донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

27.07.2016 справа №908/4851/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: суддіОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участі представників сторін: від скаржника (кредитора ТОВ «ВЕЙВ ІНДАСТРІ»): від кредитора ТОВ «КОМІНФОЦЕНТ»: від боржника: розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 за довіреністю б/н від 25.07.2016р.; не зявились; не зявились; ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "ВЕЙВ ІНДАСТРІ", м. Донецьк
на ухвалу господарського судуЗапорізької області
від04 серпня 2015 р.
у справі№ 908/4851/14 (суддя Шевченко Т.М.)
за заявою боржникаОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТОПРЕСУРС", м. Донецьк
пробанкрутсво

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 01.12.2014 року у справі №908/4851/14 було порушено провадження у справі №908/4851/14 про банкрутство ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТОПРЕСУРС", м. Донецьк.

Постановою господарського суду Запорізької області від 08.12.2014 року у справі №908/4851/14 визнано боржника ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю ІНТЕРТОПРЕСУРС - банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії ОСОБА_6 тощо.

Ухвалою господарського суду від 04.08.2015 року у справі №908/4851/4 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута; ліквідовано банкрута ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю ІНТЕРТОПРЕСУРС; припинено провадження у справі; вимоги, що не задоволені за недостатністю майна, визнано погашеними.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою місцевого господарського суду, кредитор - ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "ВЕЙВ ІНДАСТРІ" звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вих. №01/07-2016-1 від 01.07.16р.), в якій просив скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 04.08.2015 року у справі №908/4851/14 та передати справу про банкрутство ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТОПРЕСУРС" на розгляд до місцевого господарського суду в іншому складі суду.

В підтвердження доводів апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала господарського суду Запорізької області винесена з порушенням норм матеріального ст.ст. 41, 46 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та процесуального права, а саме ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Так, апелянт вказує на те, що ліквідатор в ліквідаційній процедурі не повинен обмежуватись лише направленням запитів, а вживати й інших заходів щодо пошуку майна, що знаходиться у третіх осіб (виявлення та визнання недійсними угод боржника про відчуження майна, виявлення дебіторської заборгованості тощо). Враховуючи це, апелянт вказує на те, що завдання ліквідатора є дійсний та належний пошук майна банкрута, а не лише констатація факту відсутності майна. Тому, у разі виявлення фактів незаконного відчуження майна ліквідатор повинен вжити заходів з повернення його до ліквідаційної маси.

Апелянт посилається на те, що господарський суду Запорізької області в ухвалі від 04.08.2015 року, затверджуючи звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРТОПРЕСУРС», в порушення вимог ст. 46 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, не перевірив відповідність поданого ліквідатором звіту та ліквідаційного балансу вимогам Закону, не надав належної оцінки поданому звіту та ліквідаційного балансу банкрута, а також не перевірив повноту дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі.

Апелянт вважає, що висновок про фінансове становище боржника зроблено ліквідатором за відсутності первинної документації боржника, яка б давала можливість провести аналіз фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища боржника з виявленням як кредиторів, так і дебіторів боржника, а також його активів, ліквідатором не виконано всі вимоги Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» при здійсненні ліквідаційної процедури, зокрема в матеріалах справи відсутні докази звернення ліквідатора із запитами та відповіді до:

1.Державної служби інтелектуальної власності України;

2.Філії «Український центр інноватики та патентно-інформаційних послуг;

3.Державної інспекції сільського господарства в Донецькій області;

4.Державної авіаційної служби Міністерства інфраструктури України;

5.Державного космічного агентства України;

6.Державної служби зайнятості України;

7.Донецької митниці Державної фіскальної служби України;

8.Головного управління статистики у Донецькій області;

9.Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності;

10.Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків, фінансових послуг тощо.

Враховуючи це, апелянт вказує на невжиття всіх можливих, достатніх та необхідних заходів при проведенні ліквідаційної процедури, направлених на виявлення майнових активів боржника.

