ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.08.16р. Справа № 904/1350/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійна транспортна компанія", м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

про зобов'язання виконати певні дії та стягнення 50 041,35 грн за договором № ПР/В-15142/НЮдч на технічне обслуговування з відчепленням вантажних вагонів від 26.01.2015

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: адвокат ОСОБА_1, довіреність від 28.04.2016;

від відповідача: представник ОСОБА_2, довіреність №19 від 01.06.2016; заступник начальника структурного підрозділу "Служба вагонного господарства" ОСОБА_3, довіреність НАТ 719878 від 22.04.2016.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургійна транспортна компанія" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (далі - відповідач), у якій заявило вимоги про:

зобов'язання відповідача виконати технічне обслуговування з відчеплення вагонів позивача № 95188629, 95091781 та 950957094;

стягнення 50 041,35 грн пені за порушення термінів надання послуг за договором № ПР/В-15142/НЮдч на технічне обслуговування з відчепленням вантажних вагонів.

Відповідач 05.07.2016 подав до суду клопотання про:

зупинення провадження у цій справі до прийняття рішення суду у справі № 904/2250/16, посилаючись на пов'язаність між собою цих справ;

заміну, в порядку ст. 25 ГПК України, первісного відповідача - Державне підприємство "Придніпровська залізниця" його правонаступником - ПАТ "Українська залізниця" особі регіональної філії "Придніпровська залізниця".

На підставі ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 05.07.2016 оголошено перерву до 19.07.2016.

15.07.2016 позивач подав пояснення, у яких заперечив про зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні 19.07.2016 відповідачем було надано суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позов вважає необгрунтованим та таким, що не витікає з виконання сторонами зобов'язань за договором № ПР/В-15142/НЮдч від 26.01.2015, просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою суду від 19.07.2016 у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено, а клопотання відповідача про заміну неналежного відповідача задоволено, здійснено заміну первісного відповідача - Державного підприємства "Придніпровська залізниця" його правонаступником - Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця".

03.08.2016 позивачем було подано заперечення на відзив відповідача, у якому вказав, що наведені відповідачем у відзиві доводи не відповідають обставинам події, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

09.08.2016 відповідач надав до суду додаткові пояснення стосовно складання за результатами пошкодження вагонів №№ 95188629, 95091781, 95095709 актів ВУ25М.

У судовому засіданні 09.08.2016 оголошено перерву до 10.08.2016.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

26.01.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургійна транспортна компанія" (далі - замовник, позивач) та Державним підприємством "Придніпровська залізниця" (далі - виконавець, відповідач) було укладено договір №ПР/В-15142/НЮдч про надання послуг з технічного обслуговування з відчепленням вантажних вагонів, за умовами п.п.1.1. якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконувати технічне обслуговування з відчепленням під час експлуатації вагонів власності замовника. Необхідність проведення ТО з відчепленням визначають оглядачі вагонів виконавця згідно з "Інструкцією з технічного обслуговування вагонів в експлуатації" ЦВ-0043, затвердженою наказом Укрзалізниці від 25.09.2008 р. № 417-Ц (п.п. 2.1. договору).

Виконавець зобов'язується протягом дії договору виконувати ТО з відчепленням згідно з вимогами розділів 1-8 "Правил з технічного обслуговування з відчепленням" № ЦВ-0030, затверджених наказом Укрзалізниці від 30.07.2007 № 385-Ц (п.п.2.2. договору). Виконавець несе відповідальність за порушення термінів надання послуг (п.7.2.договору).

В п. 4.1 договору № ПР/В-15142/НЮдч передбачено, що строк виконання технічного обслуговування з відчепленням не повинен перевищувати 10 діб з моменту віднесення вагону на відповідальність вагонного депо (операція ОТОТ). Виключення становлять випадки пошкодження вагонів в об'ємі деповського або капітального ремонту.

