ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2016 р.Справа № 922/1652/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Семенову О.Є.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд", м. Київ
до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Петрівське", смт. Золочів, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", м. Запоріжжя
про стягнення грошових коштів в розмірі 5862337,22 грн.
за участю представників сторін:

Представник позивача - ОСОБА_1, дов. від 19.04.2016р.;

Представник відповідача - ОСОБА_2, дов. від 03.12.2015р.;

Третя особа - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Аграрний фонд", м. Київ, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Петрівське", смт. Золочів, про стягнення попередньої оплати в розмірі 3325606,20 грн., процентів у розмірі 18% річних на попередню оплату в сумі 1165077,40 грн., пені в розмірі 373971,76 грн., штрафу в розмірі 997681,86 грн. за біржовим договором поставки зерна врожаю 2015р. від 21.04.2015р., укладеним між сторонами даного спору. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 30.05.2016р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 13.06.2016р. о 10:30 год.

Ухвалою господарського суду від 11.07.2016р. залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", м. Запоріжжя. Продовжено строк розгляду даного спору за межами двомісячного строку, в порядку ст. 69 ГПК України, до 10.08.2016р.

У судовому засіданні 09.08.2016р. представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Додаткових доказів по справі суду не надав.

Представник відповідача у судовому засіданні 09.08.2016р. проти позову заперечував. Додаткових доказів по справі суду не надав.

Представник третьої особи у судове засідання 09.08.2016р. не з'явився, через канцелярію суду надав письмові пояснення по справі (вх. № 26047), які судом досліджуються та долучаються до матеріалів справи.

У судовому засіданні 09.08.2016р. сторони наголосили на тому, що ними надані всі необхідні для розгляду справи докази та вважають за можливе розглянути справу по суті в даному судовому засіданні.

Враховуючи те, що норми ст. 65 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши представників сторін, судом встановлено наступне:

Як свідчать матеріали справи, між Публічним акціонерним товариством «Аграрний фонд» (позивач, покупець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Петрівське» (відповідач, постачальник) укладено біржовий договір поставки зерна врожаю 2015 року від 21.04.2015р. № 1072Ф (далі - Договір), згідно з умовами якого СТОВ «Петрівське» зобов'язане передати у власність ПАТ «Аграрний фонд» пшеницю м'яку 2-го класу в кількості 3000,000 тонн на базисі поставки ДП «Новопокровський КХП» в строк до 01.10.2015, що являє собою кінцевий строк поставки товару.

Відповідно до п. 5.3. Договору покупець зобов'язуються протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту набрання чинності Договору застави, передбаченого п.2.4 Договору, але в будь-якому разі після набрання чинності Договору страхування та надання акту огляду сільськогосподарських культур до договору страхування, перерахувати кошти (попередню оплату) на поточний рахунок постачальника в розмірі 8580000,00 грн. в тому числі ПДВ, що складає 65% від загальної базової ціни Договору, передбаченої у п. 5.2. цього Договору, за вирахуванням суми передбаченої у п.п. 5. 3.1 Договору.

Відповідно до підпункту 5.3.1 пункту 5.3. Договору покупець утримує 561000, 00 грн. без ПДВ, що складає 6,538462% від попередньої оплати, яка передбачена п.5.3. цього Договору для сплати страхового платежу, який сплачується протягом 5 банківських днів після отримання від страхової компанії Акту огляду сільськогосподарських культур до договору страхування.

Відповідно до п. 5.14 Договору визначено, що покупець при здійсненні остаточного розрахунку за товар нараховує, а постачальник зобов'язується сплатити проценти за користування грошовими коштами покупця у вигляді попередньої оплати у розмірі 18% річних від суми попередньої оплати, визначеної в п. 5.3 цього Договору за кожен день користування такими коштами (від дня їх оплати до дня фактичної поставки Товару (партії Товару) чи повернення покупцю суми попередньої оплати).

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) зобов'язань за цим Договором, сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та/або законодавством України.

Відповідно до п.7.4 Договору визначено, що якщо постачальник, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, постачальник зобов'язаний після настання строку поставки повернути покупцю суму попередньої оплати та сплатити на користь покупця штраф у розмірі 30% від суми попередньої оплати.

Крім того, відповідно до п.7.3 Договору за порушення строків виконання Постачальником зобов'язання з поставки товару з нього стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховувалась пеня, від вартості недопоставленого товару, за кожен день прострочення.

На виконання пункту 5.3 та підпункту 5.3.1 пункту 5.3. Договору ПАТ «Аграрний фонд» здійснив перерахування 8019000,00 грн. та 561000,00 грн., що загалом становить 8580000,00 грн.

Як зазначає позивач, СТОВ «Петрівське» 09.10.2015р. та 24.12.2015р. частково здійснило поставку зерна в кількості 1615,270 тонн, з порушенням строку.

З метою досудового врегулювання спору ПАТ «Аграрний фонд» направило на адресу відповідача вимогу від 16.03.2016 № 02-01/569, в якій вимагало погасити заборгованість у загальній сумі 5804316,38 грн.

