Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" серпня 2016 р. Справа № 906/641/16.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Бобровича В.М.

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (м. Житомир)

До: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік" (м. Житомир)

про стягнення 13182.42 грн.

Присутні:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №08/20203 від 28.12.2015

від відповідача: ОСОБА_2 - ліквідатор ТОВ "ТД "Керамік"

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту активну електричну енергію в розмірі 555,32 грн. за період з 16.04.2016 по 16.06.2016; кошти за недовраховану електричну енергію в сумі 9818,68 грн. за період з 21.04.2015 по 08.07.2015 відповідно до протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ або ПКЕЕН від 24.02.2016; пеню в сумі 41,07 грн.; 3% річних в сумі 2,55 грн.; витрати на оплату експертизи в сумі 2764,80 грн.

02.08.2016 до суду надійшли наступні документи:

- від позивача клопотання №08/11718 від 02.08.2016 про повернення сплаченого судового збору;

- від відповідача заява про приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

Представник позивача у судовому засіданні повідомив про те, що позивачу не відомо про перебування у провадженні господарського суду Житомирської області справи №906/1625/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік" (м. Житомир). Проти припинення провадження у справі не заперечував та просив повернути сплачений судовий збір згідно поданого клопотання №08/11718 від 02.08.2016.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив про те, що в провадженні господарського суду перебуває справа №906/1625/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік" (м. Житомир) і на даний час триває ліквідаційна процедура, а тому провадження у справі №906/641/16 просить припинити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження у справі про банкрутство, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статею 4-1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі- Закон).

Згідно бази даних автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду", в провадженні господарського суду Житомирської області перебуває справа № 906/1625/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік" (м. Житомир).

Ухвалою суду від 24.12.2013р. порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ „Торговий дім "Керамік" (м. Житомир) (в редакції Закону чинній з 19.01.2013).

Постановою суду від 17.06.2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік" (м. Житомир) визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідно до ст. 1 Закону кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Пункт 8 ст. 23 Закону передбачає, що поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Згідно з пунктами 2, 7 частини першої статті 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи про банкрутство; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Частиною 9 статті 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями частини 4 статті 10 Закону про банкрутство, відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, тощо.

Отже, частина 4 статті 10 Закону про банкрутство відносить до підвідомчості господарських судів справи зі спорів, пов'язаних з майновими вимогами до боржника, до яких, крім названих у зазначеній статті Закону, слід відносити також й інші спори з майновими вимогами до боржника, а саме: спори про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, спори, пов'язані з майновими вимогами учасників (акціонерів) до боржника і дана норма кореспондується з положеннями п. 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України (у редакції Закону про банкрутство) та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін.

Системний аналіз положень Закону про банкрутство дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Отже, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону про банкрутство, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 3-304гс16.

Таким чином, даний спір має розглядатися судом, який розглядає справу про банкрутство та саме в межах такого провадження, а не в окремому позовному провадженні.

Такої ж правової позиції дотримується й Вищий господарський суд, що відображено у постановах від 13 січня 2016 року у справі № 922/4754/15, від 23 лютого 2016 року у справі № 904/8092/15.

Відповідно до п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Водночас, суд враховує, що у відповідності до п.5 ч.1 ст. 7 ЗУ " Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи вищевикладене, порушене окреме позовне провадження з розгляду такого спору підлягає припиненню відповідно до п.1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України. Саме такі висновки наведені й у постановах Вищого господарського суду України від 16 березня 2016 року у справі № 914/1996/15, від 20 квітня 2016 року у справі № 910/1872/15-г.

З урахуванням наведеного, враховуючи клопотання позивача, господарський суд повертає позивачу з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1378,00 грн. на підставі п.5 ч.1 ст. 7 ЗУ " Про судовий збір".

Керуючись п.1-1 ч.1 ст. 80, ст. 86 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Припинити провадження у справі.

2. Повернути Публічному акціонерному товариству "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (1008 м. Житомир, вул. Пушкінська, 32/8, код 22048622) суму сплаченого судового збору у розмірі 1378,00 грн. згідно платіжного доручення № 10044550 від 24.06.2016.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в установленому законом порядку.

Додаток: оригінал платіжного доручення № 10044550 від 24.06.2016.

Суддя ОСОБА_3

1 - в справу

2 - позивачу (рек. з пов.) разом з оригіналом платіжного доручення №10044550 від 24.06.2016

3 - відповідачу (рек. з пов.)