22.08.2015 в 05 год. 56 хв. на роз'їзді 355 км дільниці перегону Жовтокам'янка -Апостолове Придніпровської залізниці при прямуванні поїзда № 3501 формування станція Привільне, призначення станція Апостолово, стався схід 15-ти завантажених вагонів с 6-го по 20-й з голови поїзду. Перші три вагони, що зійшли - № 95188629, 95091781 та 95095709 є власністю ТОВ "Металургійна транспортна компанія". Зазначені вагони зазнали пошкодження, у зв'язку з чим, в процесі розслідування на них були складені ОСОБА_1 форми ВУ-25М (Про пошкодження вагона) №386, 387, 388. Акти були складені уповноваженими працівниками відповідача відповідно до 3.7. "Правил з технічного обслуговування з відчепленням" ЦВ-0030, в резолютивній частині актів визначено обсяг ремонту, якого потребують вагони, а саме ТОВ-2 (технічне обслуговування з відчепленням).

Того ж дня залізницею було повідомлено причетних: власника - позивача ТОВ МТК (лист № В-27/2215), виробників вагонів - ПАО "Стахановський ВСЗ" (лист № 27/2216), ПАО "Днепровагонмаш" (лист - № 27/2217), та запрошено направити компетентних представників для проведення розслідування інциденту у відповідності до вимог Інструкції про порядок службового розслідування транспортних подій на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту України від 16.10.2003 № 801.

23.08.2015 складено акт службового розслідування серйозного інциденту, відповідно до висновків якого встановлено наступне.

Розслідуванням на місці події встановлено, що з рейок зійшли 15 вагонів, зокрема:

- № 95188629 (6-й з голови поїзда, усіма колісними парами, власник ТОВ "Металургійна транспортна компанія", побудови клеймо "133" ВАТ "Дніпровагонмаш" 15.08.2013),

- № 95091781 (7-й з голови поїзда, усіма колісними парами, власник ТОВ "Металургійна транспортна компанія", побудови "62" ВАТ "Стахановський ВБЗ" 13.02.2013),

- № 95095709 (8-й з голови поїзда, усіма колісними парами, власник ТОВ "Металургійна транспортна компанія", побудови "62" ВАТ "Стахановський ВБЗ" 18.02.2015).

За результатами комісійного обслідування встановлено, що причиною сходу стала несправність вагону № 95188629, власник ТОВ "Металургійна транспортна компанія", побудови клеймо "133" ВАТ "Дніпровагонмаш" 15.08.2013.

За фактом транспортної події, сходу вагонів на дільниці Жовтокам'янка-Апостолове 22.08.2015 були повідомлені правоохоронні органи. СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області 22.08.2015 відкрито кримінальне провадження № 0000942, за результатами слідчих дій встановлено, що у вагоні № 95188629 був злам розпірки тріангеля. Для встановлення обставин по справі призначено проведення залізнично-транспортної експертизи. Винна сторона по справі не встановлена.

На виконання умов договору 23-24.08.2015 зазначені вагони передислоковані на ПТО Апостолове відповідача з оформленням операції ОТОТ, що підтверджується актом форми ГУ-46.

ОСОБА_4 № 386 про пошкодження вагона форми ВУ-25М, складеного 25.08.2015 на вагон № 95188629, цей вагон має наступні пошкодження: схід 4-х колісних пар; відсутні затяжки вертикальних важелів; відсутні тріангеля; зігнуто важіль розчіпного приводу; обірвана від хребетної балки консольна частина; зігнута магістральна труба; вм'ятина на хребтовій балці; вм'ятина на шкворрній балці; зігнуті штурвали системи вивантаження; пошкоджені проміжні стояки (по 700 мм); пошкоджено корпус букси. В акті форми ВУ-25М зазначено, що вагон № 95188629 не витримав гарантійного терміну експлуатації (гарантійний термін 3 роки), унаслідок порушень вимог п.б ГОСТ 4686-74 стався злам розпірки тріангеля. Вагон підлягає технічному обслуговуванню з відчепленням.

