КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2016 р. Справа№ 910/7826/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тарасенко К.В.

при секретарі

судового засідання: Колеснік М.П.

за участі представників сторін:

позивач Хмелюк А.П. дов.в ід 21.03.2016 .3 1148/9;

відповідач Плотников Я.І. дов. від 31.05.2016 №01-09/1240.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги позивача Концерну радіомовлення, радіозв'язку та

телебачення в особі Кіровоградської філії

на Рішення Господарського суду міста Києва

від 31.05.2016

у справі № 910/7826/16 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Концерну радіомовлення, радіозв'язку та

телебачення в особі Кіровоградської філії

до відповідача Національної телекомпанії України

про стягнення боргу у сумі 43 521,28 грн. за Договором

№ 518-40 від 30.06.2010

ВСТАНОВИВ:

Позивач Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача Національної телекомпанії України про стягнення 43 521,28 грн. боргу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано зобов'язання щодо оплати вартості отриманих від позивача послуг за спірний період грудень 2010 року відповідно до Рахунку №147 на суму 43 521,28 грн. за Договором №518-40 від 30.06.2010.

17.05.2016 в процесі розгляду даної справи у місцевому господарському суді, відповідачем було подано Заяву про застосування строків позовної давності у відповідності до ст. 267 ЦК України. (а/с 70-72)

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 № 910/7826/16 у задоволені позовних вимог відмовлено, з підстав пропуску позивачем строку позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем.

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням, позивач Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить Рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 № 910/7826/16 скасувати та прийняти нове судове судове рішення, за яким позов задовольнити, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Зокрема скаржник наголошує, на неправомірності застосування місцевим господарським судом статті 267 ЦК України та її правових наслідків.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2016, для розгляду даної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючої судді Ільєнок Т.В., суддів: Михальської Ю.Б., Тарасенко К.В..

Ухвалою КАГС від 20.07.2016 № 910/7826/16 порушено апеляційне провадження за скаргою позивача та призначено судове засідання на 02.08.2016. (колегія суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Михальської Ю.Б., Тарасенко К.В..

Відповідач Національна телекомпанія України за своїм Відзивом просив колегію суддів залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 № 910/7826/16 без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог діючого законодавства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу позивача Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення залишити без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 по даній справі залишити без змін, приймаючи до уваги наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 30.06.2010 між Державним підприємством Кіровоградський обласний радіотелевізійний передавальний центр (правонаступником якого є Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Кіровоградської філії; далі по тексту - виконавець, позивач) та Національна телекомпанія України (далі по тексту - замовник, відповідач) укладено Договір №518-40 (далі по тексту - Договір; Договір про надання послуг), за умовами якого (п. 1.1. Договору) Виконавець за допомогою технічних засобів, що зазначені у Додатку № 1 до цього Договору (далі - "Технічні засоби"), надає Замовнику телекомунікаційні послуги з розповсюдження (трансляції) програм Замовника поза межами державного замовлення (далі - "Послуги").

Відповідно до п. 2.2.1. Договору, замовник зобов'язується виконувати розподіл фактичних обсягів послуг за даним Договором у строк не пізніше 16 (шістнадцятого) числа наступного за звітним місяцем для складання Актів здавання-приймання наданих послуг.

У п.п. 2.2.4. Договору зазначено, що Замовник (Національна телекомпанія України, відповідач) бере на себе зобов'язання своєчасно оплачувати надані Послуги в порядку, передбаченому розділом 4 цього Договору.

Відповідно до п. 3.2. Договору, вартість послуг на строк дії цього Договору становить 98 111,51 грн., в тому числі ПДВ (20%)-16 351,92 грн., що відповідає вартості трансляції 473,32 годин мовлення.

Додатковою угодою №1 від 28.07.2010 до Договору, сторони домовились збільшити обсяг мовлення на 197,13 годин та збільшити вартість послуг за Договором на 40 861, 84 грн., в тому числі ПДВ - 6810,31 грн. Загальний обсяг годин мовлення за Договором становить 670,45 годин мовлення.

Додатковою угодою №2 від 28.07.2010 до Договору, сторони встановили, що обсяг мовлення поза межами державного замовлення з урахуванням Додаткової угоди №1 може збільшуватись до 1660,0 годин мовлення, а вартість цих послуг до 344 090,00 грн., в тому числі ПДВ - 57 348,33 грн.

Відповідно до п. 4.2. Договору, виконавець щомісячно, протягом 2 (двох) робочих днів з дати надання Замовником розподілу фактичних обсягів послуг за даним Договором складає Акти здавання-приймання наданих Послуг і зведення на оплату за підсумками роботи Технічних засобів з урахуванням п. 2.2.1 цього Договору, після чого направляє рахунок, Акти і зведення Замовнику (в копіях по факсу та в оригіналі поштою).

Згідно з п. 4.3. Договору, замовник протягом 4 (чотирьох) робочих днів після отримання Актів, розглядає зведення і, у випадку відсутності зауважень або заперечень, підписує Акти, скріплює печаткою і повертає один екземпляр Виконавцю.

Відповідно до п. 4.7. Договору, щомісячна оплата здійснюється Замовником за фактично відпрацьований час протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання рахунку, виставленого на підставі узгодженого Сторонами Акту шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця.

