ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2016 р.Справа № 922/1688/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Семенову О.Є.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України", м. Київ
до Публічного акціонерного товариства "Харківгаз", м. Харків
про стягнення грошових коштів в розмірі 80583410,43 грн.
за участю представників сторін:

Представник позивача - ОСОБА_1, дов. від 24.12.2015р.,

Представник відповідача - ОСОБА_2, дов. від 01.02.2016р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України", м. Київ, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача - Публічного акціонерного товариства "Харківгаз", м. Харків, про стягнення заборгованості, за надані позивачем в січні-лютому та квітні, червні 2016р. послуги з балансування обсягів природного газу, в розмірі 80583410,43 грн. (з урахуванням прийнятої господарським судом заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог) та просить покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 01.06.2016р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 14.06.2016р. об 11:30 год.

Ухвалою господарського суду від 26.07.2016р. продовжено строк розгляду даного спору за межами двомісячного строку до 15 серпня 2016р.

Ухвалами господарського суду, розгляд справи неодноразово відкладався.

У судовому засіданні 11.08.2016р. представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні 11.08.2016р. проти позову заперечував, наполягав на задоволенні поданого клопотання про зупинення провадження у справі, до розгляду пов'язаних справ № 826/9476/16 та 826/4953/16 (вх. № 26392). Також надав додаткові докази по справі (вх. №№ 26662, 26663), які судом долучаються до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 11.08.2016р. заперечував проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, з підстав, викладених у запереченнях (вх. № 26653), які судом досліджуються та долучаються до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази в обґрунтування клопотання про зупинення провадження у справі та заперечення на зазначене клопотання, суд відмовляє в його задоволенні, виходячи з наступного.

Так, у поданому до суду клопотанні про зупинення провадження у справі №922/1688/16, до вирішення пов'язаних справ №826/9476/16 та 826/4953/16, відповідача вказує, що предметом розгляду справи №826/9476/16 (позивач - ПАТ Київгаз, відповідач - НКРЕКП) в адміністративному суді є визнання незаконною та нечинною постанови НКРЕКП від 30.09.15р. №2493 Про затвердження Кодексу газотранспортної системи, а справи №826/4953/16 (позивач - ПАТ Київгаз, відповідачі - НКРЕКП, Міністерство юстиції України) - визнання незаконною та нечинною постанови НКРЕКП від 30.09.2015р. Про затвердження Типового договору транспортування природного газу. На думку відповідача, вказані адміністративні справи можуть мати преюдиційне значення для розгляду даної справи, оскільки у випадку задоволення позовів буде скасовано Кодекс газотранспортної системи.

Суд зазначає, що статтею 79 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Суд зауважує, що, на час розгляду даної справи, і дія постанови НКРЕКП від 30.09.15р. №2493, якою затверджено Кодекс газотранспортної системи, і дія постанови НКРЕКП від 30.09.2015р. №2497, якою було затверджено Типовий договір транспортування природного газу не зупинені, вказані постанови не визнані не чинними. Відповідно, нарахування відповідачу послуг з балансування обсягів природного газу в січні-лютому, а також в квітні та в червні 2016 року було здійснено правомірно та обґрунтовано, з посиланням на умови договору № від 17.12.2015р.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, що розглядається даним судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Таким чином, обставини, які б свідчили про неможливість розгляду справи №922/1688/16 до вирішення пов'язаних з нею справ №826/9476/16 та 826/4953/16, що є необхідною умовою для зупинення провадження у справі, відповідно до статті 79 ГПК України, відповідачем не доведені.

Так, в матеріалах справи наявні докази, що підтверджують обов'язковість здійснення відповідачем оплати наданих послуг з балансування обсягів природного газу в тому чи іншому звітному місяці, оскільки вказаний обов'язок визначений не лише положеннями Кодексу газотранспортної системи - Главою XIV, але й умовами договору транспортування природного газу.

Таким чином, викладені обставини свідчать про те, що обставини, на які посилається відповідач, не є обставинами, які унеможливлюють розгляд справи №922/1688/16, оскільки, незалежно від результату розгляду адміністративних справ №826/9476/16 та 826/4953/16, у господарського суду достатньо правових підстав та матеріалів для розгляду та вирішення по суті справи №922/1688/16.

