РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2016Справа №910/11233/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Романівська Райагропромтехніка"
до Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро"
про припинення правовідносин за договором

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Чирський Ю.В. (дов. б/н від 01.03.2016 року)
від відповідача Мідляр В.В. (дов. № 04/670 від 01.03.2016 року)
від третьої особине з`явився

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 04 серпня 2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство "Романівська Райагропромтехніка" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" (надалі по тексту - відповідач) про припинення правовідносин за договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.04.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" та Публічним акціонерним товариством "Романівська Райагропромтехніка" було укладено Договір іпотеки за реєстровим № 1207. За умовами даного Договору іпотеки позивач виступив майновим поручителем за зобов'язанням Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро" (позичальник) в забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором № 008/1-2012/980 від 11.04.2012 року, укладеним між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро". За доводами позивача, позичальником належним чином виконані всі зобов'язання за Кредитним договором щодо повернення суми кредиту та процентів. Відтак, за твердженням позивача, оскільки забезпечені іпотекою зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро" за Кредитним договором є виконаними, у зв'язку з повним погашенням кредитної заборгованості та сплати процентів за користування кредитними коштами, зобов'язання за Договором іпотеки, які є похідними від кредитного договору в силу статті 17 Закону України "Про іпотеку" та статті 599 Цивільного кодексу України є припиненими.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2016 року порушено провадження у справі № 910/11233/16, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро" та призначено справу до розгляду на 21.07.2016 року.

20.07.2016 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов. У поданому відзиві відповідач зазначив, що 01.03.2013 року третьою особою повністю погашено заборгованість за Кредитним договором. Факт припинення іпотеки за Договором іпотеки від 11.04.2012 року за реєстровим № 1207 жодним чином не заперечується та не оспорюється відповідачем.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 21.07.2016 року винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 04.08.2016 року.

22.07.2016 року представник позивача через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надав письмові пояснення по справі. У поданих поясненнях позивач зазначив, що у зв'язку з припиненням правовідносин за Кредитним договором, відповідач зобов'язаний зареєструвати у встановленому порядку відомості про припинення іпотеки.

У судовому засіданні 04.08.2016 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні 04.08.2016 року проти позову заперечив, надав пояснення по суті спору.

Представник третьої особи у судове засідання 04.08.2016 року не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши подані матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" (іпотекодержатель) та Публічним акціонерним товариством "Романівська Райагропромтехніка" (іпотекодавець) укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобою Н.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1207 (далі - Договір іпотеки).

Відповідно до пункту 1.1. Договору іпотеки іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно: комплекс майновий, загальною площею 5 013,7 кв.м., що складається з:

1) Літ.А-1 - контора, загальною площею 676,9 кв.м.;

2) Літ.Б-1 - прохідна, загальною площею 8,3 кв.м.;

3) Літ.В-1 - гараж, загальною площею 457,7 кв.м.;

4) Літ.Г-2 - гараж, загальною площею 196,7 кв.м.;

5) Літ.Д-1 - майстерня, загальною площею 715,0 кв.м.;

6) Літ.Е-1 - котельня, загальною площею 5.7 кв.м.;

7) Літ.Л-1 - туалет, загальною площею 6,6 кв.м.;

8) Літ.Ж-1 - котельня, загальною площею 159,3 кв.м.;

9) Літ.З-1 - майстерня, загальною площею 1 922,9 кв.м.;

10) Літ.К-1 - баня, загальною площею 126,7 кв.м.;

11) Літ.М-1 - склад запчастин, загальною площею 67,6 кв.м.;

12) Літ.Н-1 - склад запчастин, загальною площею 670,3 кв.м.;

13) №1 - башта;

14) Літ.В` - 1 - гараж.

і розташований за адресою: Україна, Житомирська область, Романівський район, смт. Романів, вул. Леніна, будинок № 18 на земельній ділянці загальною площею 5,48 га, кадастровий номер ділянки :05:021:0220 наданій у постійне користування для виробничих потреб згідно державного акту серії І-ЖТ 00676, відповідно до рішення Дзержинської селищної Ради від 27.03.1997 року № 5, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів постійного користування землею за № 19 (надалі - предмет іпотеки).

Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САВ 295291, виданим 08.11.2011 року Виконкомом Романівської селищної ради та зареєстрованим 09.11.2011 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради в реєстровій книзі № 25 за номером запису 822, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав, виданим КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради 09.11.2011 року за № 31982727.

Визначене у цьому пункті нерухоме майно перебуває в іпотеці відповідно до цього Договору разом з усіма його невідокремлюваними приналежностями та поліпшеннями, у тому числі тими, що будуть здійснені після укладання цього Договору.

Згідно пункту 2.1 Договору іпотеки з урахуванням змін, внесених Договором про внесення змін до Іпотечного договору від 15.04.2012 року іпотека відповідно до цього Договору забезпечує повне виконання грошових зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро" (позичальник), що виникають та/або виникнуть у майбутньому з кредитного договору № 008/1-2012/980 від 11.04.2012 року, а також з урахуванням усіх можливих змін та/або доповнень, що виникають та/або виникнуть у майбутньому з додаткових угод до Кредитного договору № 008/1-2012/980 від 11.04.2012 року, що укладені та/або можуть бути укладені у майбутньому, в тому числі та не виключно: зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, сплати штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) в строки та випадках, передбачених Кредитним договором, укладеного між іпотекодержателем та позичальником.

