ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2016 року Справа № 904/11282/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач) суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання: Саланжій Т.Ю.

представники сторін:

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність №26/10-16-01 від 11.01.2016 р., представник;

представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "ЖОВТОВОДСЬКИЙ ВОДОКАНАЛ" Дніпропетровської обласної ради на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2016 року у справі № 904/11282/15

за позовом Комунального підприємства "ЖОВТОВОДСЬКИЙ ВОДОКАНАЛ" Дніпропетровської обласної ради, м. Жовті Води

до Жовтоводської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№26), м. Жовті Води

про стягнення заборгованості за подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2016 року у справі № 904/11282/15 ( суддя Панна С.П.) позов задоволено частково.

Стягнуто з Жовтоводської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№26) на користь Комунального підприємства "ЖОВТОВОДСЬКИЙ ВОДОКАНАЛ" Дніпропетровської обласної ради суму основного боргу у розмірі 37537,50 грн., пеню в розмірі 5480,47 грн., штраф в розмірі 2 627, 63 грн. та 1 218,00 грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Мотивуючи рішення, суд виходив з того, що відповідачем було порушено умови договору №10-1/1225 (Б) від 06.01.2015 року на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації в частині оплати за надані позивачем послуги. Однак з розміром заявленої до стягнення суми боргу суд не погодився. Зазначив на те, що за період з 20.07.2015 року по 20.09.2015 року належну до сплати за спожиту воду та водовідведення суму слід розраховувати за показниками попередніх місяців 2015 року.

Позивач, на думку суду, неправомірно провів розрахунок за показниками засобу обліку, який за повіркою та актом дефектації засобу вимірювальної техніки №Р-АД-269/15 від 16.09.2015 року є непрацездатним.

Також суд зазначив на невідповідність дій позивача по проведеному розрахунку заборгованості пункту 5.24 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 року (далі Правила).

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі, стягнути судові витрати.

В апеляційній скарзи посилається на те, що його дії по нарахуванню сплати за спожиту воду та водовідведення узгоджуються з п.п.5.25, 5.26 Правил. Позивач встановив контрольний засіб обліку, за показниками якого і проведено розрахунок. Посилання суду на п.5.24 Правил вважає помилковим.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач спростовує доводи апелянта, просить залишити оскаржуване судове рішення без змін як законне та обґрунтоване.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що 06.01.2015 року між комунальним підприємством "Жовтоводський Водоканал" Дніпропетровської обласної ради (водоканал - позивач) та Жовтоводською виправною колонією Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№26) (абонент - відповідач) укладено Договір №10-1/1225 (Б) на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації.

Пунктом 1.1. Договору сторони погодили, що керуючись Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Водним кодексом України, Законом України Про питну воду та питне водопостачання, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", "Правилами користування системами централізованого комунального водоспоживання та водовідведення в населених пунктах України", надалі "Правила користування...", затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.08р. №190, введеними в дію з 07.10.08р.(1), "Правилами технічної експлуатації систем водопостачання і каналізації населених пунктів України", надалі "Правила технічної експлуатації...", затверджених наказом Держжитлокомгоспу України від 05.07.95р., №30 (2), "Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України", надалі "Правила приймання стічних вод України", (3), "Правилами прийому стічних вод підприємств і організацій у комунальну систему каналізації м.Жовті Води", затвердженими рішенням Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №305 від 25.06.09р. (4), "Правилами охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.99р. №465, (5), "Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів", затверджених наказом Держбуду України від 19.02.02р. №37, а також інших вимог нормативно-правових актів України, регулюючих відносини за даним договором, водоканал забезпечує абоненту подачу питної води, технічної води, прийом стічних вод та повну біологічну очистку стічних, дощових і снігових (притоки) стічних вод.

Відповідно до п.1.2 Договору абонент бере на себе зобов'язання своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, належно експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, пристрої та прилади на них, які перебувають у нього на балансі, відповідно до цього договору та вимог діючих нормативних документів у сфері водопостачання та водовідведення.

Відповідно до п. 2.5. Договору кількість води , використаної абонентом, визначається за показниками повірених приладів обліку води, які повинні бути опломбовані водоканалом та мати клеймо Держстандарту.

Прилади обліку встановлює абонент власними силами та за свій рахунок і здає його згідно акту представнику водоканалу для прийняття в експлуатацію та для опломбування. Прилади обліку встановлюється абонентом на межі балансової приналежності мереж відповідно до технічних вимог водоканалу та знаходяться на балансі і обслуговуванні абонента (п. 2.7. Договору).

Відповідно до п. 2.10. Договору абонент зобовязаний щомісячно до 15-го числа місяця наступного за розрахунковим надавати інформацію про кількість спожитих водо ресурсів (вода питна, вода холодна, що йде на приготування гарячої, технічна, скид стічних вод) за розрахунковий період (місяць). Дані повинні бути у вигляді довідки завіреної підписом відповідної особи та печаткою підприємства.