Враховуючи викладене, клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаних адміністративних справ №826/9476/16 та 826/4953/16 не підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що норми ст. 65 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, заслухавши представників сторін, судом встановлено наступне:

Як свідчать матеріали справи, між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" (позивач, оператор) та Публічним акціонерним товариством ХАРКІВГАЗ (відповідач, замовник) було укладено договір транспортування природного газу № від 17.12.2015р. (Договір), відповідно до умов якого, оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник оплачує оператору встановлену вартість таких послуг.

Відповідно до п.17.1 Договору, він набирає чинності з дня його укладання і діє до 31.12.2016р., а умови Договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме, з 01.12.2015р.

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015р. № 2493 (далі - Кодекс), з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором (п. 2.2 Договору).

Послуги, які можуть бути надані відповідачу за цим Договором:

-послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності);

-послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування);

послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування) (п. 2.3 Договору).

Згідно з п. 2.6. договору, відповідач має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у Договорі.

Позивач зобов'язаний, зокрема, своєчасно надавати послуги належної якості; приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від відповідача відповідно до умов, встановлених Кодексом; забезпечувати належну організацію та функціонування своєї диспетчерської служби; виконувати інші обов'язки, визначені Кодексом та чинним законодавством України (п. 3.1 договору).

Відповідач зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим Договором та Кодексом, негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби позивача; вчасно врегульовувати небаланси (п. 4.1 договору).

Відповідно до п. 9.1 договору, у разі виникнення у відповідача негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу за послуги балансування. Негативний місячний небаланс відповідача визначається відповідно до Кодексу;

Пунктом 9.4 договору визначено, що позивач до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає відповідачу на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Відповідач зобов'язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п'яти банківських днів.

Згідно п. 11.4 договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом позивача на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого відповідачем відповідно до Кодексу та розділу IX цього Договору.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов Договору, позивачем були надані послуги по балансуванню обсягів природного газу в січні-лютому та квітні, червні 2016р., у належний спосіб та порядок.

Проте, відповідач свої зобов'язання щодо оплати наданих послуг збалансування обсягів природного газу в спірному періоді не виконав, чим порушив умови Договору, що і стало підставою для звернення позивача з відповідними позовом до господарського суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконати її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 16 ЦК України, частиною 2 статті 20 ГК України, одним із способів захисту права є примусове виконання обовязку в натурі (присудження до виконання обовязку в натурі).

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як свідчать матеріали справи, між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" та Публічним акціонерним товариством ХАРКІВГАЗ було укладено договір транспортування природного газу № від 17.12.2015р.

Послуги, за зазначеним договором, надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015р. № 2493 (далі - Кодекс), з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором

Відповідно до п. 1 глави 1 Розділу VIII Кодексу одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

Згідно з п. 9 глави 1 розділу XI Кодексу замовник послуг транспортування на підставі договору транспортування може замовити в оператора газотранспортної системи послуги, що є складовими послуги транспортування, зокрема, замовлення фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою.

Відповідно до п. 5 глави 1 Розділу І Кодексу: - небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації; - алокація - підтвердження поділу за певний розрахунковий період фактичного обсягу (об'єму) природного газу, поданого для транспортування в точку входу або відібраного з точки виходу, між замовниками послуги транспортування, у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів), що здійснюється відповідно до вимог розділу XII цього Кодексу.

Згідно з п. 8 глави 1 розділу XII Кодексу підписані щомісячні акти приймання - передачі газу відповідно до положень пункту 2 глави 7 розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, виміряні для фізичних точок входу (у тому числі у розрізі контрагентів/споживачів замовника послуги транспортування), поданого до газотранспортної системи, є основою для проведення алокації щомісячних обсягів природного газу для замовників послуг транспортування за формою оператора газотранспортної системи, розміщеною на своєму веб-сайті.

Згідно з п. 5 глави 2 розділу XII Кодексу підписані щомісячні акти приймання-передачі газу відповідно до положень пункту 2 глави 7 розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, виміряні для фізичних точок виходу (у тому числі у розрізі контрагентів/споживачів замовника послуги транспортування), взятого з газотранспортної системи, є основою для проведення алокації щомісячних обсягів природного газу для замовників послуг транспортування за формою оператора газотранспортної системи, розміщеною на своєму веб-сайті.