Пунктом 9.2. Договору іпотеки сторони погодили, що іпотека за цим Договором припиняється, а Договір припиняє дію в таких випадках:

- повне виконання вимог іпотеко держателя за Кредитним договором;

- за взаємною згодою сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього Договору і підлягає нотаріальному посвідченню;

- продаж (реалізація) предмета іпотеки в ході звернення стягнення на нього відповідно до статті 7 цього Договору та/або вимог законодавства України;

- повне знищення предмета іпотеки за умови, що він не підлягає відновленню та/або після відновлення предмет іпотеки повністю непридатний для використання за цільовим призначенням;

- в інших випадках, прямо передбачених законодавством України.

Протягом десяти банківських днів з моменту припинення іпотеки за цим Договором іпотекодержатель зобов'язаний зареєструвати у встановленому законодавством України порядку відомості про припинення іпотеки.

Позивач зазначає, що з листа № 135 від 23.11.2015 року йому стало відомо, що зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро" перед Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" по Кредитному договору № 008/1-2012/980 від 11.04.2012 року повністю виконані, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро" відсутня.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскільки забезпечені іпотекою зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро" за Кредитним договором є виконаними, у зв'язку з повним погашенням кредитної заборгованості та сплати процентів за користування кредитними коштами, зобов'язання за Договором іпотеки, які є похідними від Кредитного договору в силу статті 17 Закону України "Про іпотеку" та статті 599 Цивільного кодексу України є припиненими.

У поданому відзиві на позов відповідач зазначив, що 01.03.2013 року третьою особою повністю погашено заборгованість за Кредитним договором. Факт припинення іпотеки за Договором іпотеки від 11.04.2012 року за реєстровим № 1207 жодним чином не заперечується та не оспорюється відповідачем.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

За приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частина 2 статті 598 Цивільного кодексу України).

В силу вимог статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Виходячи зі змісту статей 526, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання буде вважатися виконане належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.

Відповідно до частини першої статті 593 Цивільного кодексу України з припиненням основного зобов'язання, забезпеченого заставою, припиняється право застави.

За приписом статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина 5 статті 3 Закону України "Про іпотеку").

Підстави припинення іпотеки визначено статтею 17 Закону України "Про іпотеку". Іпотека припиняється, зокрема, у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до наданих відповідачем документів (виписки з банківських рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро") третьою особою повернено Публічному акціонерному товариству "Банк Камбіо" суму кредиту по Кредитному договору № 008/1-2012/980 від 11.04.2012 року у розмірі 2 250 000,00 грн. та сплачено проценти за користування кредитом у сумі 240 613,33 грн.

У поданому відзиві відповідач зазначив, що 01.03.2013 року третьою особою повністю погашено заборгованість за Кредитним договором № 008/1-2012/980 від 11.04.2012 року.

Відтак, суд дійшов висновку, що станом на час розгляду справи, заборгованість у Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро" перед відповідачем за Кредитним договором відсутня.

Отже, зобов'язання за Кредитним договором № 008/1-2012/980 від 11.04.2012 року виконані третьою особою у повному обсязі та є припиненими.

З огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку про те, що зобов'язання за укладеним між сторонами у справі Договором іпотеки від 11.04.2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобою Н.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 1207, які є похідними від зобов'язань за Кредитним договором № 008/1-2012/980 від 11.04.2012 року, припинилися, оскільки забезпечені іпотекою зобов'язання за Кредитним договором є виконаними, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не заперечується відповідачем.

Разом з тим суд зазначає, що відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 Цивільного кодексу України.

Так, за змістом пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, шляхом звернення до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті.

Слід зазначити, що, захист немайнового чи майнового права або законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов'язання утриматись від вчинення певних дій. При цьому предмет позову кореспондує зі способами захисту права, що визначені в статті 16 Цивільного кодексу України.

Таким чином, у даній справі, визначений позивачами спосіб захисту в повній мірі має забезпечувати захист його порушеного права та відповідати змісту порушеного права, а також характеру правовідносин, що існують між сторонами спору.

За положеннями частини 1 статті 593 Цивільного кодексу України припинення права іпотеки у разі належного виконання основного зобов'язання, презюмується.

Таким чином, звернення особи до суду з позовом про визнання іпотеки такою, що припинена, на підставі частини 1 статті 593 Цивільного кодексу України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору.

Отже, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (статті 3, 12-15, 20 Цивільного кодексу України) слід дійти висновку про те, що в разі невизнання кредитором права іпотекодавця передбаченого частиною першою статті 593 Цивільного кодексу України, на припинення зобов'язання таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що факт припинення іпотеки за Договором іпотеки від 11.04.2012 року за реєстровим № 1207 жодним чином не заперечується та не оспорюється відповідачем.

Приймаючи до уваги вищенаведене, заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Стосовно посилань позивача на те, що відповідач зобов'язаний зареєструвати у встановленому порядку відомості про припинення іпотеки, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач не позбавлений можливості звернутися з відповідним позовом до суду для захисту свого порушеного або оспорюваного права.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Романівська Райагропромтехніка", з підстав, наведених в обґрунтування позову, задоволенню не підлягають.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на позивача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Публічного акціонерного товариства "Романівська Райагропромтехніка" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.08.2016 року

Суддя С.В. Стасюк