ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2016 р. Справа № 914/754/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Малех І.Б.

суддів Желік М.Б.

Марко Р.І.

при секретарі судового засідання Кришталь М.Б.,

за участю представників:

від позивачів - ОСОБА_2

від відповідача (скаржника) - не з'явився

від третіх осіб-1-4 - не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю спільного Українсько-Німецького підприємства "СКОМЕКС", б/н від 13.06.2016 року

на рішення господарського суду Львівської області від 01.06.2016 року, суддя Кидисюк Р.А.

у справі № 914/754/16

за позовом: ОСОБА_3, ОСОБА_5 та Фірми "Унітер Хемі" ГМБХ, Федеративна Республіка Німеччина

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю спільного Українсько-Німецького підприємства "СКОМЕКС", м. Червоноград Львівської області

за участю третьої особи-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_6, м. Львів

за участю третьої особи-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_7, м. Здолбунів Рівненської області

за участю третьої особи-3 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_8, м. Львів

за участю третьої особи-4 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_9, м. Червоноград Львівської області

про: визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ СП "СКОМЕКС"

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Львівської області від 01.06.2016 року в справі №914/754/16, позов ОСОБА_3, ОСОБА_5 та Фірми "Унітер Хемі" ГМБХ до Товариства з обмеженою відповідальністю спільного Українсько-Німецького підприємства "СКОМЕКС", за участю третьої особи-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_6, за участю третьої особи-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_7, за участю третьої особи-3 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_8, за участю третьої особи-4 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_9.

про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ СП "СКОМЕКС" задоволено повністю.

Визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СПІЛЬНОГО УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКОГО ПІДПРИЄМСТВА "СКОМЕКС", оформлені протоколом від 05 вересня 2013 року.

Визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СПІЛЬНОГО УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКОГО ПІДПРИЄМСТВА "СКОМЕКС", оформлені протоколом від 06 вересня 2013 року.

Визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СПІЛЬНОГО УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКОГО ПІДПРИЄМСТВА "СКОМЕКС", оформлені протоколом від 09 листопада 2013 року.

Визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СПІЛЬНОГО УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКОГО ПІДПРИЄМСТВА "СКОМЕКС", оформлені протоколом від 14 листопада 2013 року.

Визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СПІЛЬНОГО УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКОГО ПІДПРИЄМСТВА "СКОМЕКС", оформлені протоколом від 16 грудня 2013 року.

Визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СПІЛЬНОГО УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКОГО ПІДПРИЄМСТВА "СКОМЕКС", оформлені протоколом, який був наданий для проведення реєстраційної дії "внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах; 02.04.2; ОСОБА_10; Реєстраційна служба Червоноградського міського управління юстиції Львівської області; зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів".

Визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СПІЛЬНОГО УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКОГО ПІДПРИЄМСТВА "СКОМЕКС", оформлені протоколом, який був наданий для проведення реєстраційної дії "внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах; 10.06.2; ОСОБА_10; Реєстраційна служба Червоноградського міського управління юстиції Львівської області; зміна видів діяльності".

Визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СПІЛЬНОГО УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКОГО ПІДПРИЄМСТВА "СКОМЕКС", оформлені протоколом від 17 квітня 2014 року.

Визнано недійсною нову редакцію статуту ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СПІЛЬНОГО УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКОГО ПІДПРИЄМСТВА "СКОМЕКС", зареєстровану Державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Реєстраційної служби Сокальського районного управління юстиції Львівської області 06.09.2013 року за номером запису 0000533.

Визнано недійсною нову редакцію статуту ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СПІЛЬНОГО УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКОГО ПІДПРИЄМСТВА "СКОМЕКС", зареєстровану Державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Реєстраційної служби Сокальського районного управління юстиції Львівської області 13.11.2013 року за номером запису 9000533.

Визнано недійсними наступні записи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про проведення реєстраційних дій відносно ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СПІЛЬНЕ УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "СКОМЕКС" (ідентифікаційний код юридичної особи: 14338889, місцезнаходження юридичної особи: 80100, Львівська обл., місто Червоноград, вулиця Сокальська, будинок 5, офіс 7), а саме:

"Підтвердження відомостей про юридичну особу; 13.06.2; ОСОБА_11; Сокальська районна державна адміністрація Львівської області; зміна додаткової інформації".

"Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах; 11.07.2; ОСОБА_11; Реєстраційна служба Сокальського районного управління юстиції Львівської області; зміна складу підписантів".

"Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах; 05.09.2; ОСОБА_11; Реєстраційна служба Сокальського районного управління юстиції Львівської області; зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів".

"Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах; 06.09.2; ОСОБА_11; Реєстраційна служба Сокальського районного управління юстиції Львівської області; зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів".

"Підтвердження відомостей про юридичну особу; 06.09.2; ОСОБА_11; Реєстраційна служба Сокальського районного управління юстиції Львівської області; зміна інформації про утворення юридичної особи, зміна додаткової інформації".

"Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 06.09.2; ОСОБА_11; Реєстраційна служба Сокальського районного управління юстиції Львівської області; зміна місцезнаходження".

"Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 13.11.2; ОСОБА_11; Реєстраційна служба Сокальського районного управління юстиції Львівської області; зміна місцезнаходження, зміна статутного або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників".

"Підтвердження відомостей про юридичну особу; 13.12.2; ОСОБА_12; Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції; зміна інформації про утворення юридичної особи, зміна додаткової інформації".

"Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах; 19.12.2; ОСОБА_12; Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції; зміна місцезнаходження".

"Підтвердження відомостей про юридичну особу; 14.01.2; ОСОБА_10; Реєстраційна служба Червоноградського міського управління юстиції Львівської області; зміна додаткової інформації".

"Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах; 02.04.2; ОСОБА_10; Реєстраційна служба Червоноградського міського управління юстиції Львівської області; зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів".

"Внесення відмітки про подання фінансової звітності юридичною особою; 24.04.2; ОСОБА_10; Реєстраційна служба Червоноградського міського управління юстиції Львівської області".

"Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах; 10.06.2; ОСОБА_10; Реєстраційна служба Червоноградського міського управління юстиції Львівської області; зміна видів діяльності".

"Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах; 15.05.2; ОСОБА_10; Реєстраційна служба Червоноградського міського управління юстиції Львівської області; зміна додаткової інформації".

"Внесення відмітки про подання фінансової звітності юридичною особою; 21.05.2; ОСОБА_13; Реєстраційна служба Червоноградського міського управління юстиції Львівської області".

Визнано чинним статут ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СПІЛЬНОГО УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКОГО ПІДПРИЄМСТВА "СКОМЕКС", зареєстрований Державним реєстратором Сокальської районної державної адміністрації Львівської області 08.04.2010 року за номером запису 3000533.

При винесені даного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що юридичний факт, який призвів до правових наслідків у вигляді виключення ОСОБА_5, ОСОБА_3, Фірми "Унітер Хемі" ГМБХ зі складу учасників Товариства, а також, зменшення статутного капіталу Товариства є незаконним, визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ СП "СКОМЕКС", якими ОСОБА_5, ОСОБА_3, Фірми "Унітер Хемі" ГМБХ було виключено з складу учасників Товариства, а також, щодо зменшення статутного капіталу Товариства, мають бути наслідком визнання їх недійсними, з дати прийняття таких рішень. Таким чином, виключення позивачів зі складу учасників товариства, яке визнано судом недійсним, призвело до перерозподілу часток учасників у статутному капіталі, а тому результати голосування з усіх питань порядку денного загальних зборів учасників на наступних зборах учасників, не можуть бути достовірними, а прийняті рішення не можуть бути правомірними.

.

В апеляційній скарзі, відповідач, просить рішення господарського суду Львівської області від 01.06.2016 року в справі №914/754/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити. При цьому відповідач вказує, що рішенням Загальних зборів учасників ТзОВ СУНП "Скомекс", оформлених протоколом від 17.04.2014 року, прийнято рішення: " 2.Не відновлювати ОСОБА_3, ОСОБА_5 та Uniter Chemie ТзОВ у складі учасників ТзОВ СУНП "Скомекс", виключивши їх з ТзОВ СУНП "Скомекс" на підставі ч. 3 ст. 144 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 52 ЗУ "Про господарські товариства", в зв'язку з неповним внесенням ними своїх вкладів. Вказаним особам відповідно до вимог ст. 53 ЗУ "Про господарські товариства" виплатити вартість частини майна товариства, пропорційну їх сплаченій частці у статутному капіталі та частку прибутку, одержаного товариством в 2014 році до дня прийняття даного рішення. Виплати провести в грошовій формі після затвердження звіту за 2014 рік, в строк до 17 квітня 2015 року".

Підставою для прийняття такого рішення слугувало те, що на момент проведення заборів, 17.04.2014 року, рішення загальних зборів учасників ТзОВ СУНП "Скомекс" від 26.03.2013 року, результати, якого оформлено протоколом №1, також визнано недійсним та скасовано відповідно до рішення господарського суду Львівської області від 09.08.2013 року у справі №914/2882/13. Своїх зобов'язань щодо сплати внесків, як вказує апелянт, позивачі не виконали.

Апелянт зазначив, що збори учасників товариства можуть бути проведені і повинні проводитись незважаючи на жодні факти оскарження учасниками товариства рішень попередніх зборів. І при проведенні у таких випадках зборів кількість голосів учасників на зборах повинна визначатись, виходячи з відомостей, що містяться в установчих документах та Єдиному Державному Реєстрі. На думку апелянта, визнання недійсним рішення про виключення учасника товариства автоматично не відновлює його в правах такого учасника і як наслідок рішення зборів учасників товариства, що проводяться товариством після набрання рішенням законної сили не впливають на його права.