Як вбачається з наведених положень Кодексу, алокація здійснюється на основі підписаних щомісячних актів приймання-передачі газу відповідно до положень пункту 2 глави 7 розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, виміряні для фізичних точок входу (у тому числі у розрізі контрагентів/споживачів замовника послуги транспортування), поданого до газотранспортної системи, та на основі підписаних щомісячних актів приймання-передачі газу відповідно до положень п. 2 глави 7 Розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, виміряні для фізичних точок виходу (у тому числі у розрізі контрагентів/споживачів замовника послуги транспортування), взятого з газотранспортної системи.

Так, в результаті аналізу відповідних підписаних щомісячних актів приймання-передачі газу, згідно яких замовник послуг на транспортування подав певні обсяги природного газу до газотранспортної системи та здійснив їх відбір з такої системи, формується алокація щомісячних обсягів природного газу для замовників послуг транспортування за формою оператора газотранспортної системи, розміщеною на своєму веб-сайті.

Відповідно до п. п. 1-2 глави 3 Розділу XIV Кодексу оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу (у тому числі щодо власних споживачів) за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи, а також алокацій, одержаних від операторів суміжних газотранспортних систем, операторів газорозподільних систем, операторів газосховищ, газовидобувних підприємств або прямих споживачів.

Згідно з п. п. 1-5 глави 1 Розділу XIV Кодексу замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов'язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення.

При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів).

Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом. Оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

Відповідно до п. 7 глави 3 Розділу XIV Кодексу місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок таких заходів: 1) при позитивному місячному небалансі - оператор надсилає оператору газосховища інформацію про замовника послуг транспортування, що має позитивний небаланс, та обсяг небалансу, а оператор газосховища проводить закачування природного газу (у тому числі шляхом заміщення) в обсязі небалансу та оформлення його в односторонньому порядку. У випадку відсутності у замовника послуг транспортування діючого договору зберігання природного газу замовник послуг транспортування зобов'язаний в строк до 14-го числа наступного місяця укласти з оператором газосховища договір зберігання; 2) при негативному місячному небалансі - за рахунок надання послуг балансування.

Згідно з п. п. 1-4 глави 4 Розділу XIV Кодексу розрахунок вартості послуг балансування (ПБ), що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу. Базова ціна газу (БЦГ) - ціна, яка формується протягом розрахункового періоду оператором газотранспортної системи на основі витрат на закупівлю природного газу, транспортування та його зберігання. Оператор газотранспортної системи визначає БЦГ щомісяця в строк до 10-го числа місяця та розміщує відповідну інформацію на своєму веб-сайті. Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є дані, визначені у звіті про надані послуги з транспортування. Оператор газотранспортної системи до 14-го числа наступного місяця надає замовнику послуг транспортування звіт про надані послуги та рахунок на оплату. Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Аналогічні за змістом правові норми викладені також в розділі IX "Визначення вартості послуг балансування та порядок розрахунків за ними" Договору, згідно якого, зокрема, передбачено: - п. 9.1 Договору: у разі виникнення у відповідача негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу за послуги балансування. Негативний місячний небаланс відповідача визначається відповідно до Кодексу, а саме п. 9.4 договору: позивач до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає відповідачу на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Відповідач зобов'язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п'яти банківських днів.

При цьому, згідно п. 11.4 договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом позивача на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого відповідачем відповідно до Кодексу та розділу IX цього Договору.

Отже, відповідно до наведених положень договору та вимог чинного законодавства для позивача встановлені права та обов'язки щодо визначення у відповідача наявності негативного місячного небалансу та надання відповідачу, у зв'язку з цим, послуг балансування у разі не врегулювання відповідачем негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач, здійснюючи права та виконуючи обов'язки передбачені договором та Кодексом, встановив наявність у відповідача негативного місячного небалансу в січні-лютому 2016 року в обсязі 9149,056 тис. куб. м. (в тому числі, в січні 2016 року в обсязі 3449,302 тис. куб. м. та в лютому 2016 року в обсязі 5699,744 тис. куб. м.), в квітні 2016 року обсяг негативного місячного небалансу, що складає 1826,780 тис. куб., в червні 2016 року обсяг негативного місячного небалансу, що складає 1097,321 тис. куб. м., що не був врегульований відповідачем у строк та в порядку, визначеними умовами договору та Кодексом.