ОСОБА_4 № 387 про пошкодження вагона форми ВУ-25М, складеного 25.08.2015 на вагон 95091781, цей вагон має наступні пошкодження: схід 4-х колісних пар; відсутні тріангеля; відсутні 2 затяжки вертикальних важелів; обірвана гальмівна тяга; зігнута магістральна труба; пошкоджено трійник; відсутній штурвал розвантажувального пристрою; пошкоджено 2 штурвала розвантажувального пристрою; пошкоджено тягу системи розвантажування; пошкоджено консольну частину; пошкоджена перехідна площадка; пошкоджено підніжку складача; зігнуто розчіпний важіль; пошкоджена державка розчіпного важеля; пошкоджено 2 підвіски башмака; відсутня балочка авторежиму; пошкоджено 2 бункера; пошкоджено дах 1500мм; відсутній завантажувальний люк; пошкоджено 2 завантажувальних люка; пошкоджена шкворнева балка. В акті форми ВУ-25М зазначено, що вагон № 95091781 не витримав гарантійного терміну експлуатації (гарантійний термін 3 роки), унаслідок порушень вимог п.6 ГОСТ 4686-74 стався злам розпірки тріангеля. Вагон підлягає Тов-2. В розділі "3. Позначення і скорочення" Інструкції з технічного обслуговування вагонів в експлуатації ЦВ-0043, затвердженої Наказом № 417-ц від 25.09.20018 Міністерства транспорту та зв'язку України Державної адміністрації залізничного транспорту України, вказано, що ТОв-2 це - технічне обслуговування вантажних вагонів з відчепленням від поїзду або состава.

ОСОБА_4 № 388 про пошкодження вагона форми ВУ-25М, складеного 25.08.2015 на вагон № 95095709, цей вагон має наступні пошкодження: схід 4-х колісних пар; відсутні 4 тріангеля; відсутні 2 затяжки вертикальних важелів; відсутній гальмівний рукав; зігнута магістральна труба; пошкоджено 2 розчіпних важіля; пошкоджено 2 державки розчіпного важіля; пошкоджено 2 кронштейни розчіпного важіля; обірвана розетка; пошкоджено бункер; пошкоджено 4 консолі; пошкоджена перехідна площадка; відсутня підніжка складача. В акті форми ВУ-25М зазначено, що вагон № 95095709 не витримав гарантійного терміну експлуатації (гарантійний термін 3 роки), унаслідок порушень вимог п.6 ГОСТ 4686-74 стався злам розпірки тріангеля. Вагон підлягає технічному обслуговуванню з відчепленням.

В порушення умов договору відповідач не виконав ТО пошкоджених вагонів. Позивач неодноразово звертався до відповідача стосовно проведення ремонту зазначених вагонів відповідно до вимог договору від 26.01.2015 № ПР/В-15142/НЮдч. У відповідь на запити позивача ним було отримано лист (вих. № В-27/3751 від 04.12.2015) за підписом начальника служби вагонного господарства відповідача ОСОБА_5, в якому було повідомлено, що структурні підрозділи філії "Придніпровська залізниця" не мають технічної можливості виконати ремонт пошкоджених вагонів № 95188629, 95091781 та 95095709.

22.12.2015 та 20.01.2016 позивачем на адресу відповідача були направлені претензії відповідно №1 та №2, про необхідність виконання умов договору, які залишені останнім без відповіді та виконання, що і стало причиною звернення позивача до суду з цим позовом за захистом свого порушеного права.

Відповідач позов не визнає та не вбачає підстав для задоволення позову, посилаючись на необгрунтованість заявлених вимог.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково з таких підстав.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

ОСОБА_4 ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) є, зокрема, договір.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

ОСОБА_4 ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

ОСОБА_4 ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

ОСОБА_4 ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Приписами ст.530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В розділі 4 п.п.4.1.1. п.4.1. Інструкції з технічного обслуговування вагонів в експлуатації ЦВ-0043, затвердженої Наказом № 417-ц від 25.09.20018 Міністерства транспорту та зв'язку України Державної адміністрації залізничного транспорту України, визначено, що технічне обслуговування вантажних вагонів передбачає:

- контроль технічного стану вагонів, що знаходяться в сформованих составах і транзитних поїздах, а також порожніх вагонів при підготовці їх до перевезень без відчеплення від состава чи групи вагонів; виявлення несправностей; виконання необхідного ремонту, що забезпечує безпеку руху, пожежну безпеку, збереження вантажів, що перевозяться, та вагонів; постановку в поїзди і прямування в них технічно справних вагонів - (ТО).

- технічне обслуговування з відчепленням вагонів транзитних і прибулих до розформування поїздів, або сформування составів - (ТОв-2).

Пунктом 1 п.п.1.1, п.п.1.2 Правил з технічного обслуговування з відчепленням № ЦВ-0030, затверджених наказом Укрзалізниці від 30.07.2007 № 385-Ц, передбачено, що ці "Правила з технічного обслуговування з відчепленням" (далі - Правила) є керівним документом для вагоноремонтних підприємств при технічному обслуговуванні вантажних вагонів в процесі експлуатації (ТОв-2). Вимоги цих правил є обов'язковими при проведенні технічного обслуговування вантажних вагонів з відчепленням їх від поїздів (ТОв-2).

