ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.08.2016 Справа № 905/1889/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Мальцева М.Ю., при помічнику судді Романцової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», м. Добропілля, Донецька область

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця", м. Красний Лиман, Донецька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк

про стягнення 5492,13 грн.

За участю представників сторін:

Позивач: ОСОБА_1, за довіреністю

Відповідач: ОСОБА_2, за довіреністю

Третя особа: не зявився

СУТЬ СПОРУ

В провадженні господарського суду Донецької області перебуває справа №905/1889/16 за позовом Публічного акціонерного товариства ДТЕК Добропільська ЦЗФ м. Добропілля, Донецька область до відповідача - Публічного акціонерного товариства Українська залізниця м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця, м. Красний Лиман, Донецька область, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк про стягнення 5492,13 гривень.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вагон з вантажем на станцію Сороче Донецької залізниці (станція призначення) прибув з недостачею, яка підтверджена складеним цією ж станцією комерційним актом БИ 570974/76, БИ 570973/75 від 07.12.2015р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.06.2016 р. було порушено провадження по справі № 905/1889/16.

21.06.2016р. Відповідач через канцелярію суду надав заперечення на позовну заяву в якому просив замінити неналежного відповідача ПАТ «Українська залізниця» на належного відповідача ОСОБА_3 підприємство «Донецька залізниця», 83001, м. Донецьк, вул.. Артема, 68, .

21.06.2016р. Ухвалою господарського суду Донецької області було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 підприємство «Донецька залізниця», м. Донецьк

02.08.2016 позивач, через канцелярію суду надав клопотання про залучення наступних документів, а саме: роздруковану сторінку електронної пошти про надсилання копії позовної заяви третій особі, довідку про вартість вантажу.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Представники позивача та відповідача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляли, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України відкладався.

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Павлоградвугілля» (далі Замовник) та Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (далі-Виконавець, Позивач) був укладений договір №13-15/75-У від 31.12.2013р. , відповідно до якого Замовник зобовязався передати (поставити) виконавцю вугілля для збагачення, оплатити послуги Виконавця, повязані зі збагачення вугілля та прийняти концентрат. Виконавець зобовязаний прийняти вугілля, провести його збагачення та передати (поставити) отриманий в результаті збагачення концентрат замовнику, в строки та на умовах, обумовлених дійсним договором та відповідними специфікаціями. Відповідно до п.2,4,5 Специфікації від 30.11.2015р. до договору поставки вугільного концентрату в грудні 2015р. здійснюються зокрема, на ст. Сороче Донецької залізниці вантажоодержувачу ДТЕК Зуївська ТЕС.

04.12.2015р. Позивач, відповідно до Технічних умов завантажило вугілля камяне марки Г 0-100 по накладній №50424977 у вагон №53756862 в кількості 70000 кг., у вагон №55332522-в кількості 70000 кг. та передало вказаний вантаж для перевезення Залізниці. Згідно з накладною навантаження на рівні бортів, вантаж маркований однією борозною катка ущільнювача.

На станції призначення Сороче Донецької залізниці 07.12.2015р. були складені комерційні акти БИ 570974/76, БИ 570973/75.

Відповідно до комерційного акту БИ 570974/76 при контрольному переважуванні вагону №53756862 на справних 150-ти тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто-90320 кг., тара -23200 кг., нетто-67120 кг., що менше вантажного документу на 2880 кг. Вздовж 1-2 люків по ходу потягу по всій ширині вагону-поглиблення вантажу 1300мм. Маркування в місцях поглиблень порушене. Двері та люки зачинені, протікання вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний.

Відповідно до комерційного акту БИ 570973/75 при контрольному перевантажуванні вагону №55332522 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто-90440 кг., тара -23500 кг., нетто-66940 кг., що менше вантажного документу на 3060 кг. Над 6-7 люками по ходу потягу по всій ширині вагону-поглиблення вантажу 1000мм. Маркування порушене. Двері та люки зачинені, протікання вантажу не має. В технічному відношенні вагон справний.

Згідно довідки щодо вартості вугільної продукції, ціна 1 т. вугілля складає 1008,10 грн. без ПДВ, 1209,72 з урахуванням ПДВ.

