ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2016 р. Справа № 921/894/15-г/3

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Кузь В.Л.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за вих. № 03.3-32/2301 від 11.07.2016р. (вх. № ЛАГС 01-05/3642/16 від 22.07.2016р.)

на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 30.06.2016р. на дії ДВС МЮ України

у справі № 921/894/15-г/3

за позовом: публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі ПАТ "НАК "Нафтогаз України"), м. Київ

до відповідача: публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" (надалі ПАТ "Тернопільміськгаз"), м. Тернопіль

про стягнення заборгованості в сумі 15 886 791,32 грн.

за участю учасників судового засідання:

від позивача (стягувача): ОСОБА_2 представник (довіреність №14-90 від 18.04.2016р.)

від відповідача (боржника): не зявився

від ДВС: ОСОБА_3 представник (довіреність № 20.22/544 від 30.12.2015р.)

Учасникам судового процесу розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28 ГПК України. Заяв про відвід суддів та клопотань про здійснення фіксації судового процесу від учасників судового процесу не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 30.06.2016р. у справі № 921/894/15-г/3 (суддя Боровець Я.Я.) задоволено скаргу ПАТ "Тернопільміськгаз". Визнано незаконними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України ОСОБА_4, які полягають у винесені постанови про арешт коштів боржника від 06.06.2016р. ВП №51242228, якою накладено арешт на кошти ПАТ "Тернопільміськгаз", що знаходяться на поточному рахунку №2039 в Тернопільській філії ПАТ КБ "Приватбанк", м. Тернопіль та на поточному рахунку №0755 у філії АТ "Укрексімбанк", м. Тернопіль, які використовуються для виплати заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПАТ "Тернопільміськгаз". Визнано недійсною та скасовано постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України ОСОБА_4 про арешт коштів боржника від 06.06.2016р. ВП №51242228 в частині накладення арешту на кошти ПАТ "Тернопільміськгаз", що знаходяться на поточному рахунку №2039 в Тернопільській філії ПАТ КБ "Приватбанк", м. Тернопіль та на поточному рахунку №0755 у філії АТ "Укрексімбанк", м. Тернопіль, які використовуються для виплати заробітної плати, здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПАТ "Тернопільміськгаз" та сплати обовязкових платежів до бюджету України.

Дана ухвала мотивована тим, що постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 накладено арешт на кошти ПАТ "Тернопільміськгаз", що містяться, зокрема, на рахунку 2039 відкритому у Тернопільській філії ПАТ КБ "Приватбанк" згідно договору №221/11 на комплексне банківське обслуговування від 06.11.2011р., та на рахунку № 0755 відкритому у філії АТ "Укрексімбанк" згідно договору банківського рахунку від 14.08.2015р. по яких здійснюється виплата заробітної плати працівникам товариства боржника, сплата єдиного соціального внеску, інших обов'язкових зборів та платежів (податок з доходів фізичних осіб, військовий збір). З аналізу Кодексу законів про працю України, ст.1, ст. 25 Закону України «Про оплату праці», ст.ст.14.1.180, 162.1.2, 162.1.3,163.1.2 Податкового кодексу, ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загально-обов'язкове державне соціальне страхування" забороняється арешт коштів на рахунках, з яких виплачується заробітна плата та сплачуються фізичною особою обовязкові платежі, з ціллю виконання рішення суду щодо стягнення з цих коштів заборгованості за невиконання грошового зобовязання підприємства за господарським договором. Відтак, суд дійшов висновку, що дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти боржника на рахунку 2039 відкритому у Тернопільській філії ПАТ КБ "Приватбанк" та на рахунку № 0755 відкритому у філії АТ "Укрексімбанк" є неправомірними, а тому постанова від 06.06.2016р. про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №51242228 визнається недійсною в частині накладення арешту на кошти, що знаходяться на вказаних рахунках.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції винесено ухвалу з порушенням норм процесуального та матеріального права, відтак просить її скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити повністю. Зокрема скаржник зазначає, що державним виконавцем у відповідності до вимог ст.ст. 11, 27, 52, 65 Закону України «Про виконавче провадження» були вчинені виконавчі дії по виконанню наказу господарського суду. На вимогу державного виконавця, Державна фіскальна служба України надала перелік відкритих рахунків в банківських установах, які зареєстровані за боржником. При цьому, жодних застережень у повідомленні щодо відкриття боржником спеціальних рахунків, на кошти яких забороняється звертати стягнення, не було.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 22.07.2016р. дану справу розподілено до розгляду судді-доповідачу ОСОБА_5, склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, ОСОБА_6 та ОСОБА_1

