ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2016 р.Справа № 922/1571/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербуд", м. Харків
до 1. Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик", м. Київ , 2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ Хрещатик, м. Київ
про усунення перешкод у користуванні майном
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність №62 від 01.06.2016 року;

відповідача - 1 - не з'явився;

відповідача - 2 - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

19.05.2016 р. позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Інтербуд", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" в особі Харківського регіонального відділення Публічного акціонерного товариства "КБ "Хрещатик" (відповідач-1) та до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "Хрещатик" (відповідач-2) про усунення перешкод у користуванні майном. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідачів судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.05.2016 р. було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду. Провадження у справі було порушено та призначено до розгляду у судовому засіданні на 06.06.2016 р.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 06.06.2016 р. розгляд справи відкладено на 04.07.2016 р. о 12:00год.; від 04.07.2016 р. розгляд справи відкладено на 19.07.2016 р. о 12:00год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.07.2016 р. заяву позивача про заміну відповідачів задоволено, замінено відповідача-1 (Харківське регіональне відділення Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Хрещатик правонаступником у справі - ПАТ КБ Хрещатик; замінено відповідача-2 (Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ Хрещатик правонаступником у справі - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи на здійснення ліквідації банку ПАТ КБ Хрещатик. Також, вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача про продовження строку розгляду спору, продовжено строк вирішення спору по 03.08.2016 року включно; клопотання позивача про відкладення розгляду справи задоволено та розгляд справи відкласти на 02.08.2016 р. о 12:20год.

27.07.2016 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від позивача надійшли заперечення на відзив відповідача (вх.№ 24779), які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Позивач в судове засідання 02.08.2016 р. з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та наполягав на їх задоволенні. В обґрунтування своїх вимог, позивачем зазначено про те, що 1-й відповідач, в порушення зобовязань за договором банківського рахунку, а також вимог чинного законодавства України, безпідставно не завершив переказ грошових коштів за платіжними дорученнями позивача та не перерахував їх банку отримувача.

Перший та другий відповідачі в судове засідання 02.08.2016 р. не з'явились, про розгляд даної господарської справи повідомлені своєчасно та належним чином (т.с. І а.с. 88-89).

Господарський суд вважає, що застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Зважаючи на викладене, за висновками суду в матеріалах господарської справи №922/1571/16 достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та які є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення.

Згідно із статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 02.08.2016 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані докази, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, господарським судом встановлено наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 26.12.2012 року між ПАТ КБ Хрещатик в особі Харківського регіонального відділення та ТОВ Інтербуд (позивач) укладено договір № 9375 банківського рахунку юридичної особи (т.с. І а.с. 14-16) з наступними змінами та доповненнями, відповідно до умов якого клієнту - ТОВ "Інтербуд", відкрито поточний рахунок у національній валюті України - гривні за № 9375

Відповідно до умов п.1.1. вищевказаного Договору, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок відповідно до Інструкції "Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах", затвердженої Постановою Правління Національного банку України (далі - НБУ) № 492 від 12.11.2003 р. та здійснює його розрахунково-касове обслуговування, надає комісійні послуги згідно з нормативно-правовими актами НБУ, чинним законодавством України, внутрішніми правилами та процедурами Банку.

Згідно з умовами п.2.1.1 Договору, банк зобовязується забезпечувати збереження коштів Клієнта на його рахунках.

Відповідно до п.2.1.4 Договору, Банк зобовязується своєчасно здійснювати розрахункові операції Клієнта відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів НБУ.

Згідно із приписами ст.341 ГК України розрахункові операції банків спрямовані на забезпечення взаємних розрахунків між учасниками господарських відносин, а також інших розрахунків у фінансовій сфері. Установи банків забезпечують розрахунки відповідно до законодавства та вимог клієнта, на умовах договору на розрахункове обслуговування.

Відповідно до ч.1 ст.1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч.1 ст.1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Згідно зі ст.341 ГК України розрахункові операції банків спрямовані на забезпечення взаємних розрахунків між учасниками господарських відносин, а також інших розрахунків у фінансовій сфері. Установи банків забезпечують розрахунки відповідно до законодавства та вимог клієнта, на умовах договору на розрахункове обслуговування.

Відповідно до Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор - особа, яка на законних підставах ініціює переказ коштів шляхом формування та/або подання відповідного документа на переказ або використання електронного платіжного засобу.

05.04.2016 р. позивачем було подано до Харківського регіонального відділення ПАТ "КБ "Хрещатик" платіжні доручення №№188, 189, 190 (т.с.І а.с.17-19) на перерахуванням загальної суми - 79798,53 грн. на рахунок УДКСУ у Харківському районі (Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Харківській області) податків і зборів.

