РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2016Справа №910/7677/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах»

до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»

про стягнення 49500 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Петренко С.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 49500 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 30.07.2014, по бул. Верховної Ради у м. Києві, внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_2, сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3.

У подальшому, позивач, відповідно до умов укладеного між ним (страховик) та власником автомобіля марки «Skoda» - Публічним акціонерним товариством Комерційним Банком «Приватбанк» (страхувальник, вигодонабувач) договору страхування наземного транспорту №K2Z2CPS-136B5N8 від 11.07.2013, виплатив власнику пошкодженого автомобіля «Skoda», д.н.з.НОМЕР_2, страхове відшкодування в розмірі 105470,34 грн.

Оскільки на час скоєння ДТП цивільно-правову відповідальність власника автомобіля НОМЕР_1, було застраховано у Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія», позивач, на підставі положень ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача суму виплаченого ним страхового відшкодування в розмірі 49500 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги у повному обсязі.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча про час та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11.07.2013 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах» (страховик) та Публічним акціонерним товариством Комерційним Банком «Приватбанк» (страхувальник) укладено Договір страхування наземного транспорту №K2Z2CPS-136B5N8, за умовами якого застраховано автомобіль НОМЕР_2, в тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи довідки про дорожньо-транспортну пригоду №9418388, 30.07.2014 по бул. Верховної Ради у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого пошкоджено зазначені автомобілі.

Постановою Дніпровського районного управління ГУ МВС України у м. Києві від 29.09.2014 про закриття кримінального провадження №0010289 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010289 закрито у зв'язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення. Разом з тим відповідно до вказаної постанови та Довідки про ДТП №9418388 від 13.11.2014 вказане ДТП сталося внаслідок порушення ОСОБА_2 п.10.1 Правил дорожнього руху України.

Позивач, на виконання умов договору страхування наземного транспорту №K2Z2CPS-136B5N8 від 11.07.2013, на підставі страхового акту №И-2256 від 06.10.2014 та страхового акту №И-2673 від 22.12.2014 визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок страхувальника, в розмірі 105470,34 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №4543 від 06.10.2014 на суму 95980,91 грн. та №5397 від 23.12.2014 на суму 9489,43 грн.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі звітів про оцінку колісного транспортного засобу №119-2014 від 19.08.2014 та №119-2014/1 від 15.12.2014, згідно з якими вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок ДТП, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, що дорівнює - 0,2903, становить 105470,34 грн.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст.1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки за наявності вини всіх особі, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_1, застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/9743273 у Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія», чинним на момент ДТП (30.07.2014). Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 50000,00 грн., розмір франшизи - 500 грн.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля НОМЕР_2, збитки у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Пунктом 36.4. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №K2Z2CPS-136B5N8 від 11.07.2013, перейшло право вимоги, яке власник автомобіля НОМЕР_2, мав до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ст.9.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню 49500 грн. виплаченого страхового відшкодування (50000 грн. - 510 грн. франшизи).

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували обґрунтованість заперечень проти задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 43,49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77; ідентифікаційний код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 32; ідентифікаційний код 33248430) страхове відшкодування в сумі 49500 (сорок дев'ять тисяч п'ятсот) грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 16.08.2016

Суддя Я.В. Маринченко