Проте, дану вимогу відповідачем не задоволено, а заборгованість не погашено, що і стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду із вимогою про стягнення з відповідача на свою користь: суму попередньої оплати в розмірі 3325606,20 грн., процентів у розмірі 18% річних на попередню оплату в сумі 1165077,40 грн., пені в розмірі 373971,76 грн., штрафу в розмірі 997681,86 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач, зокрема, зазначає наступне.

На виконання пп. 6.1.1. Договору поставки 17 квітня 2015 року між СТОВ «Петрівське» та Приватним акціонерним товариством «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (третя особа) укладено договір комплексного страхування посівів майбутнього врожаю сільськогосподарських культур СТД № 3339370 (Договір страхування).

Згідно п. 3.1. Договору страхування, страховими випадками за цим Договором є події що відбулися, із настанням яких виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування вигодонабувачу - ПАТ "Аграрний фонд", наслідком якої є неотримання або недоотримання майбутнього врожаю с/г культур і багаторічних насаджень у зв'язку з його повною або частковою загибеллю чи пошкодженням в результаті подій (страхових ризиків), що передбачені у п. 3.2 цього Договору.

У пункті 5.4. Договору страхування зазначено, що загальна страхова сума за цим Договором дорівнює: 13200000,00грн грн.

Проте, як зазначає відповідач, Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» сплатила на користь ПАТ «Аграрний Фонд» суму страхового відшкодування за договором комплексного страхування посівів майбутнього врожаю сільськогосподарських культур СТД № 3339370 від 17.04.15р. лише у розмірі 224 848,80 грн., що, на думку відповідача, порушує його права та є підставою у відмові у задоволенні позову.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконати її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 16 ЦК України, частиною 2 статті 20 ГК України, одним із способів захисту права є примусове виконання обовязку в натурі (присудження до виконання обовязку в натурі).

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 662, 664 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар" Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

В силу положень ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як свідчать матеріали справи та не спростовано відповідачем, на виконання пункту 5.3 та підпункту 5.3.1 пункту 5.3. Договору ПАТ «Аграрний фонд» здійснив перерахування відповідачеві 8019000,00 грн. та 561000,00 грн., що загалом становить 8580000,00 грн.

Відповідно до укладеного між сторонами Договору поставки від 21.04.2015р. СТОВ «Петрівське» зобов'язане передати у власність ПАТ «Аграрний фонд» пшеницю м'яку 2-го класу в кількості 3000,000 тонн на базисі поставки ДП «Новопокровський КХП» в строк до 01.10.2015р., що являє собою кінцевий строк поставки товару.

Натомість, всупереч умовам Договору поставки від 21.04.2015р., СТОВ «Петрівське» 09.10.2015р. та 24.12.2015р. частково здійснило поставку зерна в кількості 1615,270 тонн, з порушенням кінцевого строку поставки товару, та не повернув суму попередньої оплати в розмірі 3325606,20 грн. (8580000,00 грн. (сума попередньої оплати) - 61281,60 грн. (сума поставки 09.10.2015р.) - 1349582,40 грн. (сума поставки 09.10.2015р.) - 3618681,00 грн. (сума поставки 24.12.2015р.) - 224848,80 грн. (страхове відшкодування).

Відповідно до статті 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу положень статті 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з положеннями частини 2 статті 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, відповідач є таким, що прострочив виконання зобовязання по поставці товару в строк, встановлений Договором.

Відповідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до 4-3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право, в тому числі, подавати докази.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження поставки позивачу товару в строк та у повному обсязі, а також не надав суду доказів на підтвердження повернення позивачу зазначеної суми, сплаченої позивачем як передплата за поставлений товар, сума основної заборгованості в розмірі 3325606,20 грн., є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Частиною другою статті 693 ЦК України передбачено право покупця у разі порушення продавцем строку передання йому попередньо оплачених товарів або пред'явити вимогу про передання оплаченого товару, або вимагати повернення суми попередньої оплати (тобто відмовитися від прийняття виконання).

Відповідно до частини 3 статті 693 ЦК України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 536 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 5.14 Договору визначено, що покупець при здійсненні остаточного розрахунку за товар нараховує, а постачальник зобов'язується сплатити проценти за користування грошовими коштами покупця у вигляді попередньої оплати у розмірі 18% річних від суми попередньої оплати, визначеної в п. 5.3 цього Договору за кожен день користування такими коштами (від дня їх оплати до дня фактичної поставки товару (партії товару) чи повернення покупцю суми попередньої оплати).

Таким чином, вимога позивача про стягнення на свою користь 18% річних на попередню оплату у сумі 1165 077,40 грн., є обґрунтованою, доведеною матеріалами справи, тому такою, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

У відповідності до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) зобов'язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та/або законодавством України.