Окрім того, апелянт вказав, що такі реєстраційні дії , як:

«Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах; 11.07.2; ОСОБА_11; Реєстраційна служба Сокальського районного управління юстиції Львівської області; зміна складу підписантів»

«внесення відмітки про подання фінансової звітності юридичною особою; 24.04.2; ОСОБА_10; Реєстраційна служба Червоноградського міського управління юстиції Львівської області»,

«внесення відмітки про подання фінансової звітності юридичною особою; 21.05.2; ОСОБА_13; Реєстраційна служба Червоноградського міського управління юстиції Львівської області»,

«підтвердження відомостей про юридичну особу; 13.06.2; ОСОБА_11; Сокальська районна державна адміністрація Львівської області; зміна додаткової інформації»,

«підтвердження відомостей про юридичну особу; 14.01.2; ОСОБА_10; Реєстраційна служба Червоноградського міського управління юстиції Львівської області; зміна додаткової інформації»

не вчинялись на підставі рішень зборів учасників.

У відзиві на дану апеляційну скаргу, представник позивачів, заперечив проти її задоволення просив рішення господарського суду Львівської області від 01.06.2016 року в справі №914/754/16 залишити без змін з підстав того, що судом першої інстанції всебічно та в повному обсязі з'ясовано всі обставини справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. При цьому зазначив, що всі подальші рішення Загальних зборів учасників ТОВ СП "СКОМЕКС", як похідні від рішень загальних зборів учасників ТОВ СП "СКОМЕКС" від 26 березня 2013 року, оформленими протоколом № 1 та рішень від 17 серпня 2013 року, оформлених протоколом без номера від 17 серпня 2013 року, які були визнані недійсними в судовому порядку, а також, будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі, проведені на підставі вищенаведених рішень підлягають визнанню недійсними, оскільки, відповідні рішення були прийняті та подані для проведення їх реєстрації в Єдиному державному реєстрі нелегітимними органами управління, а відтак, порушують права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_5, ОСОБА_3, Фірми "Унітер Хемі" ГМБХ, як учасників Товариства та впливають на обсяг корпоративних прав ОСОБА_5, ОСОБА_3, Фірми "Унітер Хемі" ГМБХ, як учасників Товариства.

Окрім того, вказав що відповідно до ст. 53 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» в редакції, що діяла на момент проведення відповідних реєстраційних дій, особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, які подаються державному реєстратору, завідомо неправдивих відомостей, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом.

Враховуючи вищенаведене, відповідальність за достовірність відомостей, які містяться у документах, поданих для проведення державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі, несе заявник.

Таким чином, оскільки, документи для проведення реєстрації подавало Товариство (відповідач), а державний реєстратор, на підставі поданих товариством документів, тільки фіксував факти, рішення, по яких приймались загальними зборами учасників товариства, своїми діями не порушував прав та законних інтересів позивачів, державний реєстратор не може нести відповідальність за зміст даних, що були відображені в Єдиному державному реєстрі, а відтак, бути суб'єктом до якого зверненні вимоги щодо визнання недійсним записів про реєстраційні дії.

Також позивачем було долучено до відзиву заяву позивачів (ОСОБА_3, ОСОБА_5 та Фірми "Унітер Хемі" ГМБХ) від 19.03.2016 р., адресовану Директору Національного антикорупційного бюро України, Генеральному прокурору України, Міністру внутрішніх справ України, Прокурору Львівської області, начальнику Управління Служби безпеки України у Львівській області, начальнику Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про недопущення порушення прав іноземних інвесторів, що станом на сьогоднішній день засадах в стадії розгляду.

Представник позивачів в судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просив рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, при цьому був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі останнього, за наявними в справі документами, враховуючи положення ст.75 ГПК України.

Розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Львівської області від 01.06.2016 року в справі № 914/754/16 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з наступних підстав.

Господарським судам підвідомчі, серед іншого, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів (п. 4 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», усі спори між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов'язані зі здійсненням ними корпоративних прав та виконанням обов'язків учасника господарського товариства, на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК підвідомчі (підсудні) господарським судам незалежно від суб'єктного складу учасників спору.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів суб'єктів корпоративних відносин.

Встановивши при вирішенні корпоративного спору наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

За приписами ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, відновлення становища, яке існувало до порушення (п. 1, п. 4 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання.

Як правомірно встановив господарський суд Львівської області даний спір виник через необхідність повного відновлення позивачами порушених відповідачем корпоративних прав. Певне коло відповідних питань було вирішено у справах № 914/2882/13 та № 914/3834/13, судові рішення в яких, тим не менше, не врегулювали всі спірні питання відновлення порушених прав позивачів.

Так, судові рішення по справі № 914/3834/13 та № 914/2882/13 підтверджують незаконність виключення ОСОБА_5, ОСОБА_3, Фірми «Унітер Хемі» ГМБХ зі складу учасників ТОВ СП «СКОМЕКС» та незаконність позбавлення ОСОБА_5, ОСОБА_3, Фірми «Унітер Хемі» ГМБХ права власності на належні їм частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ СП «СКОМЕКС».