Пунктами 3.1 - 3.4, 3.6, 7.1 та 8.1 Правил визначено, що технічне обслуговування з відчепленням виконується у спеціалізованих пунктах або на коліях, розташованих на ПТО або в депо. Пункти або колії для виконання технічного обслуговування вагонів з відчепленням повинні бути оснащені засобами механізації. Ремонт вагонів проводять ремонтні бригади. При технічному обслуговуванні вагонів з відчепленням повинні бути виявлені та усунуті все несправності кузовів, рам вагонів, колісних пар, бокових рам та надресорних балок візківу, буксового вузла, пружинно-фрикційного ресорного комлекусу, гальмівного обладнання, автозчепного пристрою незалежно від причин надходження вагона на технічне обслуговування з відчепленням. Технічне обслуговування вантажних вагонів з відчепленням проводиться способом заміни несправних вузлів, та деталей новими або заздалегідь відремонтованими. Пошкоджені вагони на залізницях України беруться на облік у вагонному депо, на територію якого вони надійшли, а сам факт пошкодження вагона вважати за вагонним депо, яке їх відправило. Пошкоджені при сходах та зіткненнях вагони повинні бути відремонтовані не пізніше 10 днів після терміну проведення деповського ремонту або 20 днів після терміну заводського ремонту. Під час технічного обслуговування з відчепленням та після його закінчення, дотримання вимог технологічного процесу, якість та обсяг виконаних робіт визначаються особою, яка має на це відповідне право.

Крім того, в Правилах технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом МТУ 20.12.1996 №411, в пунктах 12.11 та 12.12 встановлено, що технічне обслуговування без відчеплення та з відчепленням і ремонт вагонів проводиться в пунктах технічного обслуговування, у вагонних депо і на заводах. На станціях формування і розформування, під час прямування - на станціях, визначених графіком руху поїздів, кожний вагон поїзда має пройти технічне обслуговування, а в разі виявлення несправності - відремонтований.

Як стверджує позивач, операція ОТОТ, як слідує з Довідки 8858е АСК ВП УЗ Портал УЗ.19.01.2016 - Інформація про дислокацію і стан вагону, відносно вагону № 95188629 була здійснена 23.08.2015, а відносно вагонів № 95091781 і 95095709 - 24.08.2015. В порушення вказаних норм права та п. 4.1. договору від 26.01.2015 № ПР/В-15142/НЮдч з 23-24.08.2015 до цього часу технічне обслуговування з відчепленням пошкодженим вагонам позивача відповідачем не виконано. Вагони не відремонтовані, простоюють, позивачу не повернуті. Умовами п.4.1. вказаного договору передбачено, що термін виконання ТО з відчепленням не повинен перевищувати 10 діб з моменту віднесення вагону на відповідальність вагонного депо (операція ОТОТ), а отже, надання послуг мало бути здійснене з дотриманням граничного терміну - 03.09.2015. Пунктом 1.3. договору передбачено, що в разі відсутності у виконавця технічної можливості проведення ТО з відчепленням на станції, де була виявлена несправність, вагон має ним бути передислоковано на іншу станцію, де є така можливість. Проте, відповідач ніяких мір для такої передислокації від дня сходу вагонів до цього часу не зробив, і будь-яких дій для відновлення пошкоджених вагонів не вжив. Сам факт укладення відповідачем договору від 26.01.2015 №ПР/В-15142/НЮдч на технічне обслуговування з відчепленням є однозначним свідченням того, що у відповідача має бути можливість для проведення передбаченого договором ремонту, принаймні на момент укладання договору він таку можливість задекларував та протягом терміну дії договору жодних повідомлень про зміну його умов, як це передбачено п.п.12.3 договору, позивачу не направляв.

Не погодившись з позовними вимогами відповідач в основу своїх заперечень у відзиві покладає наявність вини позивача в експлуатації вагонів з прихованими пошкодженнями, не підписанням з його боку актів форми ВУ-25М та актів-рекламації форми ВУ-41, що фактично унеможливлює, на думку відповідача, виконання ним договору.