Крім того, як зазначає апелянт, ним безпосередньо виявлено майно (актив) банкрута, а саме дебіторську заборгованість у розмірі 115919612,26 грн. з огляду на те, що таку значну суму банкруту заборгувало ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ТРАНСПОРТНО-ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ «ІНТЕРТРАНСКОНСАЛТИНГ» за договором про відступлення права вимоги №2402-2014 від 24.02.2014 року. Апелянт вважає, що зазначені обставини є такими, з якими закон повязує неможливість затвердження поданого ліквідатором звіту та ліквідаційного балансу боржника, а тому ухвала господарського суду Запорізької області від 04.08.2015 року у справі №908/4851/14 підлягає скасуванню з подальшим направленням справи про банкрутство ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТОПРЕСУРС" для розгляду на стадії ліквідаційної процедури в іншому складі суду.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 15.07.2016 року відновлено ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "ВЕЙВ ІНДАСТРІ" пропущений строк для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Запорізької області від 04.08.2015 року у справі №908/4851/14 та прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "ВЕЙВ ІНДАСТРІ" до провадження з призначенням судового засідання на 27.07.2016 року о 12 год. 45 хв.

27.07.2016 року через канцелярію суду від ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "ВЕЙВ ІНДАСТРІ" надійшло клопотання, в якому апелянт просив долучити до матеріалів справи №908/4851/14 копію Договору про відступлення права вимоги №2402-2014 від 24.02.2014 року та копію ухвали господарського суду м. Києва від 07.12.2015 року у справі №910/27673/15.

27.07.2016 року в судовому засіданні апеляційної інстанції був присутній представник ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "ВЕЙВ ІНДАСТРІ", який наполягав на доводах викладених в апеляційній скарзі з підстав викладених в ній, просив скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 04.08.2015 року у справі №908/4851/14 з подальшим направленням справи до суду першої інстанції на розгляд зі стадії ліквідаційної процедури.

Представник кредитора - ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «КОМІНФОЦЕНТ» та боржника в судове засідання не з'явились. Будь-яких пояснень чи відзивів суду не надали. Про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до статті 98 Господарського процесуального кодексу України про час і місце проведення судового засідання сторін по справі було повідомлено належним чином. Явка сторін у судове засідання апеляційної інстанції не була визнана обовязковою.

З метою належного повідомлення сторін по справі про час та місце судового засідання, Донецьким апеляційним господарським судом на офіційному веб-порталі суду було розміщено оголошення про час та місце проведення судового засідання, призначеного у справі №908/4851/14.

Враховуючи, що Донецьким апеляційним господарським судом було вжито всіх відповідних заходів, щодо повідомлення учасників справи, які знаходяться на території проведення АТО, дані учасники судового процесу вважаються належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, відповідно до п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 року № 01-06/1290/14 «Про ОСОБА_7 «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції».

Особливості меж перегляду справи в апеляційній інстанції, передбачені нормами ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, які полягають у тому, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Нормами частини 2 цієї статті передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

Учасниками ТОВ «ІНТЕРТОПРЕСУРС» прийнято рішення, зафіксоване протоколом №1/14 від 15.04.2014 року, припинити діяльність та ліквідувати ТОВ «ІНТЕРТОПРЕСУРС» у звязку з чим провести ряд необхідних дій, а саме створити комісію з припинення ТОВ «ІНТЕРТОПРЕСУРС» у складі Голови ліквідаційної комісії Гр. ОСОБА_6, опублікувати повідомлення про ліквідацію ТОВ «ІНТЕРТОПРЕСУРС» в офіційному виданні «Бюлетень державної реєстрації», доручено Голові ліквідаційної комісії ОСОБА_6, здійснити всі дії необхідні для припинення діяльності ОСОБА_5, тощо.

В Бюлетені державної реєстрації № 281 (11) від 24.04.2014 опубліковано повідомлення про рішення про припинення ТОВ «ІНТЕРТОПРЕСУРС» з відображенням визначеного строку для предявлення вимог кредиторів 25.06.2014 року та інших необхідних відомостей.

У листопаді 2014 року ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю ІНТЕРТОПРЕСУРС звернулось до господарського суду Запорізької області із заявою про порушення справи про банкрутство на підставі ч. 5 ст. 11, ст. 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом , яка передбачає особливості застосування процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.11.2014 року вказану заяву прийнято до розгляду з призначенням підготовчого засідання на 26.11.2014 року; витребувано у боржника документи згідно з резолютивною частиною ухвали.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 01.12.2014 року було порушено провадження у справі №908/4851/14 з призначенням розгляду справи у судовому засіданні на 08.12.2014 року.

Постановою господарського суду Запорізької області від 08.12.2014 року у справі №908/4851/14 визнано ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю ІНТЕРТОПРЕСУРС - банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії ОСОБА_6, тощо.