Проте, після вищенаведених рішень загальних зборів учасників товариства було прийнято ряд наступних рішень, а саме:

- рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-німецького підприємства «Скомекс», оформлені протоколом від 05 вересня 2013 року;

- рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-німецького підприємства «Скомекс», оформлені протоколом від 06 вересня 2013 року;

- рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-німецького підприємства «Скомекс», оформлені протоколом від 09 листопада 2013 року;

- рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-німецького підприємства «Скомекс», оформлені протоколом від 14 листопада 2013 року;

- рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-німецького підприємства «Скомекс», оформлені протоколом від 16 грудня 2013 року;

- рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-німецького підприємства «Скомекс», оформлені протоколом від 17.03.2014 року;

- рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-німецького підприємства «Скомекс», оформлені протоколом від 17.04.2014 року;

- рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-німецького підприємства «Скомекс», оформлені протоколом від 02.06.2014 року.

Колегія суддів вважає, що апелянт правомірно зазначає про те, що судові рішення по справі № 914/3834/13 та № 914/2882/13 набрали законної сили 20.03.2014 року та 24.10.2013 року відповідно, проте, колегія суддів не може погодитись з доводами апелянта стосовно того, що визнання недійсними в судовому порядку рішень загальних зборів учасників ТОВ СП «СКОМЕКС» від 26 березня 2013 року, оформлених протоколом № 1 та рішень від 17 серпня 2013 року, оформлених протоколом без номера від 17 серпня 2013 року не впливає на законність прийняття подальших рішень загальних зборів учасників Товариства.

Зокрема, колегія суддів погоджується з правовим висновком Верховного суду України, викладеним у справі № 6-62цс16 та правовою позицією Вищого господарського суду України Вищим господарським судом України в постанові від 24 лютого 2016 року по справі № 924/1244/15, постанові від 11 квітня 2013 року по справі № 5011-10/5876-2012, постанові від « 20» березня 2012 року по справі № 5015/4987/11, постанові від « 29» травня 2012 року по справі № 5015/6793/11, постанові від « 27» червня 2012 року по справі № 5015/112/12, постанові від « 02» квітня 2013 року по справі №5015/2653/12 щодо правових наслідків недійсності рішення загальних зборів учасників.

Зокрема, у вищенаведених судових рішеннях Верховний суд України та Вищий господарський суд України вказують на те, що рішення загальних зборів учасників Товариства визнані недійсними в судовому порядку є недійсним з моменту їх прийняття.

Таким чином, суд першої інстанції при винесенні судового рішення правомірно надав правову оцінку подальшим рішенням загальних зборів, з врахуванням правових наслідків визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ СП «СКОМЕКС» від 26 березня 2013 року, оформлених протоколом № 1 та рішень від 17 серпня 2013 року, оформлених протоколом без номера від 17 серпня 2013 року.

Відповідно до роз'яснень, наданих Пленумом Вищого господарського суду України в п. 2.12. постанови «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» № 4 від 25.02.2016 року, рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, які є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації. За своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремої особи чи певного кола осіб, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Акт індивідуальної дії, який визнаний недійсним в судовому порядку, у зв'язку з його незаконністю, не породжує жодних правових наслідків у період між його прийняттям та визнанням його недійсним в судовому порядку, оскільки, в іншому випадку, це призводило б до дійсності такого акта у період між його вчиненням та визнанням його недійсним судом та до порушення таким актом, у вищенаведений період, прав та законних інтересів особи яка звернулась з відповідним позовом, а також, неможливості усунення негативних правових наслідків, які спричинив такий незаконний акт індивідуальної дії, що в свою чергу підривало б інститут захисту цивільних прав та інтересів, передбачений нормами ст. 16 Цивільного кодексу України.

Таким чином, враховуючи, що юридичний факт, який призвів до правових наслідків у вигляді виключення ОСОБА_5, ОСОБА_3, Фірми «Унітер Хемі» ГМБХ зі складу учасників Товариства, а також, зменшення статутного капіталу Товариства є незаконним, визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ СП «СКОМЕКС», якими ОСОБА_5, ОСОБА_3, Фірми «Унітер Хемі» ГМБХ було виключено зі складу учасників Товариства, а також, щодо зменшення статутного капіталу Товариства, мають бути наслідком визнання їх недійсними, з дати прийняття таких рішень, що відповідає правовим висновкам Верховного суду України, викладеним у справі № 6-62цс16.

Відтак, господарський суд Львівської області правомірно встановив, що судовими рішеннями по справі № 914/2882/13 та справі № 914/3834/13 правове становище ОСОБА_5, ОСОБА_3, Фірми «Унітер Хемі» ГМБХ, як учасників Товариства було відновлене із частками в статутному капіталі, яке існувало до порушення, тобто на момент, коли діяв Статут ТОВ СП «СКОМЕКС», зареєстрований 08.04.2010 року за номером запису 3000533, а саме:

- частка ОСОБА_6 складає 7,5 %, що становить 374 803,75 грн.;

- частка ОСОБА_15 складає 12 %, що становить 600 000,00 грн.;

- частка ОСОБА_16 складає 12 %, що становить 600 000,00 грн.;

- частка ОСОБА_17 складає 12 %, що становить 600 000,00 грн.;

- частка ОСОБА_3 Бертольд складає 25 %, що становить 1 250 000,00 грн.

- частка ОСОБА_5 складає 5 %, що становить 250 000,00 грн.