Проаналізувавши доводи обох сторін суд зазначає, що позивач вимагає від відповідача лише виконати умови договору, шляхом ремонту вагонів позивача за рахунок останнього. Вже після встановлення особи винної у сході вагонів позивач матиме право або залишити собі витрати, понесені на технічне обслуговування вагонів (у разі встановлення судом вини позивача у сході вагонів), або матиме можливість пред'явити ці витрати особі, яка буде визнана винною у сході (у разі наявності вини відповідача чи іншої особи). Таким чином на момент розгляду цього спору питання визначення винуватця сходу не має жодного значення, а доводи відповідача з цього приводу є несуттєвими, оскільки не стосуються предмету спору.

Пунктами 1.1, 1.2, 1.3 договору сторони передбачили, що виконавець зобов'язується виконувати протягом терміну дії цього договору технічне обслуговування з відчепленням під час експлуатації вагонів власності замовника, вагонів, які знаходяться у нього в оренді або в оперативному управлінні, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Послуги надаються на території одного із вагонних депо ДП "Придніпровська залізниця", в зоні обслуговування якого був відчеплений вагон. В разі відсутності у виконавця технічної можливості провести ТО з відчепленням на станції, де була виявлена несправність, передислокація вагона на іншу станцію, де є така можливість, проводиться за рахунок замовника із обов'язковим його попереднім повідомленням в письмовому вигляді. Повідомлення має бути відправлене телеграмою (факсом) або електронною поштою із подальшим відправленням листа поштою.

З огляду на що при потраплянні в зону обслуговування відповідача вагонів позивача, які потребують виконання ремонту в обсязі технічного обслуговування відповідач зобов'язаний виконати такий ремонт на місці виявлення несправностей, або, попередивши позивача, передислокувати вагони до іншого місця виконання ремонту.

Суд зауважив, що обсяг ремонту, а отже і віднесення вагону в залежності від характеру несправностей до зони дії цього договору відповідно до п.2.1 якого здійснює відповідач, що він і зробив, оформивши акти форми ВУ-25М на пошкоджені вагони. Отже виходячи з умов договору відповідач має зобов'язання перед позивачем, які полягають у виконанні пунктів 1.1, 1.2, 1.3 договору.

Крім того, відсутність підпису винуватця на актах ВУ-25М не скасовує тих висновків щодо переліку пошкоджень та виду ремонту, які були зроблені відповідачем відповідно до п.3.7. "Правил з технічного обслуговування з відчепленням" № ЦВ-0030.

Доказом того, що оспорювані об'єкти підпадають під дію договору є те, що в усіх трьох актах ВУ-25М відповідачем визначено обсяг необхідного ремонту як "технічне обслуговування вантажних вагонів з відчепленням від поїзду або состава", крім того сторонами при укладанні договору було визначено перелік несправностей, які підлягають усуненню в межах цього договору.

Отже, відповідно до вищезазначеного, враховуючи повне співпадання переліку виявлених пошкоджень з переліком послуг за договором, беручи до уваги кваліфікацію необхідного обсягу ремонту вагонів, визначену відповідачем, а також враховуючи відсутність у позивача як власника пошкодженого майна прав і обов'язків щодо підписання актів про пошкодження вагонів стає очевидним, що жодні перешкоди для виконання відповідачем своїх обов'язків за договором від 26.01.2015 № ПР/В-15142/НЮдч відсутні, що свідчить про порушення останнім п.1.2, 1.3, 4.1, 4.2, 5.10 договору. Суд погоджується з твердженнями позивача про те, що відмовляючись від виконання своїх зобов'язань відповідач зловживає своїм монопольним становищем з метою примусити позивача підписати акти форми ВУ-25 та списати на нього збитки отримані різними суб'єктами господарювання в результаті сходу зазначених вагонів.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним той факт, що відповідач порушив обумовлені договором строки та порядок надання послуг з ремонту пошкоджених вагонів, тобто в даному випадку має місце неналежне виконання зобов'язань за вказаним договором відповідачем, в результаті чого та з огляду на обставини справи позовна вимога щодо зобов'язання відповідача виконати в натурі технічне обслуговування з відчепленням вагонів підлягає задоволенню.

Як встановлено ст. 218 Господарського кодексу України (далі - ГК України), підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського порушення. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

ОСОБА_4 зі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 50 041,35 грн суд зазначає наступне.