08.12.2014 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднено повідомлення №12199 про визнання ТОВ ІНТЕРТОПРЕСУРС банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.01.2015 року визнані вимоги конкурсного кредитора: ТОВ ВЕЙВ ІНДАСТРІ з вимогами до боржника в сумі 46718,00 грн.; та затверджено реєстр вимог кредиторів:

1) перша черга:

- ТОВ ВЕЙВ ІНДАСТРІ з вимогами до боржника в сумі 1218,00 грн. судового збору за подання заяви з вимогами до боржника;

2) друга черга відсутні;

3) третя черга відсутні:

4) четверта черга:

- ТОВ ВЕЙВ ІНДАСТРІ з вимогами до боржника в сумі 45500,00 грн. основного боргу;

5) пята черга відсутні;

6) шоста черга відсутні.

Ліквідатором за результатами проведеної роботи, 09.07.2015 року, наданий звіт та ліквідаційний баланс для затвердження.

Згідно з ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.07.2015 року для розгляду звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу, реєстру вимог кредиторів, документів на підтвердження проведення ліквідаційної процедури, призначене судове засідання на 04.08.2015 року.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.08.2015 року судом розглянуто та затверджено звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс банкрута; банкрута ТОВ «ІНТЕРТОПРЕСУРС» ліквідовано; провадження у справі припинено; вимоги, що не задоволені за недостатністю майна, визнано погашеними.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" підставою для припинення провадження у справі є затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому цим Законом.

Пунктом 1 ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; для акціонерних товариств - копія розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; для емітентів цінних паперів - копія звіту про наслідки погашення цінних паперів, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

Частиною 3 ст. 46 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом передбачено, якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов?язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.

Виходячи з приписів статей 38, 41, 42, 44 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом в ліквідаційній процедурі ліквідатор здійснює пошук майна та будь-яких активів підприємства-банкрута, формує ліквідаційну масу банкрута, проводить оцінку та продаж майна тощо. Тобто, ліквідатор з дня свого призначення здійснює певні повноваження визначені законом, зокрема, пред?являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості, вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення, повернення майна банкрута, що знаходяться у третіх осіб, реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; в тому числі предметом продажу може бути дебіторська заборгованість банкрута.

Так, згідно з частиною першою статті 42 Закону про банкрутство усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси.

Дослідивши повноту дій ліквідатора при здійсненні ліквідаційної процедури, в тому числі щодо реалізації ліквідатором активів боржника, виконання ліквідатором вимог Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, відповідність поданого ліквідатором звіту та ліквідаційного балансу вищенаведеним вимогам закону, судом апеляційної інстанції встановлено:

За результатами розгляду заяви кредитора, який у встановлений строк заявився до суду із своїми вимогами до боржника, ухвалою від 26.01.2015 року визнано кредиторські вимоги ТОВ «ВЕЙВ ІНДАСТРІ» до боржника в розмірі 46718,00 грн., з яких 45500,00 грн. (4-та черга), 1218,00 грн. (1-а черга).

Ліквідатором до реєстру вимог кредиторів банкрута включено зазначені вимоги кредитора ТОВ «ВЕЙВ ІНДАСТРІ», які були погашені в наступному об?ємі та порядку:

- на рахунок ТОВ «ВЕЙВ ІНДАСТРІ» було перераховано 1218,00 грн. (в рахунок

погашення судового збору), 193,00 грн. (в рахунок погашення основного боргу).

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що до звіту ліквідатора долучені та наявні в матеріалах справи довідки відповідних державних органів, що здійснюють реєстрацію речових прав, з яких вбачається, що прав власності на земельні ділянки, нерухоме майно, транспортні засоби, плавзасоби, пакети акцій емітентів, вантажні вагони, залізничний транспорт, технологічний гірничий транспорт та техніку, та корпоративних прав за банкрутом не зареєстровано.

Відповідні запити ліквідатора та отримані відповіді досліджені в судовому засіданні і долучені до звіту ліквідатора та матеріалів справи, а саме:

Відповідно витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер витягу 30045028 від 26.11.2014 року, відомості, щодо зареєстрованого за ТОВ ІНТЕРТОПРЕСУРС нерухомого майна відсутні.

Відповідно до отриманого витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, індексний номер 20469624 від 22.04.2015 року ТОВ ІНТЕРТОПРЕСУРС не являється засновником інших юридичних осіб.

