ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 серпня 2016 р. Справа № 903/521/16

за позовом Державного підприємства "Володимир-Волинське лісомисливське господарство"

до відповідача: Приватного підприємства "Геомоніторинг- Волинь"

про стягнення 22 979,50 грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: ОСОБА_1, дов.№01-191 від 01.07.2016 року

від відповідача: н/з

Права та обов 'язки учаснику судового процесу роз 'яснені відповідно до ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть: Позивач ставить вимогу стягнути з відповідача 22 979,50 грн. заборгованості за поставлений товар лісопродукцію по накладних від жовтня 2010 року.

При обґрунтуванні заявленої вимоги посилається на ТТН, згідно яких здійснювалась доставка товару відповідачу, товар оплачено відповідачем частково, заборгованість склала 22 979,50 грн., що підтверджується актом звірки розрахунків, які підписано сторонами.

Вимоги претензії позивача щодо оплати товару відповідачем залишено без відповіді та задоволення.

Відповідач пояснень по суті заявлених вимог не представив, ухвала суду від 26.07.2016 року направлена за адресою, яка зазначена в позовній заяві (АДРЕСА_1) та відповідає адресі згідно витягу з ЄДРПОУ, повернулась з відміткою пошти «за зазначеною адресою відсутнє».

В п.3.9.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 року №18 вказано, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Тому якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації-адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки судом здійснено всі процесуальні дії щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи тому підстави відкладення розгляду справи відсутні і суд розглядає спір за наявними в справі матеріалами відповідно до положень ст.75 ГПК України.

З матеріалів справи, пояснень представника позивача вбачається, що згідно товарно транспортних накладних №00003891 від 12.10.2010 року, №0003994 від 19.10.2010 року, №00003993 від 19.10.2010 року, №316697 від 18.03.2013 року, №994708 від 29.03.2013 року відповідачу було відвантажено лісопродукцію на загальну суму 22 979,50 грн. (а.с.8-12). Дану лісопродукцію було отримано представником ТзОВ «Геомоніторинг- Волинь», який діяв згідно довіреності №27 від 19.10.2010 року (а.с.14).

Факт отримання продукції по вищезазначених накладних підтверджено актом звірки розрахунків №1 від 10.06.2013 року, який підписано представником позивача, відповідача та скріплений їх печатками (а.с.26).

Оскільки відповідачем оплата продукції не була проведена, заборгованість по оплаті згідно заявлених претензій №01/270 від 21.10.2014 року та №01/131 від 30.07.2015 року складає 22 979,50 грн., позивач просить її стягнути в судовому порядку.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку, що вимога позивача ґрунтується на належних доказах, а тому задовольняє позов.

За загальними нормами ст.193 ГК України, ст.526 ЦК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між сторонами по справі виникли правовідносини, що випливають з договору купівлі-продажу та регулюються гл.54 ЦК України

За ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Оскільки строк оплати лісопродукції в ТТН не був визначений, то в силу ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Відповідно до ст.ст.33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За загальним правилом обовязок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Враховуючи те, що факт поставки лісо продукції відповідачу підтверджено належними доказами (ТТН, довіреністю, актом звірки розрахунків) та не заперечується відповідачем, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 22 979,50 грн. за поставлену лісопродукцію підставна і підлягає задоволенню.

Оскільки спір до розгляду суду доведений з вини відповідача, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.526,655,692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 34, 44, 49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1.Позов задоволити повністю.

2.Стягнути з Приватного підприємства «Геомоніторинг-Волинь» (43025, волинська обл., АДРЕСА_2, ) в користь Державного підприємства «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» (44700, Волинська обл.., м.Володимир-Волинський, вул.Ковельська, 130, ) 22 979,50 грн. заборгованості, а також 1378 грн. витрат по судовому збору.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено

12.08.2016

Суддя С. В. Костюк