Однак, вказані платіжні доручення відповідачем фактично проведені не були та залишено без виконання, що й стало підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду.

Таким чином, причиною виникнення даного спору є питання щодо наявності підстав для зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні майном - грошовими коштами, що належать на праві власності позивача шляхом їх перерахування до державного бюджету України податків та зборів на загальну суму 79798,53 грн. за платіжними дорученнями від 05.04.2016 р. №№ 188, 189, 190.

Як встановлено судом, 05.04.2016 р., постановою Національного банку України №234 від 05.04.2016 р. віднесено Публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк "Хрещатик" до категорії неплатоспроможних.

Згідно із частиною 2 статті 76 Закону України "Про банки та банківську діяльність" Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Так, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 463 від 05.04.2016 р., з 05.04.2016 р. строком на один місяць в Публічному акціонерному товаристві "Комурційний Банк "Хрещатик", призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "КБ Хрещатик", визначені статтями 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ОСОБА_2 (т.с. І а.с. 64).

02.06.2016 р. Національним банком України прийнято постанову № 46-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку "Хрещатик" (т.с. І а.с. 67).

Відповідно до частин 5, 6 статті 77 Закону України "Про банки та банківську діяльність" Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Так, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 913 від 03.06.2016, з 06.06.2016 р. розпочато ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" (т.с. І а.с. 68).

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 1 Закону Україну "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Частинами 1, 5 статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд розпочинає виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а також нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку (п.3 ч.5 ст.36 вказаного Закону).

Згідно зі ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати такі банківські послуги як відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах.

Частиною 5 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" закріплено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим законом.

Відповідно до пункту 1 частини 6 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 статті 36 статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб- суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною 2 статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статі 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; складає реєстр вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно - правовими актами Фонду.

Частиною 6 вказаної статті уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів передбачено ст.52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема ч. 1 передбачено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини п'ятої статті 12 цього Закону; вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності); інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; вимоги за субординованим боргом.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що під час вирішення даного спору у ПАТ "Комерційний Банк "Хрещатик" 02.06.2016 р. відкликано банківську ліцензію, без банківської ліцензії відповідач-1 не має право здійснювати банківську діяльність, в тому числі і здійснювати розрахункове-касове обслуговування клієнтів з переказу коштів на рахунки та з рахунків клієнтів, оскільки у відповідності до вимог ст.17 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачена заборона на здійснення банківської діяльності без банківської ліцензії, отже, задоволення вимог кредиторів банку, зокрема ТОВ "Інтербуд", здійснюється виключно у межах процедури ліквідації банку та у порядку передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ст.2 Закону України "Про Банки і банківську діяльність", банківська діяльність - залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб; банківська ліцензія - документ, який видається Національним банком України в порядку і на умовах, визначених у цьому Законі, на підставі якого банки та філії іноземних банків мають право здійснювати банківську діяльність.

Приписами ст.17 Закону України "Про Банки і банківську діяльність", зокрема, визначено, що юридична особа набуває статусу банку і право на здійснення банківської діяльності виключно після отримання банківської ліцензії та внесення відомостей про неї до Державного реєстру банків. Забороняється здійснювати банківську діяльність без отримання банківської ліцензії.

Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що банківська установа має право здійснювати банківську діяльність виключно на підставі ліцензії Національного банку України.

Суд звертає увагу позивача на те, що позовні вимоги в частині зобов'язання перерахування до державного бюджету України податків та зборів на загальну суму 79798,53 грн. за платіжними дорученнями позивача від 05.04.2016 р. №№ 188, 189, 190 - є частиною банківської діяльності ПАТ "Комерційний Банк "Хрещатик", здійснення якої припиняється з моменту відкликання банківської ліцензії.

Отже, виходячи з наведених норм та встановлених судом обставин, господарський суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову (аналогічної правової позиції щодо застосування ч.5 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у випадку направлення клієнтом платіжних доручень банку до запровадження в ньому тимчасової адміністрації і фактичного звернення до суду із позовом про виконання таких платіжних доручень вже після запровадження тимчасової адміністрації дотримується Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 01.04.2015 у справі №910/5560/14), чим спростовуються доводи позивача про обов'язковість виконання банком платіжних доручень, направлених ним ПАТ "Комерційний Банк "Хрещатик" в день введення в ньому тимчасової адміністрації.

При розподілі господарських витрат, суд керується приписами ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої, витрати зі сплати судового збору в даному разі покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.1, 4, 12, 22, 33, 34, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 08.08.2016 р.

Суддя ОСОБА_3