На направлені запити ліквідатором про надання інформації, щодо активів боржника була отримана наступна інформація:

- від Центру №2 надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Маріуполя надійшла довідка (вих. №9/5-3466 від 26.12.2014р.), відповідно до якої, за ТОВ ІНТЕРТОПРЕСУРС транспортні засоби не зареєстровані;

- від Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області надійшла довідка (вих. №1008-02-0084/1), відповідно до якої, будь-які документи, де замовником будівництва виступає субєкт господарювання ТОВ ІНТЕРТОПРЕСУРС, не реєструвались;

- від Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті надійшла довідка (вих. №288-05/2/3-15 від 16.03.2015р.), відповідно до якої, ТОВ ІНТЕРТОПРЕСУРС не є судовласником.

- від регіонального відділення ФДМУ по Донецькій області надійшла довідка (вих. №17-10-00604 від 11.02.2015р.), відповідно до якої, ТОВ ІНТЕРТОПРЕСУРС не створювалось у процесі приватизації, інформація щодо наявності державного майна на балансі ОСОБА_5 у відділення відсутня.

- від Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку надійшла довідка (вих. №09/04/25389/НК), відповідно до якої, ТОВ ІНТЕРТОПРЕСУРС серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів (10 % і і більше статутного капіталу), відсутнє.

- від Державного підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр Державної адміністрації залізничного транспорту України» надійшла довідка (вих. № ГІОЦ-36/1485 від 23.12.2014р.), відповідно до якої, ТОВ ІНТЕРТОПРЕСУРС не є власником локомотивів зазначеного підприємства.

- від Управління ДВС ГУЮ у Донецькій області надійшла довідка (вих. № 126/48 від 23.01.2015р.), відповідно до якої, надати інформацію не вбачається можливим у звязку з тимчасовим припиненням роботу відділу ДВС Куйбишевського РУЮ м. Донецька.

- від ДФС України надійшла довідка (вих. 320/6/99-99-11-02-03-15 від 13.01.2015р.), відповідно до якої, ТОВ «ІНТЕРТОПРЕСУРС» не перебуває на обліку в митницях ДФС як особа, яка здійснює операції з товарами.

- від Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області надійшла довідка (вих. №14 від 19.01.2015р.), відповідно до якої, за ТОВ «ІНТЕРТОПРЕСУРС» транспортні засоби в даному підприємстві не зареєстровані.

- від Управління Держземагенства у м. Донецьку Донецької області надійшла довідка (вих. 01-17-45671/4751 від 21.11.2014р.), відповідно до якої, ТОВ «ІНТЕРТОПРЕСУРС» земельні ділянки у власність, оренду або користування не надавались.

На підтвердження відсутності бюджетної заборгованості банкрута, ліквідатором надана довідка від ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька (вих. №758/10/05-66-18-01 від 22.07.2015р.), відповідно до якої, заборгованість платника ТОВ «ІНТЕРТОПРЕСУРС» перед бюджетом відсутня, відкриті рахунки ТОВ «ІНТЕРТОПРЕСУРС» в установах банків, у тому числі у цінних паперах, відсутні.

Відповідно до Відомостей про банківські рахунки ТОВ «ІНТЕРТОПРЕСУРС», станом на 27.06.2014 року мало відкритий рахунок №0196 в АТ «КБ «СОЮЗ», м. Донецьк, МФО 380515.

Відповідно до довідки АТ «КБ «СОЮЗ» (вих. №21/511 від 02.06.2015р.) закрито поточний рахунок №6 для здійснення операцій в національній валюті України ТОВ «ІНТЕРТОПРЕСУРС» (код за ЄДРПО 36559629).

Разом з цим, з метою повного та належного здійснення ліквідаційної процедури та встановлення реального фінансового та майнового становища банкрута, суд апеляційної інстанції погоджується із посиланням апелянта на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження виявлення майнових та немайнових активів, які можуть обліковуватись за банкрутом в наступних державних органах, інспекціях та службах:

1.Державної служби інтелектуальної власності України;

2.Філії «Український центр інноватики та патентно-інформаційних послуг;

3.Державної інспекції сільського господарства в Донецькій області;

4.Державної авіаційної служби Міністерства інфраструктури України;

5.Державного космічного агентства України;

6.Державної служби зайнятості України;

7.Головного управління статистики у Донецькій області;

8.Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності;

9.Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків, фінансових послуг.

Запитів до цих органів ліквідатор не зробив та відповідей від них не отримав.

Таким чином, ліквідатором банкрута не було вжито всіх необхідних заходів під час проведення ліквідаційної процедури з метою встановлення та виявлення майнових та немайнових активів банкрута.