- частка Uniter Chemie ТзОВ складає 20 %, що становить 1 000 000,00 грн.

- частка ПАФ «Селекціонер» складає 6,5 %, що становить 325 196,25 грн.

Проте, самим ТОВ СП «СКОМЕКС», правове становище ОСОБА_5, ОСОБА_3, Фірми «Унітер Хемі» ГМБХ, як учасників ТОВ СП «СКОМЕКС» відновлене не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про господарські товариства», яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин передбачено, що загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Незаконне позбавлення позивачів статусу учасників товариства на час проведення оскаржуваних загальних зборів та належних їм часток у статутному капіталі товариства, призвело до перерозподілу часток учасників у статутному капіталі, а тому результати голосування з усіх питань порядку денного загальних зборів учасників на наступних за недійсними зборах учасників, в тому числі й на оскаржуваних по даній справі, не можуть бути достовірними, а прийняті рішення не можуть бути правомірними.

З огляду на вищевказане, при прийнятті відповідних рішень був відсутній, передбачений ч. 1 ст. 60 Закону України «Про господарські товариства» кворум, необхідний для їх проведення, оскільки, на вищенаведених загальних зборах були відсутні ОСОБА_5, ОСОБА_3 Бертольд, Фірма «Унітер Хемі» ГМБХ, які володіли 50 відсотками загальної кількості голосів учасників Товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 ГК України передбачено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ст. 116 ЦК України, учасник господарського товариства має право брати участь в управлінні товариством.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що учасники товариства мають право брати участь в управлінні справами товариства. Аналогічна норма передбачена і ст. 88 ГК України.

Частиною 1 ст. 89 ГК України встановлено, що управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про господарські товариства» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Частиною 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів.

З вищенаведених норм вбачається, що у загальних зборах учасників мають право брати участь всі учасники товариства незалежно від розміру частки в статутному капіталі товариства, якою володіє учасник.

Водночас, зважаючи, що реалізація права на участь в загальних зборах учасників товариства реалізується шляхом встановлення у законодавстві та установчих документах господарського товариства, порядку повідомлення учасників про скликання загальних зборів, дату, час і місце їх проведення, а також порядок денний, неповідомлення позивачів, внаслідок незаконного позбавлення статусу учасника, про час, місце та порядок денний оскаржуваних загальних зборів учасників призвело до порушення права на участь в загальних зборах учасників Товариства.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд України та Вищий Господарський суду України в нижченаведених роз'ясненнях.

У відповідності до листа-узагальнення Верховного суду України «Практика розгляду судами корпоративних спорів» від 01.08.2007 року, передбачено, що права учасника (акціонера) господарського товариства, внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів необхідно вважати порушеними, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, внести пропозиції до порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Згідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» № 13 від 24 жовтня 2008 року передбачено, що рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону про господарські товариства. Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними, внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Таким чином, внаслідок незаконного позбавлення позивачів статусу учасників товариства, на час проведення оскаржуваних загальних зборів, позивачів не було повідомлено про час, місце та порядок денний оскаржуваних загальних зборів учасників в порядку передбаченому ч. 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства», що призвело до порушення права позивачів на участь в оскаржуваних загальних зборах передбаченого ч. 1 ст. 167 ГК України, ч. 1 ст. 116 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про господарські товариства», ч. 1 ст. 89 ГК України, що свідчить про порушення вказаних норм під час скликання та проведення оскаржуваних загальних зборів.

Як вбачається, з норм ч. 1 ст. 167 ГК України, ч. 1 ст. 116 ЦК України, та ст. 10 Закону України «Про господарські товариства, ст. 88 ГК України, ч. 1 ст. 89 ГК України, ч. 5 ст. 61 закону України «Про господарські товариства» вбачається, що право учасника на управління справами господарського товариства реалізується через участь учасника або його представника в найвищому органі управління господарським товариством - загальних зборах.

Отже, вагомою гарантією, що забезпечує реалізацію корпоративних прав учасника господарського товариства є встановлене законодавством право брати участь в управлінні справами товариства.

Проте, відсутність позивачів на вищезгаданих загальних зборах, при наявності в них частки в розмірі 50% статутного капіталу Товариства унеможливила виконання позивачами своїх статутних завдань учасника, в тому числі позбавила можливості брати активну участь в управлінні діяльністю Товариства, яка реалізується, шляхом участі у загальних зборах, а як наслідок позивачі не мали можливості внести пропозицій до порядку денного, ознайомитись із документами, які виносились на розгляд загальних зборів, висловити свою думку, щодо питань порядку денного оскаржуваних загальних зборів.

З огляду на те, що позивачів було позбавлено можливості взяти участь в оскаржуваних загальних зборах, відповідно Позивач був позбавлений і можливості скористатись гарантованими законом корпоративними правами на управління справами товариства, передбаченими ч. 1 ст. 167 ГК України, ч. 1 ст. 116 ЦК України, ст. 89 ГК України та ст. 10 Закону України «Про господарські товариства», ч. 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства», що свідчить про порушення відповідачем вищенаведених норм законодавства під час проведення спірних загальних зборів.

