ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.08.16 Справа № 904/5453/16

За позовом: Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон", м. Конотоп Сумської області

до приватного підприємства "Науково-виробниче підприємство "Спецтех Капітал", м. Вільногірськ Дніпропетровської області

про стягнення 28 811,28 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 5383 від 30 грудня 2015 року, начальник юридичного відділу

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 1284 від 02 серпня 2016 року, представник

С У Т Ь С П О Р У:

Державне підприємство "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з приватного підприємства "Науково-виробниче підприємство "Спецтех Капітал" суму авансового платежу у розмірі 25 020,00грн., проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 3 791,28грн., а всього - 28 811,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки товарів № 22-16 від 14.01.16 в частині повної та своєчасної поставки оплаченого товару.

Відповідач у судове засідання з'явився, але відзиву на позов не надав, надав платіжне доручення №1373 від 02.08.2016 на суму 25 020,00грн. з призначенням платежу: повернення коштів згідно листа №2331 від 25.05.2016.

У судовому засіданні 04 серпня 2016 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників позивача та відповідача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

14 січня 2016 року між Державним підприємством "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" (замовник) та приватним підприємством "Науково-виробниче підприємство "Спецтех Капітал" (постачальник) був укладений договір поставки №22-16, відповідно до умов якого (п.1.1. договору) постачальник зобовязується передати, а замовник прийняти і оплатити продукцію, визначену у Додатку №1 до цього договору, а саме: індуктивну вимірювальну систему М-200-00 (1М-021) в кількості 1 одиниці.

Відповідно до п.2.1. договору кількість, номенклатура продукції вказується в Додатку 1 до договору, що є невід'ємною частиною договору.

Згідно Додатку №1 найменування продукції, яка поставляється індуктивна вимірювальна система М-200-00 (1М-021 на загальну суму 50 040,00грн.)

За змістом п.3.2. договору строк поставки продукції складає 30 календарних днів з моменту отримання авансового платежу від відповідача.

Поставка продукції здійснюється за цінами, які визначені у Додатку №1 і включають всі податки, збори й інші обовязкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування й інші видатки постачальника, повязані з поставкою продукції. Загальна вартість договору на момент укладання складає 50 040,00грн., у тому числі податок на додану вартість 8340,00грн. (п.4.1. договору).

Порядок оплати продукції встановлено п.5.2. договору:

50% від ціни продукції авансовий платіж протягом десяти робочих днів з дати отримання рахунку;

50% від вартості продукції протягом десяти робочих днів з дати поставки відповідної продукції на підставі виставленого рахунку.

Договір укладено на строк до 31.12.2016 (п.10.7 договору).

На виконання умов договору Державне підприємство "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" перерахувало на рахунок приватного підприємства "Науково-виробниче підприємство "Спецтех Капітал" авансовий платіж у розмірі 25 020,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №302 від 27.01.2016.

25 травня 2016 року позивачем на адресу відповідача направлена вимога про повернення авансового платежу у зв'язку з невиконанням умов договору поставки №22-16 від 14.01.2016.

Вимога про повернення авансового платежу отримана відповідачем 31.05.2016 (витяг з електронного порталу УДППЗ "Укрпошта" міститься в матеріалах справи), однак у добровільному порядку не виконана.

Позивач посилається на обставини невиконання відповідачем зобовязань за договором поставки в частині поставки товару у строки, визначені договором, у звязку з чим просить стягнути попередню оплату за непоставлений товар, що і є причиною спору.

Згідно ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами для виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 693 ЦК України передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

В силу положень ч. 2 ст. 693 ЦК України право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати за своїм змістом є правом покупця на односторонню відмову від зобов'язання, внаслідок якої припиняється зобов'язання продавця перед покупцем з поставки товару.

Відповідно до п.3.2. договору строк поставки продукції складає 30 календарних днів з моменту отримання авансового платежу відповідачем від позивача. З урахуванням наведеного, останній день виконання зобовязань щодо поставки товару є 26.02.2016.

У встановлений договором поставки строк поставка товару не була здійснена.

Вимога позивача про повернення суми попередньої оплати у звязку з невиконання умов договору поставки №22-16 від 14.01.2016 отримана відповідачем, однак в установленому порядку не виконана.

Отже, вимога позивачем про стягнення авансового платежу у сумі 25 020,00грн. заявлена правомірно.

Разом з тим, у судовому засіданні 04.08.2016 відповідачем надано платіжне доручення №1373 від 02.08.2016 на суму 25 020,00грн. з призначенням платежу: повернення коштів згідно листа №2331 від 25.05.2016.

Таким чином, сума авансового платежу була повернута позивачеві 02.08.2016, тобто після звернення позивача з позовом до суду.

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки зобов'язання відповідача щодо повернення попередньої оплати у сумі 25 020,00грн. припинилося після звернення позивача з позовом до суду провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відсутністю предмету спору.

У випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається (частина друга статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною третьою статті 693 Цивільного кодексу України передбачено, що на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 536 ЦК України).

Відповідно до п.7.3. договору у випадку порушення строків поставки більш ніж на 10 календарних днів позивач має право відмовитися від подальшого приймання й оплати продукції, а також вимагати повернення раніше сплачених за продукцію коштів, які відповідач зобовязаний повернути протягом трьох банківських днів з моменту одержання повідомлення позивача, яке вважається отриманим відповідачем після закінчення трьох робочих днів з моменту його відправлення позивачем на адресу відповідача, зазначену у договорі, при цьому на весь період починаючи з дати отримання авансового платежу до дати його повернення на суму авансового платежу нараховується процент у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Позивач, відповідно до ч. 3 ст. 693 Цивільного кодексу України та п.7.3. договору поставки, нарахував та просить стягнути проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 3 791,28грн. за період з 27.01.2016 по 07.06.2016.

Перевіркою правильності проведення розрахунку процентів за користування чужими грошовими коштами порушень судом не встановлено.

Отже, вимога позивача про стягнення 3 791,28грн. за користування чужими грошовими коштами є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до п. 4.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" частиною другою статті 49 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

Як підтверджується матеріалами справи, спір виник з вини відповідача, який безпідставно в порушенням взятих на себе зобов'язань не виконував зобовязання ані з поставки замовленого позивачем товару, ані з повернення грошової суми (попередньої оплати).

Отже, при наявності конкуренції норм (щодо можливості повернення судового збору з державного бюджету), суд звертає увагу на необхідність застосування, з урахуванням обставин справи, саме ч.2 ст. 49 ГПК України, а тому судовий збір покладається на відповідача у повному обсязі у розмірі 1378,00 грн.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Припинити провадження у справі в частині стягнення авансового платежу у сумі 25 020,00грн.

Стягнути з приватного підприємства "Науково виробниче підприємства "Спецтех Капітал" (51700, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Леніна, 67, ) на користь Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" (41601, Сумська область, м. Конотоп, вул. Рябошапка,25, ) процентів за користування чужими грошовими коштами у сумі 3 791,28грн., витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1 378,00грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Н.М. Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 08.08.2016