В ході ліквідаційної процедури ліквідатором за результатами здійснення заходів з виявлення майнових активів та проведення інвентаризації майна боржника складено інвентаризаційний опис матеріальних цінностей банкрута, реєстр кредиторських вимог та на підставі вищенаведених даних складений ліквідаційний баланс станом на 02.07.15 року, які додані до звіту ліквідатора.

Так, ліквідаційний баланс банкрута - ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТОПРЕСУРС", м. Донецьк свідчить про наявність оборотних активів (грошових коштів) в сумі 1901 грн., та поточної кредиторської заборгованості в пасиві в розмірі 102207 грн.

Розглянувши вищенаведені докази, дані ліквідаційного балансу та звіту місцевий господарський суд дійшов висновку про дотримання ліквідатором вимог ст. ст. 40-46, 86 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», наявність кредиторської заборгованості та відсутність майнових активів для її задоволення, перевищення пасиву над активом, вчинення ліквідатором належних дій з пошуку та виявленню активів та пасивів боржника, тому визнав неможливість відновлення платоспроможності боржника та необхідність його ліквідації.

Однак, судова колегія апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком господарського суду першої інстанції, оскільки апеляційним судом встановлено суттєві порушення ліквідатором порядку проведення ліквідації юридичної особи, зокрема, не встановлення усього належного боржнику майна та майнових активів, не проведення їх інвентаризації, не підтвердження даних про актив ліквідаційного балансу та факту недостатності вартості майнових для погашення кредиторської заборгованості, та можливості відновлення платоспроможності банкрута, з огляду на наступне.

Так, в апеляційній скарзі кредитор - ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "ВЕЙВ ІНДАСТРІ", зазначає, що на момент здійснення ліквідаційної процедури у банкрута на балансі знаходився цінний актив дебіторська заборгованості в розмірі 115919612,26 грн., яку всупереч вимогам закону про банкрутство, не було виявлено, включено до ліквідаційної маси та балансу, не повернуто банкруту та не реалізовано, як майновий актив.

Дослідивши надані апелянтом документи, апеляційним господарським судом, на підставі матеріалів та обставин справи встановлено, що згідно з довідки ТОВ «Транспортно-логістична компанія «ІНТЕРТРАНСКОНСАЛТІНГ» (вих. №38-06/16 від 30.06.16р.), яка надавалась ліквідатору ТОВ «ВЕЙВ ІНДАСТРІ» - ОСОБА_8 вбачається інформація директора раніше вказаного ТОВ «Транспортно-логістична компанія «ІНТЕРТРАНСКОНСАЛТІНГ», про існування Договору про відступлення права вимоги №2402-20147, який був укладений між ТОВ «ІНТЕРТОПРЕСУРС» з одного боку та ТОВ «Транспортно-логістична компанія «ІНТЕРТРАНСКОНСАЛТІНГ» з іншого.

При цьому, апелянтом було заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи договору про відступлення права вимоги №2402-20147 від 24.02.2014 року (далі - Договір), який був укладений між банкрутом - ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРТОПРЕСУРС», як Кредитором 1 з одного боку та з ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Енерготранс», як Кредитор 2 () з іншого, який в подальшому 31.08.15р. змінив назву на ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Транспортно-логістична компанія «Інтертрансконсалтінг», про що свідчать відомості із Єдиного державного реєстру.

Як вбачається із умов вказаного договору, Кредитор 1 відступає Кредитору 2, а Кредитор 2 приймає право вимоги до Державного підприємства матеріально технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач», яке виникло за договором поставки. Фактом, підтверджуючим існування заборгованості Боржника перед Кредитором 1 є відповідні накладні та акти приймання передачі документів (п. 1.1 Договору); Загальний розмір прав вимоги, що відступається Кредитором 1 Кредитору 2 за Договором становить 115919612,26 грн. (п.1.3 Договору); Права вимоги переходять до Кредитора 2 з моменту оплати вартості прав вимоги відповідно до п. 2 цього Договору (п. 1.4 Договору); Передача документів оформлюється актом приймання передачі документів, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками (п. 3.1.1).

Крім того, про наявність дебіторської заборгованості Державного підприємства матеріально технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» у розмірі 208578788,34 грн. перед банкрутом ТОВ «Інтертопресурс», або дебіторської заборгованості ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Транспортно-логістична компанія «Інтертрансконсалтінг» у розмірі 115919612,26 грн. перед банкрутом вказують й обставини, встановлені ухвалою господарського суду міста Києва від 07.12.2015 року у справі №910/27673/15 за позовом ТОВ «ІНТЕРТРАНСКОНСАЛТІНГ» до ДП МТЗ ЗТ «УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ» за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ТОВ «ІНТЕРТОПРЕСУРС» про стягнення 208578788,34 грн., яка додана апелянтом.