Відповідно до п. 2.13. Договору при виявленні представником водоканалу порушень, повязаних з виходом з ладу приладу обліку води, стічних вод, розрахунки споживання виконуються відповідно до п. 3.3. Правил … (1).

Пунктом 3.5 Договору сторони узгодили, що розрахунковий період оплати послуг водопостачання і водовідведення встановлюється в один місяць.

Відповідно до п. 3.7. Договором представника абонента зобовязаний одержувати рахунки за комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у водоканалі 17-го числа кожного місяця. Для цього абонент направляє з належним чином оформленою довіреністю (наказом, тощо). В разі не направлення уповноваженої особи для отримання рахунка, рахунок вважається отриманим в останній день поточного місяця. Рахунок підлягає оплаті протягом 5-ти банківських днів.

Відповідно до п. 3.10 Договору погашення заборгованості абонента перед водоканалом виконується у порядку календарної черговості її виникнення (від раніше виниклої до подальшої), тобто у разі наявності у абонента заборгованості перед водоканалом всі оплати відносяться на погашення раніше існуючого боргу і здійснення передплати неможливе (незалежно від вказівки в платіжному документі).

З матеріалів справи вбачається, що Комунальне підприємство "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради відповідно до умов Договору №10-1/1225 (Б) від 06.01.2015 року взяті на себе зобов'язання щодо подачі води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації протягом дії договору виконувало належним чином та у повному обсязі.

На виконання умов Договору позивач протягом періоду серпень 2015 року - листопад 2015 року надав відповідачу послуги з водопостачання і водовідведення на загальну суму 530 068 грн. 50 коп., що підтверджується рахунками та актами прийому-передачі виконаних послуг по водопостачанню та водовідведенню (а. с. 13-16).

Позивач зазначає, що Жовтоводська виправна колонія Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№26) взяті на себе зобов'язання, відповідно до договору, в частині своєчасної та повної оплати за надані послуги, неналежно виконувало, в результаті чого станом на час звернення до суду, у відповідача утворилась заборгованість за надані послуги у загальному розмірі 247 669 грн. 50 коп. за серпень 2015 року, згідно розрахунків, які додаються до позовної заяви, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Судом встановлено, що в серпні 2015 року позивач виставив відповідачу рахунок № 3499 від 21.08.2015 року на загальну суму 247 669,50 грн., за сплату поданої питної води в кількості 12 701 метр кубічний і прийнятих стічних вод в тій самій кількості.

В звязку з тим, що до 20.07.2015 року показники лічильника СТВ-65 № 5059 подачі води на Жовтоводську ВК-26 знаходились в межах звичайної потреби відповідача, що засвідчено контролерами КП ЖВК ДОР, а після 20.07.2015 року лічильник води СТВ-65 № 5059 почав невірно рахувати кількість поданої на Жовтоводську ВК-26 води з завищенням показників в декілька разів, відповідач повідомив позивача про несправність прибору обліку СТВ-65.

15.09.2015 року лічильник води СТВ-65 було знято з обліку і направлено до ДП Кривбасстандартметрологія для проведення повірки. На цей період позивач за власні кошти встановив контрольний прилад обліку.

Спеціалістами ДП Кривбасстандартметрологія проведено повірку лічильника СТВ-65, про що складено акт дефектації засобу вимірювальної техніки №Р-АД-269/15 від 16.09.2015 року, відповідно до якого виявлено, що лічильник води СТВ-65 № 5059 непрацездатний. Його похибка складає +83,79%, при допустимій + (-) 3%. (а.с.46)

Проведення перевірки лічильника СТВ-65 було проведено акредитованими спеціалістами ДП Кривбасстандартметрологія, відповідно до вимог ДСТУ ISO/IEC 17025/2006 (ISO/IEC 17025/2005) в сфері калібрування засобів вимірювальної техніки, що підтверджується атестатом про акредитацію №4К001 від 20.12.2012 року (а.с.47).

Як вбачається з матеріалів справи, після повернення відповідачу досліджуваного лічильника води СТВ-65 № 5059, його було списано як непридатний для подальшого використання і утилізовано.

08.12.2015 року позивач звернувся до відповідача з претензією №8125 від 08.12.2015 року, якою просив сплатити заборгованість. (а.с.17)

У відповідь на претензію позивача, відповідач не погодився з розміром заборгованості за договором №10-1/1225 (Б) від 06.01.2015 року на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації та просив позивача здійснити перерахунок спожитої води та водовідведення з 20.07.2015 року по 20.09.2015 року, за показниками попередніх місяців 2015 року.