Стаття 216 Господарського кодексу України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

ОСОБА_4 п.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст.549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 7.2. договору сторонами передбачено, що за порушення терміну п.4.1 виконавець сплачує замовнику пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,1 % від вартості послуг на затриманому вагоні.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач нарахував та заявив до стягнення пеню за період з 03.09.2015 по 03.03.2016 у сумі 50 041,35 грн.

На думку відповідача, заявлені позивачем до стягнення штрафні санкції є необгрунтованими, оскільки невиконання саме позивачем своїх зобов'язань за договором перешкоджає складанню калькуляції на проведення ремонтних робіт.

Судом досліджено здійснений позивачем розрахунок пені та встановлено, що вона нарахована на суму середньої ринкової ціни послуг, яку визначив особисто позивач за результатами відомостей отриманих від інших альтернативних вагоноремонтних заводів, які надають аналогічні послуги.

Позивач, посилаючись на п.3.2 договору, за яким вартість послуг визначається по фактичному обсягу наданих послуг, на підставі дефектних відомостей для кожного окремого вагона відповідно до видів робіт зазначених у переліку послуг з усунення несправностей, на момент подання позову був позбавлений можливості сформулювати розмір витребуваних штрафних санкцій у зв'язку з ненаданням послуг, оскільки їх вартість відповідачем не розрахована, а тому визначення пені за середньої ринковою вартістю послуг не передбачено умовами договору та чинним законодавством.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про те, що звернення позивача з позовною вимогою до відповідача про стягнення пені у сумі 50 041,35 грн є передчасним, а отже у задоволенні якої слід відмовити.

З урахуванням викладеного та наявних у справі доказів суд вважає, що позивач належним чином довів наявність вини відповідача у неналежному виконанні свого обовязку щодо технічного обслуговування з відчепленням вагонів, а тому особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності його вини (умислу чи необережності), якщо інше не встановлено законом або договором (частина 1 ст.614 ЦК України).

ОСОБА_4 ст. 43 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК України) України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача щодо виконання ним своїх обов'язків в натурі за договором від 26.01.2015 № ПР/В-15142/НЮдч з технічного обслуговування з відчепленням вагонів № 95188629, 95091781 та 95095709 позивача підлягають задоволенню повністю з підстав про які йдеться вище у цьому рішенні. У задоволенні вимог в частині стягнення пені у сумі 50 041,35 грн слід відмовити.

Пунктом 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати на оплату судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 1378,00 грн та 689,00 грн витрат, сплачених позивачем при оскарженні в апеляційному порядку ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2016 про відмову в прийнятті позовної заяви, а всього 2067,00 грн.

Крім того, суд вважає за доцільне надати роз'яснити щодо повернення сплачених сум судового збору.

Стаття 7 Закону України від 08.07.2011 №3674-VІ "Про судовий збір", зі змінами до нього, містить вичерпний перелік пунктів, за якими повертається сплачена сума судового збору.

Так, відповідно до п. 2 ст. 7 цього Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Виходячи з позовних вимог, які мають як майновий так і немайновий характер, судовий збір повинен складати 2 756,00 грн. Позивачем при зверненні до суду було сплачено 4852,37 грн судового збору за платіжним дорученням від 29.02.2016 № 365, з огляду на що має місце переплата судового збору у сумі 2096,37 грн.

Отже, витрати по сплаті судового збору у сумі 2096,37 грн, як надмірно сплачені за платіжним доручення № 29.02.2016 № 365, підлягають поверненню платнику на підставі Закону України "Про судовий збір" за умови подання його клопотання.

Законом не передбачено граничного строку повернення сплаченої суми судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84 та 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Дніпропетровської області

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" (м. Київ, вул. Тверська, 5, код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 108, код 40081237) виконати свої зобов'язання в натурі за договором від 26.01.2015 № ПР/В-15142/НЮдч, а саме виконати технічне обслуговування з відчепленням вагонів № 95188629, 95091781 та 95095709 Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійна транспортна компанія" (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 120, код 33115436).

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ, вул. Тверська, 5, код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 108, код 40081237) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійна транспортна компанія" (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 120, код 33115436) витрати по сплаті судового збору у сумі 2067,00 грн, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано - 15.08.2016.

Суддя В.Д. Воронько