Тобто, вищенаведені обставини свідчать про те, що ТОВ «ІНТЕРТОПРЕСУРС» належить несплачена дебіторська заборгованість в сумі 115919612,26 грн., яка є фактичним активом банкрута (оборотними активами дебіторська заборгованість за розрахунками), проте не виявлена ліквідатором під час здійснення процедури ліквідації та не включена до ліквідаційного балансу.

Отже, в ліквідаційному балансі, поданому ліквідатором господарському суду першої інстанції, не було відображено наявне у боржника майно та дійсний фінансовий стан ТОВ «ІНТЕРТОПРЕСУРС» на час його складання.

Колегія апеляційного господарського суду, вважає за необхідне зазначити, що проведення аналізу активів та пасивів боржника є підставою складення ліквідаційного балансу, який додається до звіту ліквідатора, за наслідками дослідження якого підприємство ліквідується у відповідності до пункту 6 статті 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Таким чином, судом першої інстанції не було належним чином перевірено надані банкрутом відомості про його активи та пасиви, не встановлено вірність сформованого активу ТОВ ІНТЕРТОПРЕСУРС при затвердженні ліквідаційного балансу та звіту.

Тобто, висновки голови ліквідаційнї комісії та засновника про недостатність майна боржника для задоволення вимог кредиторів на момент прийняття судом першої інстанції ухвали про затвердження звіту ліквідатора ліквідаційного балансу банкрута, не відповідають дійсності, оскільки активи та пасиви боржника та факт перевищення кредиторських зобов'язань над активами банкрута належним чином не виявлений та не встановлений.

Вказані вище обставини свідчать, що без звернення ліквідатора банкрута до дебіторів - Державного підприємства матеріально технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач», ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Транспортно-логістична компанія «Інтертрансконсалтінг», а також інших можливих дебіторів з вимогами про стягнення та погашення дебіторської заборгованості в сумі 208578788,34 грн., є неможливим складання ліквідаційного балансу та звіту, як такого що відповідає вимогам закону, у зв'язку з чим, на підставі наявних у справі матеріалів неможливо з'ясувати реальний фінансовий стан боржника. А відтак, колегія суддів апеляційного господарського суду не може погодитися з висновками місцевого господарського суду щодо обґрунтованості неплатоспроможності боржника, перевищення пасиву над активами банкрута та його ліквідування.

При таких обставинах, колегія суддів дійшла висновку, що при розгляді справи про банкрутство судом першої інстанції було не з'ясовано, а також не доведено обставини, що мають значення для справи, які ним визнані встановленими, що відповідно до положень ст. 104 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду.

На підставі викладеного та у звязку з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду Запорізької області області від 04.08.2015 року у справі №908/4851/14 не відповідає нормам матеріального права та дійсним обставинам справи, тому вона підлягає скасуванню.

Згідно з ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно із ч. 7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвали, зокрема, про припинення провадження у справі, справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Враховуючи допущену судом першої інстанції неповноту у встановленні обставин, що мають значення для даної справи при затвердженні звіту ліквідатора та припинення провадження у справі, колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала господарського суду Запорізької області від 04.08.2015 року підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "ВЕЙВ ІНДАСТРІ", м. Донецьк, на ухвалу господарського суду Запорізької області від 04.08.2015 року у справі №908/4851/14 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 04.08.2015 року у справі №908/4851/14 про банкрутство ОСОБА_5 з обмеженою відповідальінстю ІНТЕРТОПРЕСУРС, м. Донецьк, - скасувати.

Передати справу №908/4851/14 на розгляд господарського суду Запорізької області на стадії ліквідаційної процедури.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом 20 днів.

Дану постанову направити державному реєстратору за місцем знаходження боржника ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю ІНТЕРТОПРЕСУРС, м. Донецьк (, м. Донецьк, вул. Куйбишева, буд. 143, прим. 6510) для внесення до Єдиного державного реєстру відповідного запису про судове рішення про скасування ухвали господарського суду Запорізької області від 04.08.2015 року у справі про банкрутство та відновлення стану юридичної особи ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю ІНТЕРТОПРЕСУРС () в Єдиному державному реєстрі.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Судді: Н.В. Будко

ОСОБА_3