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 25.07.2016р. поновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 09.08.2016р.

В судовому засіданні 09.08.2016р. представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав повністю.

Представник позивача відзиву на апеляційну скаргу не подав, в судовому засіданні в усному порядку підтримав доводи скаржника.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав, в судове засідання участі уповноваженого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 16.11.2015р. у справі №921/894/15-г/3 позов задоволено частково та стягнуто з ПАТ "Тернопільміськгаз" на користь ПАТ НАК "Нафтогаз України" 5 981 641,19 грн. основного боргу, 5 800 450,05 грн. інфляційних втрат, 1 229 830,16 грн. 3% річних, 738 402,11 грн. пені та 66 648,83 грн. судового збору. У решті частин позовних вимог у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.01.2016р. апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення господарського суду Тернопільської області від 16.11.2015р. у справі № 921/894/15-г/3 скасовано в частині відмови в задоволенні вимоги щодо стягнення 696 328,95 грн. 7% штрафу та прийнято в цій частині нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з ПАТ "Тернопільміськгаз" на користь ПАТ НАК "Нафтогаз України" 696 328,95 грн. штрафу. В решті рішення залишено без змін. Стягнуто з ПАТ "Тернопільміськгаз" на користь ПАТ НАК "Нафтогаз України" 73 055,12 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 26 266,97 грн. за перегляд в апеляційній інстанції.

24.02.2016р. господарським судом Тернопільської області видано відповідні накази про примусове виконання рішення суду у даній справі.

26.05.2016р. відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №51242228 з виконання наказу господарського суду від 24.02.2016р. у справі №921/894/15-г/3.

06.06.2016р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти ПАТ "Тернопільміськгаз", що містяться на всіх рахунках в наступних банківських установах: Філії ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Тернополі; Філії - Тернопільське обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України"; ПАТ "Райффазен банк ОСОБА_2"; Тернопільській філії ПАТ КБ "Приватбанк"; ПАТ "АК "УКРГАЗБАНК"; ПАТ "Укрсоцбанк" (а.с. 200-201 том І).

Також, 06.06.2016р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно боржника ПАТ "Тернопільміськгаз" (а.с. 203 том І).

16.06.2016р. ПАТ "Тернопільміськгаз" звернувся до суду із скаргою на дії органу ДВС, вважає їх незаконними, оскільки державний виконавець при винесенні постанови про арешт коштів боржника від 06.06.2016р. наклав арешт на кошти, що знаходяться на поточному рахунку № 2039 в Тернопільській філії ПАТ КБ "Приватбанк" та на поточному рахунку №0755 у філії АТ "Укрексімбанк", які використовуються для виплати заробітної плати працівникам ПАТ "Тернопільміськгаз", сплати єдиного соціального внеску, інших обов'язкових зборів та платежів (а.с. 190-194 том І).

Підтвердженням виплати заробітної плати по зазначених рахунках, сплати єдиного соціального внеску, податку з доходів фізичних осіб, військового збору, є дані Реєстрів платіжних документів за 2016р. згідно яких проведені такі виплати та виписки із Звітів про дебетові і кредитні операції по зазначених рахунках надані Банками (а.с. 214-254 том І).

При винесені постанови колегія суддів керувалася наступним.

Статтею 115 ГПК України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Саме відповідно до вимог цього Закону належить давати оцінку діям державного виконавця щодо вчинення виконавчих дій.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, зокрема на підставі наказу господарського суду (ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частина 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Як вбачається із матеріалів скарги, 26.05.2016р. відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №51242228 з виконання наказу господарського суду від 24.02.2016р. у справі №921/894/15-г/3.