Відповідно до п.7.3 Договору за порушення строків виконання постачальником зобов'язання з поставки товару з нього стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховувалась пеня, від вартості недопоставленого товару, за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 7.4 Договору визначено, що якщо постачальник, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, Постачальник зобов'язаний після настання строку поставки повернути покупцю суму попередньої оплати та сплатити на користь покупця штраф у розмірі 30% від суми попередньої оплати.

Враховуючи, що умовами договору сторони встановили застосування штрафних санкцій за порушення умов договору, а факт прострочення відповідачем строку здійснення оплати за отриману продукцію підтверджується наявними матеріалами справи, суд зазначає про наявність правових підстав для нарахування та стягнення з відповідача 373971,76 грн. пені з урахуванням вимог п.7.3. Договору та 997681,86 грн. штрафу, відповідно до п. 7.4. Договору (Зазначені нарахування штрафних санкцій перевірені судом).

Щодо заперечень відповідача, що Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» сплатила на користь ПАТ «Аграрний Фонд» суму страхового відшкодування за договором комплексного страхування посівів майбутнього врожаю сільськогосподарських культур СТД № 3339370 від 17.04.15р. лише у розмірі 224 848,80 грн., суд зазначає наступне.

17.04.2015р. між ПрАТ «УАСК АСКА» та СТОВ «Петрівське» укладено договір СТД № 3339370 комплексного страхування посівів майбутнього врожаю сільськогосподарських культур (Договір страхування).

На умовах Договору страхування був застрахований майбутній врожай озимої пшениці на зерно площею 1 244,5 га за адресою: Харківська обл., Золочівський р-н, селище Одноробівка.

Згідно п. 1.5 Договору страхування Вигодонабувачем за ним є ПАТ «Аграрний фонд».

Відповідно до п. 3.2 Договору страхування страховим ризиком за ним була ймовірність загибелі або пошкодження рослин внаслідок таких несприятливих подій, як: заморозку, граду, бурі, урагану, бурану, шквалу, смерчу, удару блискавки, пожежі, зливи, поводі, паводку та повені, затяжних дощів, вимокання, селю, лавини, земельного зсуву, пилових бурь, посухи, суховії, ґрунтової корки, зневоднення на землях, які підлягають примусовому зрошенню, землетрусу, епіфітотійного розвитку хвороб, епіфітотійного розмноження шкідників рослин та хвороб, що стали наслідком несприятливих подій, визначених раніше, протиправних дій третіх осіб.

Страховим випадком за Договором страхування визнавалося заподіяння прямих збитків майновим інтересам страхувальника, в результаті неотримання (повна загибель) або недоотримання (часткова загибель) врожаю с/г культур внаслідок однієї або декількох несприятливих подій, визначених у п. 3.2 цього Договору, та у зв'язку з яким виникає зобов'язання страховика сплатити страхове відшкодування вигодонабувачу.

Строк дії Договору страхування до 31.07.2015р. (п. 7.1 Договору страхування).

Листом від 30.07.2015р. СТОВ «Петрівське» повідомило ПАТ «Аграрний фонд» та ПрАТ «УАСК АСКА» про настання події, яка може бути визнана страховою.

Страховиком, у відповідності до умов Договору страхування та чинного законодавства, з метою встановлення причин та обставин настання події, за замовленням та дорученням ПрАТ «УАСК АСКА» компетентним представником - TOB «Агроризик» проведено дослідження та складено звіт від 05.08.2015р. по врегулюванню претензій на пошкоджених посівах озимої пшениці СТОВ «Петрівське».

В п. 9.5. Договору страхування встановлено, що розмір страхового відшкодування визначається в розмірі збитку, зменшеного на розмір франшизи.

Згідно згаданого звіту від 05.08.2015р. розмір матеріального збитку по постраждалим полям становить 4298844,00 грн., а безумовна франшиза, розрахована відповідно до пп.6.2.1.2 Договору страхування, - 4 073 995,20 грн.

Відповідно до платіжних доручень, наданих до матеріалів справи, ПрАТ «УАСК АСКА» було виплачено вигодонабувачу страхове відшкодування у розмірі 224 848,80 грн. (4 298 844,00 грн. - 4 073 995,20 грн.).

Суд зазначає, що дана суми страхового відшкодування була врахована позивачем під час розрахунку суми основної заборгованості, з вимогою про стягнення якої з відповідача звернувся позивач до господарського суду з даним позовом.

Враховуючи викладене, суд відхиляє заперечення відповідача, та вважає позов ПАТ "Аграрний фонд" обґрунтованим, доведеним матеріалами справи, тому таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 22, 27, 32, 33, 43, 49, 65, 69, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Петрівське" (62203, Харківська область, смт. Золочів, вул. Піонерська, 40, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" (01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка, 1, ) суму попередньої оплати в розмірі 3325606,20 грн., процентів у розмірі 18% річних на попередню оплату в сумі 1165077,40 грн., пеню в розмірі 373971,76 грн., штраф в розмірі 997681,86 грн. за біржовим договором поставки зерна врожаю 2015р. від 21.04.2015р., а також судові витрати в розмірі 87935,10 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.08.2016 р.

Суддя ОСОБА_3

справа № 922/1652/16