РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2016Справа №910/10513/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування»

до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»

про стягнення 17605 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 17605 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 18.12.2015, на пр. Леніна у м. Запоріжжя, внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

Позивач, відповідно до умов укладеного між ним (страховик) та власником автомобіля «Acura» - ТОВ «Виробниче об'єднання «Моліс» (страхувальник), договору страхування наземного транспорту №1405/15-Т/ЗП1, виплатив власнику пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування в розмірі 18115 грн.

Оскільки на час скоєння ДТП цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП - ОСОБА_1, було застраховано у Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», позивач, на підставі положень ст.27 Закону України "Про страхування" та ст.993 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача виплачене страхове відшкодування в розмірі 17605 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва подав клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника у якому підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва подав відзив на позов в якому частково заперечив проти задоволення позовних вимог, зокрема зазначив, що позивачем при розрахунку суми заборгованості не враховано коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, а отже суттєво завищено суму вимог до відповідача, також зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог в частині стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 7417,24 грн.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 09.09.2015 між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «Арсенал Страхування» (страховик) та власником автомобіля «Acura», д.н.з.НОМЕР_2 - ТОВ «Виробниче об'єднання «Моліс» (страхувальник) укладено договір страхування наземного транспорту №1405/15-Т/ЗП1, за умовами якого застраховано автомобіль НОМЕР_2, в тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки про дорожньо-транспортну пригоду №82504575, 18.12.2015, по просп. Леніна у м. Запоріжжя, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого пошкоджено зазначені автомобілі. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001.

Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12.01.2016 по справі №195/1695/15-п, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Позивач, на виконання умов договору страхування наземного транспорту №1405/15-Т/ЗП1 від 09.09.2015, на підставі страхового акту №1405/15-Т/ЗП1-1 від 09.09.2015, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Acura» в розмірі 16663 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 28.12.2015 та на підставі страхового акту №1405/15-Т/ЗП1-1-1 від 09.09.2015 здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 1452 грн., що підтверджується платіжним дорученням №16691 від 29.04.2016.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі рахунку СТО - ФОП ОСОБА_3 №ТСФ-736 від 21.12.2015, №ТСФ-753 від 09.03.2016 та рахунку ФОП ОСОБА_4 №152 від 22.12.2015 згідно з якими вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2, склала 18115 грн., включно з ПДВ.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_1, застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/3331002 у Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», чинного на момент скоєння ДТП (18.12.2015). Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн., франшиза - 510 грн.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля НОМЕР_2, збитки у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування наземного транспорту №1405/15-Т/ЗП1 від 09.09.2015, перейшло право вимоги, яке власник автомобіля НОМЕР_2, мав до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

В той же час, суд вважає за належне зазначити таке.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, судовим експертом ОСОБА_5, за замовленням позивача, було проведено автотоварознавче дослідження автомобіля НОМЕР_2, з метою визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

За результатами проведення дослідження складено звіт (вих. №02/01 від 04.01.2016), у якому визначено, що вартість відновлювального ремонту складає 20576,85 грн.

Проте, як вбачається з наданого позивачем звіту, експертом при проведенні дослідження не враховано значення коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу.

Разом з тим, відповідачем було подано власний розрахунок вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, відповідно до якого вартість ремонту складає 7417,24 грн. При цьому, при розрахунку застосовано коефіцієнт фізичного зносу, який дорівнює 0,68, внаслідок того, що строк експлуатації колісного транспортного засобу перевищує сім років.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги положення ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 7417,24 грн., визначеному з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню 6907,24 грн. виплаченого страхового відшкодування (7417,24 грн. - 510 грн. франшизи).

Згідно зі ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д; ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154; ідентифікаційний код 33908322) 6907 (шість тисяч дев'ятсот сім) грн. 24 коп. страхового відшкодування та витрати по сплаті судового збору в сумі 540 (п'ятсот сорок) грн. 65 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 16.08.2016

Суддя Я.В. Маринченко