Однак, рішення суду самостійно боржником виконано не було.

Положеннями ч.5 ст.124 Конституції України передбачено, що судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України.

Права і обов'язки державного виконавця визначені у ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження".

За змістом цієї норми державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, вправі накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах (ч.2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно із ст. 57 Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. У разі прийняття державним виконавцем постанови про арешт майна боржника арешт поширюється на усі поточні рахунки боржника, у тому числі ті, що будуть відкриті боржником після винесення державним виконавцем постанови про арешт майна.

Державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача (ч.3 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження»).

Враховуючи вищенаведені норми права, державним виконавцем скеровано на адресу Державної фіскальної служби України електронний запит з вимогою повідомити реквізити рахунків відкритих боржником у банківських установах.

На підставі повідомлення Державної фіскальної служби України про відкриті рахунки в банківських установах, які зареєстровані за боржником, державним виконавцем 06.06.2016р. було винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на всіх рахунках наступних банківських установах: Філії ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Тернополі; Філії - Тернопільське обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України"; ПАТ "Райффазен банк ОСОБА_2"; Тернопільській філії ПАТ КБ "Приватбанк"; ПАТ "АК "Укргазбанк"; ПАТ "Укрсоцбанк", в межах суми 13 823 378,63 грн.

Слід зазначити, що жодних застережень повідомлення Державної фіскальної служби України щодо відкриття боржником спеціальних рахунків, на кошти яких забороняється звертати стягнення, не містило.

Частини 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» зобовязує боржника, зокрема, надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах.

Тобто, вказаним законом покладено певні обов»язки не тільки на державного виконавця, а і на боржника.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, за період з 26.05.2016 р. (відкриття виконавчого провадження) до 06.06.2016 р. (арешт коштів) боржником не було виконано рішення суду самостійно та не було повідомлено державного виконавця про свої спец рахунки, на які накладено арешт, та на яких містяться кошти, з яких виплачуються заробітна плата, сплата єдиного соціального внеску, податку з доходів фізичних осіб, військового збору, тобто рахунки зі спеціальним режимом використання.

Реєстр платіжних документів по спірних розрахункових рахунках було долучено скаржником вже до скарги ПАТ «Тернопільміськгаз».

У п.9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012р. зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що, виносячи спірну постанову, заступник начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України ОСОБА_4 діяв в рамках приписів вказаного Закону, виконуючи наказ господарського суду, вжив необхідний комплекс заходів щодо виконання рішення суду та наклав арешт на кошти боржника згідно порядку визначеного Законом.

.Згідно зі статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Державний виконавець зобов'язаний зняти арешт з рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом.

Таким чином, згідно з вказаною нормою Закону арешт із спірних рахунків може бути знятий державним виконавцем на підставі рішення суду. У даній скарзі боржник просить скасувати постанову державного виконавця про накладення арешту як незаконну.

Відтак, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави визнавати дії державного виконавця з виконання наказу господарського суду від 24.02.2016р. у справі №921/894/15-г/3 незаконними, відповідно відсутні підстави визнавати незаконною та скасовувати постанову про арешт коштів боржника від 06.06.2016р., оскільки станом день її винесення така постанова була законною.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що скарга ПАТ «Тернопільмісьгаз» на дії органу ДВС до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу місцевого господарського суду слід скасувати, а апеляційну скаргу задоволити.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106, 1212 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу задоволити.

2. Ухвалу господарського суду Тернопільської області від 30.06.2016р. у справі № 921/894/15-г/3 скасувати. Прийняти нову ухвалу, якою в задоволені скарги відмовити повністю.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" (46008, м. Тернопіль, вул. М. Шептицького,20, код 21155959) на користь Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (46021, м. Тернопіль, вул. Грушевського,8, код 34905804) судовий збір в розмірі 1 378,00 грн. за розгляд апеляційної скарги.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

5. Справу передати до господарського суду Тернопільської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Кузь В.Л.

ОСОБА_1