Зокрема, позивача було позбавлено можливості реалізувати право на управління справами Товариства, передбачене ч. 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства», шляхом впливу на визначення кола питань стосовно діяльності товариства, необхідних для вирішення зборами учасників товариства, шляхом внесення до порядку денного спірних загальних зборів додаткових питань за 25 днів до початку зборів.

Таким чином, внаслідок незаконного позбавлення позивачів статусу учасника товариства на час проведення оскаржуваних загальних зборів, позивачі були позбавлені можливості скористатись правом на управління справами товариства передбаченим ч. 1 ст. 167 ГК України, ч. 1 ст. 116 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про господарські товариства», ст. 88 ГК України, ч. 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства», що свідчить про порушення вказаних норм під час проведення оскаржуваних загальних зборів.

Зокрема, згідно з нормами ст. 88 ГК України, ч. 1 ст. 89 ГКУ, ст. 116 ЦК України, ст.ст. 10, 58, 60, 61 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що Позивачі, як учасники Товариства, мають право користуватись належними їм корпоративними правами, що передбачає наявність у Позивачів певного кола повноважень, в тому числі:

- права на участь у загальних зборах ТОВ СП «СКОМЕКС»;

- права на управління справами Товариства;

- права впливати на визначення кола питань, необхідних для вирішення зборами учасників;

- права на ознайомлення з документами стосовно питань, внесених до порядку денного зборів.

Враховуючи вищенаведене, Позивачі були протиправно позбавлений можливості скористатись належними їм правами учасників Товариства, передбаченими ст. 88 ГК України, ч. 1 ст. 89 ГКУ, ст. 116 ЦК України, ст.ст. 10, 58, 60, 61 Закону України «Про господарські товариства» та реалізувати їх у встановленому законом порядку під час скликання та проведення оскаржуваних загальних зборів учасників Товариства, що спричинило до порушення вищенаведених прав, незаконне виключення позивачів зі складу учасників товариства призвело до перерозподілу часток учасників у статутному капіталі, а тому результати голосування з усіх питань порядку денного загальних зборів учасників на наступних за недійсними зборах учасників, в тому числі й на оскаржуваних по даній справі, не можуть бути достовірними, а прийняті рішення не можуть бути правомірними.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що всі подальші рішення Загальних зборів учасників ТОВ СП «СКОМЕКС», як похідні від рішень загальних зборів учасників ТОВ СП «СКОМЕКС» від 26 березня 2013 року, оформленими протоколом № 1 та рішень від 17 серпня 2013 року, оформлених протоколом без номера від 17 серпня 2013 року, які були визнані недійсними в судовому порядку, підлягають визнанню недійсними, оскільки, відповідні рішення були прийняті нелегітимними органами управління, а відтак, порушують права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_5, ОСОБА_3, Фірми «Унітер Хемі» ГМБХ, як учасників Товариства та впливають на обсяг корпоративних прав ОСОБА_5, ОСОБА_3, Фірми «Унітер Хемі» ГМБХ, як учасників Товариства, що було правомірно встановлено місцевим господарським судом.

Також, прийнятими на загальних зборах оскаржуваними рішеннями затверджувалися нові редакції статуту товариства, проте, з огляду на наведені вище обставини, на момент розгляду даної справи вказані редакції статутів не відповідають вимогам законодавства, зокрема, щодо порядку їх затвердження, не містять відомостей передбачених ч. 2,4 ст. 82 ГК України, ст. 143 ЦК України, ст. 51 Закону України «Про господарські товариства», порушення, допущені при прийнятті та затвердженні установчих документів (статутів), не можуть бути усунені, а відповідні положення статутів порушують права та охоронювані законом інтереси позивачів.

Нові редакції Статутів ТОВ СП «СКОМЕКС» були затверджені в зв'язку з прийняттям незаконних рішень загальних зборів учасників та є похідними від незаконних рішень загальних зборів учасників Товариства, а відтак, господарський суд Львівьскої області дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність визнання недійсними нових редакцій Статутів ТОВ СП «СКОМЕКС», зареєстрованих Державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Реєстраційної служби Сокальського районного управління юстиції Львівської області 13.11.2013 року за номером запису 9000533 та 06.09.2013 року за номером запису 0000533.

Колегія суддів не бере до уваги твердження апелянта щодо неможливості визнання недійсними записів про реєстраційні дії вчиненні на підставі рішень, загальних зборів, що були визнанні недійсними по даній справі.

Зокрема, можливість застосування такого способу захисту була висловлена Вищим господарським судом України в постанові Вищого господарського суду України від 24 квітня 2014 року по справі № 910/8147/13.

Крім того, відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб'єктивних прав.

Матеріалами справи підтверджується, що оскаржувані реєстраційні дії є пов'язаними причинно - насліковим зв'язком з окаржуваними рішеннями загальних зборів учасників товариства та є похідними від них, оскільки, такі рішення загальних зборів учасників товариства виступили підставою для проведення відповідних реєстраційних дій.

Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є інститутом, який містить відомості про офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу, а також проведення інших реєстраційних дій, а відтак, наявна Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців інформація повинна бути достовірною та відображати фактичні дані про юридичну особу.

Враховуючи вищенаведене, визнання недійсними оскаржуваних рішень в судовому порядку не може мати наслідком подальше існування записів про відповідні реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, оскільки, це призводить до відображення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань недостовірних даних та порушення ч. 1 ст. 7, ч. 2 ст. 9, ст. 10, Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Колегія суддів вважає, що з врахуванням способів захисту, передбачених нормами ст. 16 ЦК України, акт (в даній справі - реєстраційний запис, як результат дій відповідного державного органу) може бути визнаний судом недійсним, зокрема, через невідповідність закону або, як в даному випадку, у зв'язку з прийняттям судом рішення, котре тягне за собою відповідні правові та фактичні наслідки відновлення корпоративних прав позивачів.

Враховуючи вищенаведене, з метою, відновлення становища ОСОБА_3, ОСОБА_5, Фірми «Унітер Хемі» ГМБХ, яке існувало до порушення господарський суд Львівської області правомірно визнав недійсними записи про вчинення відповідних реєстраційних дій, що на думку колегії суддів відповідає способам захисту передбаченим приписами ст. 16 Цивільного кодексу України, є ефективним засобом юридичного захисту, як це передбачено ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Більше того, визнання недійсними записів про проведення реєстраційних дій не суперечить нормам чинного законодавства України, та чинне законодавство України не містить норм, які б містили заборону на застосування такого способу захисту прав та законних інтересів.

Стосовно записів про реєстраційні дії, а саме: «підтвердження відомостей про юридичну особу; 13.06.2; ОСОБА_11; Сокальська районна державна адміністрація Львівської області; зміна додаткової інформації», «підтвердження відомостей про юридичну особу; 14.01.2; ОСОБА_10; Реєстраційна служба Червоноградського міського управління юстиції Львівської області; зміна додаткової інформації», то суд вважає, що такі записи підлягають визнанню недійсними, з огляду на те, що вищенаведені записи стосуються підтвердження недостовірних даних про ТОВ СП «СКОМЕКС», зокрема, щодо продовження діяльності Товариства на підставі модельного статуту.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підприємства (крім бюджетних установ) зобов'язані подавати (надсилати рекомендованим листом) державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи не пізніше ніж до 1 червня року, що настає за звітним періодом, фінансову звітність про господарську діяльність у складі балансу і звіту про річні фінансові результати.

Відповідно до ч. 4 ст. 145 ЦК України, до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства.

Водночас, внаслідок незаконного позбавлення позивачів статусу учасників Товариства, останні не приймали участі в затвердженні річного фінансового звіту, який був поданий для вчинення відповідних реєстраційних дій.

Таким чином, записи про реєстраційні дії: «внесення відмітки про подання фінансової звітності юридичною особою; 24.04.2; ОСОБА_10; Реєстраційна служба Червоноградського міського управління юстиції Львівської області», «внесення відмітки про подання фінансової звітності юридичною особою; 21.05.2; ОСОБА_13; Реєстраційна служба Червоноградського міського управління юстиції Львівської області», також підлягають визнанню недійсними, з огляду на те, що такі записи про реєстраційні дії порушують права та законні інтереси позивачів, як учасників Товариства, що стосуються обсягу корпоративних прав вищенаведених учасників.

Крім того, з аналогічних підстав підлягають визнання недійсними також, записи «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах; 11.07.2; ОСОБА_11; Реєстраційна служба Сокальського районного управління юстиції Львівської області; зміна складу підписантів» та «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах; 15.05.2; ОСОБА_10; Реєстраційна служба Червоноградського міського управління юстиції Львівської області; зміна додаткової інформації».

Зокрема, як вбачається з реєстраційної картки форми № 4 Реєстраційна картка про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.10.2011 року № 3178/5 (в редакції наказу, що діяв станом на 11.07.2013 року) підписантом є особа, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі, підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації, тощо.

Водночас, в силу ст. 62 Закону України «Про господарські товариства» повноваженнями стосовно представництва Товариства без довіреності наділений виконавчий орган товариства.

Відповідно до ст. 145 ЦК України, створення та відкликання виконавчого органу товариства належить до виключної компетенції загальних зборів учасників ТОВ СП «СКОМЕКС».

Таким чином, з огляду на вищенаведені норми законодавства, прийняття рішення про зміну підписанта Товариства належала до виключної компетенції загальних зборів учасників ТОВ СП «СКОМЕКС».

Проте, внаслідок незаконного позбавлення позивачів статусу учасників Товариства, останні були позбавлені можливості виразити своє волевиявлення, як учасників стосовно обрання ОСОБА_15 до складу які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі, підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації, тощо, що порушує права позивачів на корпоративні права.

