати, що призводить до порушення конституційних прав громадян, що працюють на підприємстві. Також товариство позбавлене можливості сплачувати податки та інші обовязкові платежі до Державного бюджету України.

Позивачем (стягувачем) надіслано на адресу суду клопотання, в якому він просить суд відмовити відповідачу у задоволенні скарги, оскільки вважає постанову відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про арешт коштів боржника, цілком законною, а подання скарги - не чим іншим, як намагання відповідача у будь-який спосіб уникнути чи затягнути строки виконання судового рішення та сплати стягнення штрафних санкцій.

Сєвєродонецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області відзивом від 07.07.2016 № 7350/03-50 просить відмовити у задоволенні скарги, оскільки боржник не скористався правом, наданим ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження", на відстрочення проведення виконавчих дій.

Дослідивши матеріали скарги, надані учасниками судового процесу докази, господарський суд вважає скаргу відповідача такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 6 Закону України Про виконавче провадження передбачені гарантії прав фізичних осіб та юридичних осіб у виконавчому провадженні, зокрема, державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних осіб і юридичних осіб.

Законом України Про виконавче провадження, зокрема, ч. 1 статті 32 встановлені заходи примусового виконання рішень, одним з яких є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Згідно з ч. 1 статті 57 Закону України Про виконавче провадження, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до абз. 1 ч.2 ст. 57 Закону України Про виконавче провадження, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Згідно ч. 3 ст. 65 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Частиною 5 ст. 65 Закону України Про виконавче провадження визначено, що не підлягають стягненню в порядку, встановленому цим Законом, кошти що перебувають на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки" та кошти що знаходяться на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання" та статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику".

Водночас, позивачем не надано суду доказів, що вказаний позивачем рахунок № 9111 у ПАТ ПУМБ є рахунком зі спеціальним режимом використання, та на нього розповсюджуються обмеження зазначені у ч. 5 ст. 65 Закону України Про виконавче провадження, а отже дії державного виконавця при накладенні арешту на грошові кошти на вказаному рахунку не суперечать вимогами Закону України Про виконавче провадження.

До того ж, згідно довідки ПАТ ПУМБ № КНО-52.4/610 від 13.04.2016, рахунок № 9111 не є рахунком зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, та використовується відповідачем, зокрема, для виплати заробітної плати працівникам, витрат на відрядження, а також сплати обовязкових платежів (зборів), повязаних з нарахуванням заробітної плати та інших обовязкових платежів, а саме податку з доходів фізичних осіб, аліментів, військового збору, єдиного внеску.

З наведеної довідки неможливо зробити висновок, що рахунок використовується виключно для акумулювання грошових коштів, спрямованих на виплату заробітної плати та решти похідних від неї платежів.

На вимогу суду надати докази звернення до державного виконавця з відомостям про накладення арешту на грошові кошти на рахунку, з якого здійснюється виплата заробітної плати, таких доказів надно не було.

Також, з матеріалів скарги неможливо встановити наявність грошових коштів на банківському рахунку ТОВ ДТЕК Свердловантрацит № 9111 у ПАТ ПУМБ та доказів того, що вони будуть спрямовані на виплату заробітної плати.

Також, не надано суду доказів нарахування заробітної плати та її розміру з моменту накладення арешту державним виконавцем, зокрема, розрахункова відомість з нарахування заробітної плати, список перерахування в банк заробітної плати за певні місяці, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (звіт з формою 1ДФ) з відміткою органу державної фіскальної служби про їх прийняття, звіт з праці форми 1ПВ тощо.

Скаржником було надано довідку щодо заборгованості по заробітній платі робітникам ТОВ ДТЕК Свердловантрацит, згідно якої вбачається, що підприємство має заборгованість по виплаті заробітної плати працівникам станом на 01.06.2016 у сумі 28544455,96 грн.

Водночас, зі змісту вищевказаної довідки неможливо встановити період формування вказаної заборгованості, не вказано, яка сума заборгованості по заробітній платі існувала з моменту прийняття постанови про арешт коштів №49063121 від 31.03.2016 по дату подання відповідачем скарги до суду.

Згідно абзаців 1-2 пункту 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 17.10.2012. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Постанову може бути визнано недійсною у разі, як що вона за замістом не відповідає всім вимогам діючого законодавства та є незаконною.

Отже, враховуючи вищевикладене суд зазначає, що оскаржувана постанова державного виконавця відповідає вимогам закону України Про виконавче провадження, а скаржником не доведено, що на арештованому рахунку можуть бути наявними грошові кошти, призначені для виплати конкретної суми заробітної плати.

Представником скаржника 15.08.2016 було подано заяву №б/н б/д про зміну вимог за скаргою, згідно якої заявник відмовився від вимог за скаргою в частині скасування постанови ВДВС Сєвєродонецького МУЮ про арешт коштів боржника від 31.03.2016 по зведеному виконавчому провадженню № 449063121 в межах наказу господарського суду Луганської області у справі № 913/792/15 та зобовязання ВДВС Сєвєродонецького МУЮ відкликати повідомлення про арешт коштів, що містяться на рахунках ТОВ ДТЕК Свердловантрацит з фінансових установ, яку судом було прийнято.

Згідно абз. 2 п. 9.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України зазначено, що у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Отже, оскільки відповідач (заявник) відмовився від частини вимог по скарзі, провадження у скарзі в цій частині слід припинити.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит на постанови відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції, слід відхилити в заявленій частині. В решті вимог за скаргою провадження підлягає припиненню.

Керуючись п.4. ч.1 ст. 80, 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит №25/05-1 від 25.05.2016 в частині визнання недійсною постанови відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Луганській області про арешт коштів боржника від 31.03.2016 по зведеному виконавчому провадженню №449063121, якою накладено арешт на грошові кошті у розмірі кошти у розмірі 21 190,11 грн., які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» № 9111 у ПАТ ПУМБ у межах наказу по справі № 913/792/15 про стягнення з ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» на користь ТОВ «Ремнафтосервіс» пені в розмірі 4 294, 73 грн., 35% річних в розмірі 832,02 грн., інфляційних витрат в розмірі 16 063, 36 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 456, 85 грн. відхилити.

2. В решті вимог по скарзі ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит №25/05-1 від 25.05.2016 провадження припинити.

Суддя А.В. Секірський