Позивач Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення на підтвердження факту надання відповідачу в грудні 2010 року послуг за Договором №518-40 від 30.06.2010 надав односторонньо підписаний з боку позивача-виконавця Акт від 31.12.2010 «виконання за надані послуги з розповсюдження (трансляції) телепрограм Національної телекомпанії України згідно з Договором №518-40 від 30.06.2010 за грудень 2010 року» (далі - Акт від 31.12.2010) та Рахунок №147 на суму 43 521,28 грн. з ПДВ (далі - Рахунок №147). (а/с 25; 30)

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо оплати вартості отриманих послуг від позивача на підставі Акту від 31.12.2010 на суму 43 521,28 грн. за спірний період - грудень 2010 року, що і слугувало підставою звернення до місцевого господарського суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, виходив з того, що у даному випадку, позивачем пропущено трирічний процесуальний строк позовної давності. При цьому, місцевим господарським судом відзначено таке.

17.05.2016 під час розгляду даної справи у місцевому господарському суді, відповідачем було подано Заяву про застосування строків позовної давності у відповідності до ст. 267 ЦК України. (а/с 70-72) В даній Заяві відповідач наголошував на тому, що строк позовної давності почав свій відлік з 20 січня 2011 року, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

За статтею 257 ЦК України позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (частина перша статті 258 ЦК України). Водночас, законодавець не допускає зміни порядку обчислення позовної давності, встановленого імперативними нормами статей 253- 255 ЦК України.

Перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Як зазначалось вище, позивач Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення на підтвердження факту надання в грудні 2010 року відповідачу послуг за Договором №518-40 від 30.06.2010 надав Акт від 31.12.2010 «виконання за надані послуги з розповсюдження (трансляції) телепрограм Національної телекомпанії України згідно з Договором №518-40 від 30.06.2010 за грудень 2010 року» та Рахунок №147 на суму 43 521,28 грн. з ПДВ (а/с 25; 30)

Названий Акт від 31.12.2010 є односторонньо підписаний лише з боку позивача - виконавця послуг. Крім того, доказів направлення цього Акту від 31.12.2010 та Рахунку №147 позивачем до матеріалів справи не представлено.

Перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, що, враховуючи пункти 2.1, 4.7 Договору, повна оплата відповідачем послуг за грудень 2010 року мала бути здійснена не пізніше - 20 січня 2011 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

З огляду на вищевикладене, взявши до уваги ч. 5 ст. 261 ЦК України, місцевим господарським судом відзначено, що, у даному випадку, перебіг позовної давності розпочав відлік з 20.01.2011, відтак, позивач мав звернутися до суду за захистом свого порушеного права відповідно до 20.01.2014. В свою чергу, він звернувся з даним позовом до господарського суду - 25.04.2016, що підтверджується відбитком поштового штемпеля на оригіналі конверту, в якому було надіслано позовну заяву (а/с 60), тобто, пропустивши строк позовної давності тривалістю в три роки.

Так, статтею 267 ЦК України зазначені правові наслідки спливу позовної давності. Зокрема, ч. 3 ст. 267 встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а згідно з приписами ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, за оцінкою колегії суддів, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку, що строк позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, сплив, що має наслідком відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення 43 521,28 грн. боргу за період грудень 2010 року. Крім того, місцевим господарським судом цілком вірно відзначено, що позивачем не наведено обставин, у відповідності до ч. 5 ст. 267 ЦК України, щодо поважності причин пропуску позовної давності.

Позивач Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення за доводами апеляційного оскарження, як і під час розгляду даної справи у суді першої інстанції, наголошує на неправомірності застосування місцевим господарським судом статті 267 ЦК України та її правових наслідків. Зокрема, скаржник вважає, що договірні відносини між сторонами у відповідності до п. 7.1 Договору поставки в частині розрахунків діють до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором, а тому строк позовної давності не пропущено.

Колегія суддів, дослідивши матеріали даної справи, не приймає до уваги наведені зауваження позивача, визнає їх такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Щодо вищенаведених доводів апеляційного оскарження доцільними є посилання відповідача Національної телекомпанії України, на частину 5 п. 3.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» за якою визначено, що умова укладеного сторонами договору про те, що останній діє до повного виконання зобов'язань, не є умовою про збільшення позовної давності, оскільки остання за своєю правовою природою є певним періодом у часі (частина перша статті 251, стаття 256 ЦК України), який починається від конкретного дня і спливає також у певний момент часу.

Між тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за розділом 4 Договору про надання послуг від 30.06.2010 №518-40, на якому обгрунтовано позов у даній справі, сторонами визначено договірний порядок пред'явлення актів виконаних робіт та умови оплати наданих послуг. Так, за пунктом 4.1 названого Договору встановлено, що розгляд підсумків надання послуг проводиться щомісячно. Відтак, у даному випадку, саме виконавець зацікавлений в праві пред'являти вимоги про сплату боргу за телекомунікаційні послуги, після закінчення місяця, у якому такі послуги надавалися.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволені позову, з підстав пропуску строку позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги позивача Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Кіровоградської філії є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого Рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Кіровоградської філії залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 № 910/7826/16 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2016 № 910/7826/16 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2016 № 910/7826/16 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 910/7826/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді Ю.Б. Михальська

К.В. Тарасенко