Наявність негативного балансу газу у відповідача в січні-лютому 2016 року підтверджується тим, що згідно номінацій відповідача на січень-лютий 2016 року ПАТ «Харківгаз» передбачало отримати природний газ в січні 2016 року на виробничо-технологічні витрати та власні потреби на обсяг, що складає 47 тис. куб. м. та в лютому 2016 року на власні потреби в обсязі 0,5 тис. куб. м. Відповідач до номінації на лютий 2016 року не включав обсяги природного газу на виробничо-технологічні витрати взагалі, так і не були виділені на вказані потреби відповідача обсяги природного газу й жодним постачальником природного газу. Натомість, у звітах ПАТ «Харківгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за січень-лютий 2016 року було вказано про використання відповідачем в січні 2016 року 3496,302 тис. куб. м. природного газу на виробничо-технологічні витрати та нормовані втрати, а також в лютому 2016 року в обсязі 5699,744 тис. куб. м. природного газу на виробничо-технологічні витрати, при тому, що в графі підтверджений обсяг номінацій на вказані потреби відповідача в січні 2016 року було передбачено 47 тис. куб. м., а обсяги природного газу на вказані потреби в лютому 2016 року виділені не були.

Відповідач не надавав позивачу, як оператору газотранспортної системи, номінацію на квітень 2016 року, з визначенням обсягів природного газу на виробничо-технологічні витрати, як і не були виділені на вказані потреби відповідача обсяги природного газу й жодним постачальником природного газу. Натомість, у звіті ПАТ «Харківгаз» фактичного обсягу розподілу природного газу по постачальниках за квітень 2016 року було вказано про використання відповідачем в квітні 2016 року 1826,780 тис. куб. м. природного газу на виробничо-технологічні витрати, при тому, що в графі підтверджений обсяг номінацій на вказану потребу відповідача обсяги природного газу виділені не були.

Відповідач не надавав позивачу, як оператору газотранспортної системи, номінацію на червень 2016 року з визначенням обсягів природного газу на виробничо-технологічні витрати, як і не були виділені на вказані потреби відповідача обсяги природного газу й жодним постачальником природного газу. Натомість, у звіті ПАТ «Харківгаз» фактичного обсягу розподілу природного газу по постачальниках за червень 2016 року було вказано про використання відповідачем в червні 2016 року 1097,321 тис. куб. м. природного газу на виробничо-технологічні витрати, при тому, що в графі підтверджений обсяг номінацій на вказану потребу відповідача обсяги природного газу виділені не були.

Отже, відповідачем факт наявності негативних місячних небалансів в січні-лютому 2016 року на загальний обсяг, що складає 9149,056 тис. куб. м. природного газу, по суті, визнається і не оспорюється, враховуючи, що саме відповідач в своїх звітах про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за січень-лютий 2016 року вказав про відсутність планових обсягів природного газу на виробничо-технологічні витрати відповідача в лютому 2016 року взагалі, а в січні 2016 року вказав лише обсяг, що складає 47 тис. куб. м.

Факт наявності негативного місячного небалансу, в тому числі, в квітні 2016 року на обсяг, що складає 1826,780 тис. куб. м. природного газу, по суті, визнається і не оспорюється, враховуючи, що саме відповідач в своєму звіті про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за квітень 2016 року вказав про відсутність планових обсягів природного газу на виробничо-технологічні витрати відповідача в квітні 2016 року на обсяг, що складає 1826,780 тис. куб. м.

Факт наявності негативного місячного небалансу, в тому числі, в червні 2016 року на обсяг, що складає 1097,321 тис. куб. м. природного газу, по суті, визнається і не оспорюється, враховуючи, що саме відповідач в своєму звіті про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за червень 2016 року вказав про відсутність планових обсягів природного газу на виробничо-технологічні витрати відповідача в червні 2016 року на обсяг, що складає 1097,321 тис. куб. м.

У зв'язку з не врегулюванням відповідачем негативного місячного небалансу в січні-лютому 2016 року в обсязі 9149,056 тис. куб. м., у строк та в порядку, визначеними умовами Договору та Кодексом, позивач, відповідно до вимог п. п. 9.1-9.5, 11.4 Договору, п. 7 глави 3 Розділу XIV, п. п. 1-4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, надав відповідачу послуги балансування, про що було складено односторонні акти відповідача про надання послуг балансування обсягів природного газу від 31.01.2016р. №01-16--БАЛАНС та від 29.02.2016р. №02-16--БАЛАНС, а також коригуючий акт за січень 2016 року від 31.03.2016р. на загальну вартість таких послуг за січень та лютий 2016 року, що складає суму в розмірі 77921 566,19 грн.

