РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2016Справа №910/28346/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Проект-А"

до публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

про відшкодування 406 949 870,93 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача - Шаповалов К.Г. - представник за довіреністю;

від відповідача - Кучерявий Д.В. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Проект-А" до публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про відшкодування 406 949 870,93 грн. збитків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2016 року справу №910/28346/15 прийнято до свого провадження суддею Шкурдовою Л.М.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 07.10.2008 року між компанією «Парлієр Лімітед» (позикодавець) та позивачем (позичальник) укладено договір позики на суму 36 000 000,00 грн., які позивачем відповідно до умов договору були інвестовані у реконструкцію частини комплексу нежитлових будівель із знесенням ветхого ангару та будівництво адміністративно-побутового комплексу (І-а черга) за адресою: м.Київ, вул.Миколи Грінченка, 4 (нині вул.М.Амосова, 12) у Солом'янському районі Києва. Між приватним акціонерним товариством «Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн» та товариством з обмеженою відповідальністю «Проект-А» 26 вересня 2008 року укладено інвестиційно-підрядний договір, за умовами якого ПАТ «Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн» зобов'язалося здійснити реконструкцію частини комплексу нежитлових будівель за адресою: м.Київ, вул.Миколи Грінченка, 4 (нині вул.М.Амосова, 12) у Солом'янському районі м. Києва, ввести об'єкт в експлуатацію та передати у власність позивача, а позивач в свою чергу, зобов'язався інвестувати грошові кошти для здійснення реконструкції цього об'єкту і по виконанню зобов'язань - отримує об'єкт у власність. Позивач сплатив ПАТ «Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн», в якості інвестицій, визначену сторонами суму грошових коштів і набув право власності на збудований об'єкт. ТОВ «Проект-А» отримало свідоцтво про право власності серія та номер: САС 922050 від 24.02.2010р. на об'єкт будівництва, а саме: реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 996480000 - будівля адміністративно - побутового комплексу (літера С) загальною площею 18 405 кв. м., що розташована за адресою м. Київ, вул. Амосова Миколи, 12. Позивач зазначає, що 05.04.2013 року державним реєстратором незаконно винесено рішення про скасування запису про право власності на будівлю адміністративно-побутового комплексу (літера С) по вул. Миколи Амосова, 12 в м. Києві за позивачем та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності на Будівлю із реєстраційним №996480000 за ПАТ «Укрсоцбанк». Постановою від 16 вересня 2015 року Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №825/3127/15-а такі рішення визнано незаконними та скасовано, відновлено запис про реєстрацію права власності на будівлю за позивачем. В зв'язку з неправомірним позбавленням права власності позивача на об'єкт він не мав можливості користуватися своїм майном, отримувати дохід від використання цього приміщення, що призвело до неспроможності позивача виконувати свої зобов'язання за Договором поруки та рішенням Господарського суду Чернігівської обл. від 18.09.2015 р. у справі №927/1201/15, позов Компанії «Парлієр Лімітед» до позивача про стягнення заборгованості за Договором позики, задоволено у повному обсязі, стягнуто з Позивача на користь Компанії «Парлієр Лімітед» заборгованість у розмірі 337 913 507,09 грн., проценти у розмірі 69 036 363,85 грн. Неправомірне набуття відповідачем права власності на спірний об'єкт, на думку позивача, спричинило останньому збитки, які він просить суд стягнути з відповідача в розмірі 406 949 870,93 грн, які були стягнуті з позивача рішенням суду в зв'язку з невиконанням договору позики.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що ПАТ «Укрсоцбанк» є власником спірної будівлі згідно рішення Господарського суду м. Києва від 10 вересня 2012 року у справі №5011- 6/7999-2012, залишеним без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2012 та постановою Вищого Господарського суду України від 26.02.2013. Відповідач вказує, що він набув право власності на спірне нерухоме майно на підставі рішення суду шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що виключає неправомірність набуття права власності.

У судовому засіданні 02.08.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.10.2008 року між компанією «Парлієр Лімітед» (позикодавець) та позивачем (позичальник) укладено договір позики від 07.10.2008 року, відповідно до умов пункту 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених договором, Позикодавець передає Позичальникові у власність грошові кошти у сумі 36000000 (тридцять шість мільйонів) доларів США.