Колегія суддів поділяє висновок оскаржуваного рішення про неправомірність проведеного позивачем розрахунку за спірний період та вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до п. 5.24 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 передбачено, що якщо вести облік води за показами засобу обліку неможливо з причин, що не залежать від споживача та зафіксовані в установленому порядку (зняття засобу обліку виробником, пошкодження скла, корозія циферблата, припинення нормальної роботи засобу обліку через несправності, що виникли в його механізмі, тощо), кількість використаної води за термін відсутності засобу обліку (але не більше 2-х місяців) визначається за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці. У разі тривалості роботи засобу обліку менше 2-х місяців кількість води визначається за середньодобовою витратою за період роботи засобу обліку не менше 15 днів. Після закінчення зазначеного терміну, якщо вести облік води неможливо з вини виробника, подальше визначення обсягів водоспоживання здійснюється за нормами споживання.

Пунктом 2.14. Договору встановлено, що при неможливості вести облік води по приладу обліку з причин, не залежних від абонента (зняття приладу обліку представником водоканалу, запотівання скла, корозія циферблата, припинення нормальної роботи приладу обліку через виниклі несправності в його механізмі і ін.), кількість використаної води визначається по середньодобовій витраті за попередні два розрахункові місяці за показниками приладів обліку (п. 5.24. Правил… (1)).

Враховуючи, що наявність саме таких обставин і встановлена судом, позивач мав провести розрахунок на підставі п. 5.24. Правил, тобто за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці (у червні 2015 року було на рівні 2027 куб. м., а у липні 2015 року 1952 куб. м., (загальний обєм споживання за 2 місяця складає 3979 куб. м.).

Посилання апелянта на те, що ним було встановлено контрольний засіб обліку відповідно до п.п. 5.25, 5.26 Правил і саме за його показниками необхідно проводити розрахунок, що і було здійснено позивачем, не приймаються колегією суддів з огляду на наступне:

Згідно п 5.25 Правил для контролю витрат води у споживачів, які не мають засобів обліку, а також для перевірки показів встановлених засобів обліку виробник має право встановлювати на вводах контрольні засоби обліку. Ці роботи теж можуть бути виконані за обґрунтованою вимогою споживача.

Дообладнання або монтаж вузлів обліку для встановлення контрольних засобів обліку виконується за рахунок зацікавленої сторони.

Згідно п.5.26 Правил тривалість роботи контрольних засобів обліку має бути не менше ніж 15 днів.

Якщо контрольний засіб обліку виявить неточність роботи засобів обліку, що перевіряються, останні підлягають ремонту, а розрахунок за водокористування здійснюється відповідно до показів контрольного засобу обліку, при цьому виробник має право провести перерахунок споживачеві за водокористування в попередні два місяці.

Витрати води споживачами, що не мають засобів обліку, визначаються за середньодобовими даними, розрахованими відповідно до показів контрольного засобу обліку до установки засобів обліку.

Виходячи з змісту вказаних пунктів Правил для їх застосування необхідна відсутність у споживача засобу обліку, або встановлення такого контрольного засобу обліку паралельно з діючим лічильником.

У даному випадку контрольний засіб обліку встановлено позивачем після того, як в установленому порядку зафіксовано непридатність діючого у відповідача засобу обліку.

Наведене виключає можливість застосування вказаних апелянтом пунктів Правил для розрахунку заборгованості.

Отже, в серпні 2015 року заборгованість відповідача складає: за централізоване водопостачання 18 734,10 грн., за централізоване водовідведення - 18 803,40 грн. Загальний розмір заборгованості відповідача, за розрахунком суду становить 37 537,50 грн.

Відповідно до положень ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні вимоги встановлено і ч.1 ст.193 Господарського кодексу України.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, враховуючи умови п. 2.14. Договору та п.5.24 Правил, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, на суму 37 537,50 грн.

Також є правомірним обґрунтування судом часткового задоволення вимог щодо стягнення пені.Так, згідно п. 5.2.1. Договору за несвоєчасну оплату (несплату) послуг в терміни, передбачені п. 3.5, п. 3.7 договору, за порушення строків виконання зобовязання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості послуг, з яких допущено прострочення, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості (ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України).

Позивач просив суд стягнути з відповідача пеню в сумі 31 419 грн. 49 коп. та штраф в розмірі 15 064,14 грн., що розраховані станом на 31.01.2016 року.

Враховуючи належний до стягнення розмір заборгованості, суд правильно визначив розмір пені, який становить 5 480,47 грн. за період з 08.09.2015 року по 31.01.2016 року.

Аналогічним чином підлягає розрахунок штрафу, який становить 2 627 грн. 63 коп.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що апелянт висновки оскаржуваного ним рішення не спростував, апеляційна скарга є не доведеною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2016 року у справі № 904/11282/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Т.А. Верхогляд

Суддя: Л.М. Білецька

Суддя: Ю.Б. Парусніков

Підписано в повному обсязі 04.08.2016 року.