У зв'язку з неврегулюванням відповідачем негативного місячного небалансу, в тому числі, в квітні 2016 року в обсязі 1826,780 тис. куб. м. у строк та в порядку, визначеними умовами Договору та Кодексом, позивач, відповідно до вимог п. п. 9.1-9.5, 11.4 договору, п. 7 глави 3 Розділу XIV, п. п. 1-4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, надав відповідачу послуги балансування, про що було складено односторонній акт відповідача про надання послуг балансування обсягів природного газу від 30.04.2016 №04-16--БАЛАНС на загальну вартість таких послуг у розмірі 13834570,30 грн.

У зв'язку з неврегулюванням відповідачем негативного місячного небалансу, в тому числі, в червні 2016 року в обсязі 510,021 тис. куб. м. у строк та в порядку, визначеними умовами Договору та Кодексом, позивач, відповідно до вимог п. п. 9.1-9.5, 11.4 договору, п. 7 глави 3 Розділу XIV, п. п. 1-4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, надав відповідачу послуги балансування, про що було складено односторонній акт відповідача про надання послуг балансування обсягів природного газу від 30.06.2016р. №06-16--БАЛАНС на загальну вартість таких послуг у розмірі 3464062,63 грн.

В зв'язку з цим, позивач, відповідно до п. 9.4 договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, листами від 16.02.2016р. №2017/12 та від 16.03.2016 №3833/12 повідомив відповідача про надання йому послуг балансування для врегулювання негативних місячних небалансів в січні-лютому 2016 року в обсязі 9149,056 тис. куб. м., надав акти позивача про надання послуг балансування обсягів природного газу від 31.01.2016р. №01-16--БАЛАНС та від 29.02.2016р. №02-16--БАЛАНС на суму в розмірі 51207412,06 грн., розрахунки вартості послуг балансування та рахунки №01-16-512000744-БАЛАНС та №02-16--БАЛАНС на оплату послуг балансування. Крім того, на адресу відповідача разом з супровідним листом за вих. №5885/12 було направлено коригуючий акт надання послуг балансування обсягів природного газу від 31.03.16 за січень 2016 року, а також розрахунок вартості послуг балансування після проведення коригування, відповідно до якого вартість наданих позивачем відповідачу послуг балансування природного газу в січні 2016 року склала 26714154,13 грн.

Листом від 16.05.2016р. №7026/12 позивач повідомив відповідача про надання йому послуг балансування для врегулювання негативного місячного небалансу, в тому числі, в квітні 2016 року в обсязі 1826,780 тис. куб. м., надав акт позивача про надання послуг балансування обсягів природного газу від 30.04.2016 №04-16--БАЛАНС, розрахунок вартості послуг балансування та рахунок №04-16--БАЛАНС на оплату послуг балансування в розмірі 13 834 570,30 грн.

Позивач, відповідно до вимог п. п. 9.1-9.5, 11.4 договору, п. 7 глави 3 Розділу XIV, п. п. 1-4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, надав відповідачу послуги балансування, про що було складено односторонній акт відповідача про надання послуг балансування обсягів природного газу від 30.06.2016 №06-16- -БАЛАНС на загальну вартість таких послуг у розмірі 3464062,63 грн.

В зв'язку з цим, позивач, відповідно до п. 9.4 договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, листом від 15.07.2016р. №10069/12 повідомив відповідача про надання йому послуг балансування для врегулювання негативного місячного небалансу, в тому числі, в червні 2016 року в обсязі 510,021 тис. куб. м., надав акт позивача про надання послуг балансування обсягів природного газу від 30.06.2016 №06-16--БАЛАНС, розрахунок вартості послуг балансування та рахунок №06-16--БАЛАНС на оплату послуг балансування в розмірі 3464062,63 грн.

При цьому, вартість послуг з балансування обсягів природного газу відповідачу враховувалась позивачем у відповідності до положень п.9.2 договору.