Відповідно до п. 2.2 договору позика є цільовою. Позичальник зобов'язується використати всю суму позики на такі цілі: поповнення обігових коштів Позичальника, рефінансування запозичень Позичальника та інші цілі, що не суперечать Статуту Позичальника.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 18.09.2015 року встановлено, що компанією «Парлієр Лімітед» було надано позивачу позику, однак заборгованість за договором позики та нарахованими процентами відповідачем не сплачена, в зв'язку з чим з ТОВ «Проект А» стягнуто 337913507,09 грн. - суму позики, процентів за користування позикою у розмірі 69036363, 85 грн.

26 вересня 2008 року між акціонерним товариством закритого типу «Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн» (у зв'язку із зміною організаційно-правової форми юридичної особи - Приватне акціонерне товариство «Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн») та закритим акціонерним товариством «Проект-А» (у зв'язку із зміною організаційно-правової форми юридичної особи - товариство з обмеженою відповідальністю «Проект-А») було укладено інвестиційно-підрядний договір.

Відповідно до п.1.1 ст.1 зазначеного договору ТОВ «Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн» зобов'язалося здійснити реконструкцію частини комплексу нежитлових будівель із знесенням ветхого ангару та будівництво адміністративно-побутового комплексу (1-а черга) за адресою: м. Київ, вул. Миколи Грінченка, 4 (вул. Амосова, 12) у Солом'янському районі м. Києва (далі - Об'єкт), ввести в експлуатацію та передати у власність ТОВ «Проект-А» (інвестор), а останній в свою чергу зобов'язався здійснити інвестування грошових коштів на здійснення реконструкції Об'єкту інвестування, та отримати об'єкт у власність.

Згідно Свідоцтва про право власності від 30.11.2005 року адміністративно-побутова будівля площею 860,70 кв.м., розташована за адресою: м.Київ, вул.Амосова Миколи, №12 належала на праві приватної власності ТОВ «Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн».

Як вбачається з матеріалів справи позивачем здійснено інвестиційний платіж згідно інвестиційно-підрядного договору, та зареєстровано право власності на спірну будівлю.

Згідно Свідоцтва про право власності від 24.02.2010 року серія САС 922050 будівля адміністративно-побутового комплексу площею 18 405,00 кв.м., що розташована в м.Києві за адресою вул.Амосова Миколи, №12 зареєстрована на праві приватної власності за ТОВ «Проект А».

Таким чином, як на підставу для задоволення позовних вимог, позивач посилається на те, що саме він є власником спірної будівлі

Оцінюючи подані докази та пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

13 червня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (у зв'язку із зміною організаційно-правової форми юридичної особи - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та ТОВ «Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн» було укладено Договір про надання невідновлюваної кредитної лінії №18/062-КН.

Відповідно до п.1.1 Договору кредиту (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою №18/062-КН/3 від 27.06.2008 року) Банк зобов'язався надати ТОВ «Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн» у тимчасове користування грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах максимального ліміту заборгованості 54 000 000 доларів США, зі сплатою 12 процентів річних, з кінцевим терміном повернення всіх траншів Кредиту до 12 червня 2014 року.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Укрсоцбанк» та ПрАТ «Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн» було укладено Іпотечні договори:

1. Іпотечний договір від 13.06.07р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., зареєстрований в реєстрі за № 1423, згідно з умовами якого в іпотеку Банку було передано - адміністративно-побутову будівлю загальною площею 860,70 кв.м., розташовану за адресою: м. Київ., вул. Амосова Миколи 12 (Літера А).

2. Іпотечний договір від 24.01.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., зареєстрований в реєстрі за №17, згідно з умовами якого в іпотеку Банку передано - право оренди земельної ділянки площею 1,8374 га, кадастровий номер :72:214:0008, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Миколи Грінченка, 4 (нині вул. Амосова, 12) у Солом'янському районі м. Києва з цільовим призначенням: для експлуатації та обслуговування комплексу нежитлових будівель виробничої бази з подальшою реконструкцією, та адміністративно-побутовий комплекс, що стане власністю іпотекодавця в майбутньому.