Відповідно до ст.909 Цивільного Кодексу України (ЦК) за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його уповноваженій на отримання вантажу особі.

Згідно п.2 ст.924 ЦК перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК обумовлено: у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Ст.23 Закону "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст.26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Відповідно до ст. 130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно ст.133 Статуту залізниць України передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Статтею129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Факт нестачі за спірним перевезенням матеріалами справи підтверджений, зокрема комерційними актами.

Залізниця не довела, що нестача виникла з незалежних від перевізника причин.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Залізниця не довела, що нестача виникла з незалежних від перевізника причин.

Сума недостачі з урахуванням норми природної втрати маси вантажу i граничного розходження визначення маси нетто складає 5492,13 грн. із розрахунку: 4,54 т. (нестача вантажу з урахуванням норми природної втрати 1%) х 1209,72 грн. (вартість 1т вугілля з ПДВ).

Господарський суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо заміни неналежного відповідача ПАТ «Українська залізниця» на належного відповідача Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк, суд зазначає наступне, згідно з ч. 6 ст.2 Закону України «Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» від 28.06.2015 року, Товариство є правонаступником усіх прав і обовязків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту;

Системний аналіз ч.ч.3 і 9 ст.2 Закону України «Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та послідовності дій зі створення ПАТ «Українська залізниця», визначений Постановою КМУ №200 від 25.06.2014р., дає підстави для висновку, що злиття підприємств, на базі яких мало створюватися ПАТ «Українська залізниця», у тому числі складанні відповідних передавальних актів та формування статутного фонду, мало хронологічно передувати державної реєстрації їх правонаступника - ПАТ «Українська залізниця» - моменту набуття ним статусу субєкта правовідносин у розумінні ст.ст. 91, 92 Цивільного кодексу України. Отже, факт створення правонаступника відповідно до ч.3 ст.2 Закону і перебування державного підприємства «Донецька залізниця» серед переліку підприємств, на базі яких мало бути створено ПАТ «Українська залізниця» як їх правонаступник, є цілком самодостатнім для правонаступництва;

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які за ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» презюмуються достовірними, ПАТ «Українська залізниця» визначена правонаступником державного підприємства «Донецька залізниця», що узгоджується і зі змістом ч.2 п.2 Статуту ПАТ «Українська залізниця», затвердженого постановою КМУ №735 від 02.09.2015р., які не були змінені чи скасовані у встановленому діючим законодавством порядку;

Частина 1 ст.2 Закону України «Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» уповноважує Кабінет Міністрів України прийняти рішення про створення означеного ПАТ, проте його статус як правонаступника відповідних підприємств (у тому числі третьої особи) безпосередньо визначений цим Законом і можливість запровадження винятків чи обмежень щодо такого правонаступництва за підприємствами визначеного переліку, у тому числі в залежності від здійснення/нездійснення дій з інвентаризації майна у розумінні Постанови КМУ №604 від 12.11.2014р., вказаним Законом не передбачена.

Таким чином публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» є належним відповідачем у справі, а посилання відповідача у запереченні проти позову на те, що він не є належним відповідачем не може бути прийнято судом до уваги.

Згідно приписів ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України).

Статтею 36 ГПК України встановлено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог передбачених ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судові витрати підлягають стягненню в порядку, що передбачений ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, ст.ст.909, 920, 924 п.2 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12,23, 26 Закону України "Про залізничний транспорт", ст.ст. 110, 113, ч.2 ст.114, ст.ст.115, 129,130,133 Статуту залізниць України, ст.ст. 32,33,36,43,49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», м. Добропілля, Донецька область до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця», м. Красний Лиман, Донецька область, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 підприємство «Донецька залізниця», м. Донецьк про стягнення 5492,13 грн., задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця»(84400, Донецька область, м. Красний Лиман, вул. Кірова, 22, , п/р 3008 в ТВБВ 10004/0149 Філії Донецьке облуправління АТ «Ощадбанк», МФО 335106) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (85003, Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, 1, , р/р 0458 в ПАТ ПУМБ, МФО 334851) - 5492,13 грн. вартості нестачі вугілля та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (складання).

Вступну та резолютивну частини рішення

оголошено в судовому засіданні 02.08.2016р.

Повне рішення складено 05.08.2016р.

Суддя М.Ю. Мальцев