Так, в п.9.2 Договору передбачено, що вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника - відповідача за формулою: балансування = БЦГ х К х QБГ, де БЦГ - базова ціна газу, QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування, К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

Відповідно до положень п.9.3 договору базова ціна газу визначається оператором - позивачем відповідно до Кодексу. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до 10-го числа місяця, наступного га газовим місяцем, та розміщує її на своєму веб-сайті.

Так, згідно інформації з офіційного веб-сайту позивача, на січень 2016 року базова ціна газу становила 7744,80 грн. з ПДВ (з урахуванням послуг зі зберігання природного газу. що складає - 67,20 грн. (враховуючи надання послуг вказаного виду), а на лютий 1116 року - 7486,80 грн. з ПДВ (з виключенням послуг зі зберігання природного газу, що складає - 67,20 грн. (враховуючи ненадання послуг вказаного виду).

Згідно інформації з офіційного веб-сайту позивача, на квітень 2016 року базова ціна газу становила 7573,20 грн. з ПДВ (з урахуванням послуг зі зберігання природного газу, що складає - 67,20 грн. (враховуючи надання послуг вказаного виду), а на червень 2016 року базова ціна газу становила 6792 грн. з ПДВ (з урахуванням послуг зі зберігання природного газу, що складає - 67,20 грн. (враховуючи надання послуг вказаного виду).

В зв'язку з цим, вартість послуг балансування газу відповідача в січні 2016 року на суму в розмірі 26714154,13 грн. була вирахувана наступним чином: 7744,80 грн. х 3449,302 тис. куб. м., а в лютому 2016 року на суму в розмірі 51207412,06 грн. таким чином: 7486,80 грн. х 5699,744 тис. куб. м.

В зв'язку з цим, вартість послуг балансування газу відповідача в квітні 2016 року на суму в розмірі 13834570,30 грн. була вирахувана наступним чином: 7573,20 грн. х 1826,780 тис. куб. м., а в червні 2016 року на суму в розмірі 3464062,63 грн. була вирахувана наступним чином: 6792 грн. х 510,021 тис. куб. м.

Отже, з моменту отримання відповідачем листів позивача від 16.02.2016р. №2017/12 від 18.04.2016р. №5885/12, а також від 16.03.2016р. №3833/12, актів про надання послуг балансування обсягів природного газу від 31.01.2016р. №01-16--БАЛАНС та від 29.02.2016р. №02-16--БАЛАНС, рахунків №01-16--БАЛАНС та №02-6--БАЛАНС, а також коригуючого акту від 31.03.2016р., з розрахунком та рахунком на оплату у відповідача, відповідно до п. 9.4 договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, виникло зобов'язання здійснити оплату позивачу послуг балансування на загальну суму 77921566,19 грн. у строк, що не перевищує п'яти банківських днів з моменту отримання коригуючого акту.

Однак, відповідач не оплатив надані позивачем послуги балансування для врегулювання негативних місячних небалансів в січні-лютому 2016 року в обсязі 9149,056 тис. куб. м. вартістю 77 921 566,19 грн. у належний для цього строк, чим порушив умови п. 9.4 договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, що є порушенням умов договору відповідачем.

При цьому, надання позивачем послуг балансування для врегулювання негативних місячних небалансів в січні-лютому 2016 року в обсязі 9149,056 тис. куб. м., з оформленням відповідних актів про надання послуг балансування обсягів природного газу від 31.01.2016 №01-16--БАЛАНС, від 29.02.2016 №02-16--БАЛАНС та коригуючого акту від 31.03.2016р. є правочинами, які вчинені у повній відповідності з вимогами чинного законодавства та недійсність яких прямо не встановлена законом і такі правочини не визнані судом недійсними.

Отже, з моменту отримання відповідачем листів позивача від 16.05.2016р. №7026/12 від 15.07.2016 №10069/12, актів про надання послуг балансування обсягів природного газу від 30.04.2016р. №04-16--БАЛАНС, від 30.06.2016р. №06-16--БАЛАНС та рахунків №04-16--БАЛАНС і №06-16--БАЛАНС з розрахунками вартості послуг балансування у відповідача, відповідно до п. 9.4 договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, виникло зобов'язання здійснити оплату позивачу послуг балансування на суму 13834570,30 грн. та 3464062,63 грн. у строк, що не перевищує п'яти банківських днів з моменту отримання актів. Однак, відповідач не оплатив надані позивачем послуги балансування для врегулювання негативного місячного небалансу і в квітні та червні 2016 року в обсязі 1826,780 тис. куб. м. та 510,021 тис. куб. м. вартістю 13 834 570,30 грн. та 3464062,63 грн. у належний для цього строк, чим порушив умови п. 9.4 договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, що вказує на порушення умов договору відповідачем.

