ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2016 року Справа № 910/3659/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Швеця В.О. (доповідач),
суддівГоголь Т.Г., Грейц К.В.
розглянувши касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2016
у справі№ 910/3659/16 Господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Робікон"
доПублічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія"
провизнання недійсними результатів конкурсу

за участю представників сторін від:

позивача: не з'явилися, належно повідомлені про час та місце розгляду касаційної скарги,

відповідача: Савка В.В. (дов. № 001 від 05.08.2016)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Робікон" звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія" про визнання недійсними результатів конкурсу. Разом із позовом товариство подало заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу укладати договір з Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОГ Рітейл" до вирішення судом справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2016, винесеною суддею Головіною К.І., позовну заяву повернуто без розгляду на підставі пунктів 4, 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України. Вмотивовуючи ухвалу, суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів іншій стороні по справі та сплати судового збору у встановлених законом порядку та розмірі.

Київський апеляційний господарський суд, колегією суддів у складі: Яковлєва М.Л. - головуючого, Ільєнок Т.В., Рудченка С.Г., постановою від 12.04.2016 перевірену ухвалу місцевого господарського суду скасував, справу передав на розгляд до Господарського суду міста Києва. Вмотивовуючи постанову, апеляційний господарський визнав помилковий висновок суду першої інстанції про направлення позивачем відповідачу 01.02.2016 копії позовної заяви від 15.02.2016, тобто раніше, ніж її виготовлено. Окрім цього, суд апеляційної інстанції також установив факт сплати позивачем при подачі позову судового збору у розмірі, визначеному статтею 4 Закону України "Про судовий збір".

Не погоджуючись з прийнятою у справі постановою, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія" звернулося з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить постанову апеляційного господарського суду скасувати, а ухвалу суду першої інстанції залишити в силі. Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, скаржник зазначає про невиконання позивачем вимог процесуального закону щодо надання суду доказів відправки листа з описом вкладення, що підтверджує направлення позивачу копії позовної заяви від 15.02.2016 з додатками. Окрім цього, скаржник зазначає про те, що надані позивачем суду платіжні доручення не є належним доказом сплати судового збору за заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, оскільки з них не вбачається оплати судовим збором саме цієї заяви. При цьому скаржник посилається на порушення апеляційним господарським судом приписів статей 57, 63 Господарського процесуального кодексу України, статей 4, 8 Закону України "Про судовий збір".

Відзиву на касаційну скаргу до Вищого господарського суду України не надходило.

Вищий господарський суд України, заслухавши доповідь судді Швеця В.О., пояснення представника відповідача, переглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами приписів чинного законодавства, відзначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення. Частиною 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. Згідно з пунктом 61 Правил надання поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 270 від 05.03.2009 у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Робікон" звернулось до господарського суду з позовною заявою від 15.02.2016. Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, в якості доказів надсилання копії цієї позовної заяви і доданих до неї документів додано опис вкладення в цінний лист від 01.02.2016 та фіскальний чек № 7737 від 01.03.2016. Повертаючи заявнику вказану позовну заяву на підставі пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені квитанція та опис вкладення не можуть бути прийняті судом як доказ належного виконання позивачем процесуального обов'язку, встановленого частиною 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України. Однак суд апеляційної інстанції, дослідивши наявний в матеріалах справи опис вкладення у цінний лист №331, встановив, що на відбитку календарного штемпеля зазначена дата 01.02.2016, тобто раніше, ніж виготовлено позовну заяву (15.02.2016). При цьому у графі "Найменування предметів" опису вкладення у цінний лист зазначено: "Копія позовної заяви б/н від 15.02.2016 про визнання результатів конкурсу про закупівлю недійсним з додатками на 97 арк.", тобто опис вкладення не міг бути надісланий 01.02.2016, а відтак було допущено помилку. Зазначене підтверджується також листом УДППЗ "Укрпошта" №532-Т-852 від 24.03.2016. Тобто апеляційний господарський суд встановив обставини, які свідчать про виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Робікон" встановленого пунктом 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України обов'язку щодо направлення копії позовної заяви сторонам, а відтак і відсутність правових підстав для повернення вказаної позовної заяви на підставі пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України. Окрім цього, повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив також з того, що до заяви не було додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі. Згідно з частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Як вбачається із позовної заяви, позивач заявив вимогу немайнового характеру, а також подав заяву про вжиття заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони відповідачу укладати договір з Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОГ Рітейл" до вирішення судом справи. Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат, немайнового характеру: 1 розмір мінімальної заробітної плати, за заяву про вжиття заходів та забезпечення позову - 0,5 розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до статті 8 Закону України "Пор Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 станом на 01.01.2016 мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 378 грн. Таким чином, позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1 378 грн. за поданий позов (1 розмір мінімальної заробітної плати за немайнову вимогу) та 689 грн. (0,5 розміру мінімальної заробітної плати) - за заяву про вжиття заходів забезпечення позову. Як установлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач у якості доказу сплати судового збору надав платіжні доручення №56 від 15.02.2016 та № 55 від 15.02.2016 на загальну суму 2 067 грн. (1 378 + 689), з призначенням платежу - судовий збір за позовом ТОВ "Торговий дім "Робікон". Отже, позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі встановленому статтею 4 Закону України "Про судовий збір". За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність про безпідставність повернення судом першої інстанції позовної заяви без розгляду на підставі пункту 4 частини1 статті 63 Господарського кодексу України. Таким чином, судом апеляційної інстанції правомірно скасовано ухвалу місцевого господарського суду від 04.03.2016 про залишення позову без розгляду, а справу передано на розгляд до суду першої інстанції. Враховуючи викладене, підстав для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції та задоволення касаційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2016 у справі № 910/3659/16 Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий суддя: В. Швець

Судді: Т. Гоголь

К. Грейц