Згідно з чинним законодавством після наявності у позивача рішення суду, яке набрало законної сили та тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, відновлення порушених прав позивача відбувається наступним чином.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в редакції від 01.01.2016 року, державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі, зокрема, судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Водночас, відповідно до п. 3 ч. 3 наказу Міністерства юстиції України № 15/5 від 06.01.2016 року «Про затвердження форм заяв у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань» до запровадження інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами Державної судової адміністрації України відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в частині передачі інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, судового рішення про арешт корпоративних прав та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, такі примірники судових рішень подаються заявником або надсилаються судом у паперовій формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в редакції від 01.01.2016 року суб'єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті: 1) звертається до суду за роз'ясненням судового рішення - у разі якщо судове рішення є незрозумілим для суб'єкта державної реєстрації; 2) повідомляє суд або державну виконавчу службу про неможливість виконання рішення із зазначенням підстав у разі неможливості виконання судового рішення; 3) проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини); 4) формує виписку для її оприлюднення на порталі електронних сервісів - у разі зміни відомостей, що містяться у виписці.

З наведеного вбачається, що суб'єктом державної реєстрації внесення записів до Єдиного державного реєстру здійснюється на підставі рішення суду, яке має наслідком не лише внесення змін до установчих документів, як це було згідно з попередньою редакцією ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». Із положень попередньої редакції ст. 31 вказаного закону вбачався обов'язок державного реєстратора внести запис про судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи. Однак, на даний час така норма відсутня і суб'єкт державної реєстрації не виокремлює записів, пов'язаних чи не пов'язаних зі змінами в установчих документах.

Аналогічну правову позицію займає й Вищий господарський суд України (постанова від 24 квітня 2014 року по справі № 910/8147/13).

За змістом Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державний реєстратор лише фіксує факти, рішення по яких приймають загальні збори товариства та подають державному реєстратору для внесення відповідних записів. У свою чергу такими діями державний реєстратор не може порушити право учасника товариства, оскільки його дії є похідними від прийнятих зборами учасників рішень, та державний реєстратор не проводить жодних реєстраційних дій стосовно юридичної особи за своїм власним волевиявленням, а відтак, відповідні реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі вчиняються виключно за наявності відповідних дій з сторони Товариства, що полягають у зверненні з передбаченими законодавством документами для проведення відповідних реєстраційних дій.

При цьому, відповідно до ст. 53 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» в редакції, що діяла на момент проведення відповідних реєстраційних дій особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, які подаються державному реєстратору, завідомо неправдивих відомостей, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом.

Враховуючи вищенаведене, відповідальність за достовірність відомостей, які містяться у документах, поданих для проведення державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі, несе заявник.

Таким чином, оскільки, документи для проведення реєстрації подавало Товариство (відповідач), а державний реєстратор, на підставі поданих товариством документів, тільки фіксував факти, рішення по яких приймались загальними зборами учасників товариства, своїми діями не порушував прав та законних інтересів позивачів, державний реєстратор не може нести відповідальність за зміст даних, що були відображені в Єдиному державному реєстрі, а відтак, бути суб'єктом до якого зверненні вимоги щодо визнання недійсним записів про реєстраційні дії.

Більше того, позивач правомірно не ставить вимогу до державного реєстратора про внесення запису про скасування таких реєстраційних дій, оскільки, у разі визнання акта недійсним у суду немає потреби скасовувати його, так само як немає необхідності зобов'язувати орган, який його прийняв, скасовувати цей акт, оскільки визнання його недійсним означає, що він не породив правових наслідків із дня його вчинення. Скасування ж акта означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням.

Одночасно слід зауважити, що на виконання судового рішення відповідний державний реєстратор вчиняє передбачені ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» реєстраційні дії, а саме - проводить відповідну реєстраційну дію, шляхом внесення до Єдиного державного реєстру записів стосовно приведення відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про ТОВ СП «СКОМЕКС» у відповідність до судового рішення, тобто, про скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань записів про реєстраційні дії щодо ТОВ СП «СКОМЕКС», що були визнані недійсними судовим рішенням, що відповідає правовій позиції Вищого господарського суду України, викладеній в постанові від 24 квітня 2014 року по справі № 910/8147/13.

Установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства, відомості про розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними вкладів, розмір і порядок формування резервного фонду, порядок передання (переходу) часток у статутному фонді.

Зважаючи на визнання недійсними відповідних рішень Загальних зборів учасників ТОВ СП «СКОМЕКС», а також, нових редакцій Статутів ТОВ СП «СКОМЕКС» зареєстровані Державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Реєстраційної служби Сокальського районного управління юстиції Львівської області 13.11.2013 року за номером запису 9000533 та 06.09.2013 року за номером запису 0000533, позовна вимога - визнати чинним статут ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СПІЛЬНОГО УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКОГО ПІДПРИЄМСТВА «СКОМЕКС» зареєстрований Державним реєстратором Сокальської районної державної адміністрації Львівської області 08.04.2010 року за номером запису 3000533 відповідає встановленим законом способам захисту прав позивача та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд, вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте, з урахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 01.06.2016 року в справі №914/754/16 залишити без змін.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю спільного Українсько-Німецького підприємства "СКОМЕКС" залишити без задоволення.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 05.08.2016 р.

Головуючий -суддя Малех І. Б.

Суддя Желік М. Б.

Суддя Марко Р. І.