Враховуючи вищезазначене, очевидним є те, що у відповідача виник обов'язок з оплати послуг балансування природного газу не лише в січні-лютому 2016 року на суму розмірі 63284777,50 грн. (існує станом на сьогоднішній день: 21710577,10 грн. (січень 2016 року) + 41574200,40 грн. (лютий 2016 року)), але й з оплати послуг з балансування обсягів природного газу, наданих в квітні та в червні 2016 року на суму в розмірі 13834570,30 грн. та 3464062,63 грн., з урахуванням того, що негативні місячні небаланси відповідача в січні-лютому та в квітні і червні 2016 року становлять загальний обсяг, що складає 11339,10 тис. куб. м. природного газу вартістю 80583410,43 грн. Вказаний обов'язок щодо сплати послуг відповідачем до цього часу так і не виконаний, що є свідченням прострочення виконання зобов'язання з оплати послуг з балансування відповідачем як в січні-лютому 2016 року, так і в квітні та червні 2016 року та порушення ПАТ «Харківгаз» умов Договору, а також положень чинного законодавства України, передусім норм Кодексу газотранспортної системи.

Отже, викладені обставини свідчать про те, що відповідачем на сьогоднішній день не виконано зобов'язання з оплати послуг з балансування обсягів природного газу відповідно до умов Договору не лише за послуги січня-лютого 2016 року на суму в розмірі 63 284 777,50 грн. (з урахуванням проплати в сумі 5003577,04 грн. за січень 2016 року та коригування обсягів та коефіцієнту послуг лютого 2016 року), але й зобов'язання з оплати послуг з балансування обсягів природного газу в квітні та червні 2016 року на суму в розмірі 17298632,93 грн. Зазначене є свідченням того, що загальна сума боргу відповідача перед позивачем за надані останнім послуги з балансування обсягів природного газу в січні-лютому та в квітні і червні 2016 року відповідно до умов договору складає суму в розмірі 80583410,43 грн.

Згідно з частиною другою статті 43 ГПК України та статтею 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як визначено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи. Суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Подані докази не можуть бути відхилені судом з тих мотивів, що вони не передбачені процесуальним законом.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст.ст. 193, 198 ГК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би спростовував позовні вимоги, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 80583410,43 грн. заборгованості належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Суд оцінює критично та відхиляє доводи відповідача про те, що оскільки акти про надання послуг, корегуючі акти та рахунки для сплати були направлені позивачем на адресу відповідача за межами строку, встановленого договором - до 14 числа, що в свою чергу звільняє останнього відносно оплати за надані послуги балансування в строк, вказаний в договорі, а виникають з моменту отримання боржником вимоги про сплату в порядку ч.2 ст. 530 ЦК України, яку він не отримав та у в звязку з чим позивачем був порушено досудовий порядок щодо звернення до суду з відповідним позовом, з огляду на наступне.

За надані послуги з балансування обсягів природного газу відповідач не розрахувався, у звязку з чим позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача основного боргу у сумі 80583410,43 грн.

Проаналізувавши умови договору та належно оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про те, що рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України; а отже, наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обовязку сплатити надані з балансування обсягів природного газу. Відтак відповідна оплата має бути здійснена боржником в строк, що не перевищує пять банківських днів з моменту отримання ним на його електронної адреси рахунку вартості послуг балансування та рахунку фактури (п.9.4 договору), а незалежно від того, чи предявив йому кредитор повязані з цим вимоги.

Водночас суд зазначає, що строк виконання зобовязання за надані в січні-лютому, квітні та червні 2016 року послуги з балансування обсягів природного газу відповідачем настав до прийняття рішення по суті справи.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору, у зв'язку з задоволенням позову у повному обсязі, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 65, 69, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) заборгованість за надані послуги з балансування обсягів природного газу в січні-лютому та квітні, червні 2016 року, в розмірі 80583410,43 грн., судові втрати в розмірі 206700,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.08.2016 р.

Суддя ОСОБА_3

справа № 922/1688/16