Будівництво адміністративно-побутового комплексу на земельній ділянці площею 1,8374 га, кадастровий номер :72:214:0008, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Миколи Грінченка, 4 (нині вул. Амосова, 12) у Солом'янському районі м. Києва відбувалось в 2 черги.

Відповідно до Свідоцтва № про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил від 29 грудня 2009 року, виданого на підставі Акта готовності об'єкта до експлуатації від 08 грудня 2009 року, загальна площа будівлі становить 18405,0 кв.м. (1 черга будівництва)

Відповідно до Сертифіката серії КВ №7 від 01 червня 2011 року, виданого на підставі Акта готовності об'єкта до експлуатації № 2 від 10 травня 2011 року, загальна площа корпусу № 2 становить 20372,9 кв.м., загальна площа корпусу №3 -3388,4 кв.м. (2 черга будівництва).

Таким чином, до моменту укладення договору позики від 07.10.2008 року та інвестиційно-підрядного договору від 26 вересня 2008 року, спірне нерухоме майно було передано ТОВ «Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн» в іпотеку ТОВ «Укрсоцбанк» в рахунок забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн» за Кредитним договором.

10 вересня 2012 року Господарським судом м. Києва прийнято рішення у справі №5011- 66/7999-2012, яким задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ПрАТ «СП «ЕнЕсАй Констракшн» і ТОВ Проект-А» та вирішено, в рахунок часткового погашення заборгованості перед Позивачем в розмірі 458 796 000,00 грн. за Договором про надання невідновлюваної кредитної лінії №18/062-КН від 13.06.07 р. звернути стягнення на предмети іпотеки згідно з іпотечним договором від 24.01.2008, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., реєстрованим в реєстрі за №17, та іпотечним договором від 13.06.2007, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., зареєстрованим в реєстрі за №1423, а саме: адміністративно-побутову будівлю загальною площею 860,70 кв.м., розташовану за адресою: м. Київ., вул. Амосова Миколи 12 (Літера А); нежитловий будинок загальною площею 20 372,9 кв.м. розташований за адресою: м. Київ., вул. Амосова Миколи 12; нежитловий будинок загальною площею 405,0 кв.м. розташований за адресою: м. Київ., вул. Амосова Миколи 12 (Літера С);; нежитловий будинок загальною площею 3388,4 кв.м. розташований за адресою: Київ., вул. Амосова Миколи 12 шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Укрсоцбанк».

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2012 та постановою Вищого Господарського суду України від 26.02.2013 рішення господарського суду м. Києва від 10.09.2012 у справі №5011-66/7999-2012 було залишено без змін.

Частиною 4 ст. 16 Закону України «Про іпотеку» визначено, що після завершення будівництва будівля (споруда) залишається предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору.

Господарським судом м. Києва у справі №5011- 66/7999-2012 встановлено, що у зв'язку з тим, що предметом іпотеки відповідно до умов Іпотечного договору від 24 січня 2008 року є адміністративно-побутовий комплекс, що стане власністю іпотекодавця в майбутньому, то в результаті проведення будівництва вказаного вище адміністративно-побутового комплексу, предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору від 24 січня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., зареєстрований в реєстрі за №17, є, зокрема, весь збудований об'єкт, а саме: будівля загальною площею 18405,0 кв.м., розташована за адресою: м. Київ, вул.. Амосова Миколи, 12, нежитловий будинок загальною площею 20 372,9 кв.м. розташований за адресою: м. Київ., вул. Амосова Миколи 12; нежитловий будинок загальною площею 3388,4 кв.м. розташований за адресою: м. Київ., вул. Амосова Миколи 12.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку»у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (ч. 1 ст. 589 ЦК України).

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 590 ЦК України).

Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Таким чином, позивач на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 10 вересня 2012 року у справі №5011- 66/7999-2012, яке набрало законної сили 14.11.12, набув право власності на предмет іпотеки, спірну будівлю, в рахунок виконання кредитного договору.

Відповідно до ч.2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Отже враховуючи те, що станом на час розгляду даної справи рішення Господарського суду м. Києва від 10 вересня 2012 року у справі №5011- 66/7999-2012, яке залишено без змін судами апеляційної інстанції та касаційної інстанції, чинне, суд приходить до висновку, що з дня набрання законної сили даного рішення власником спірної будівлі є відповідач.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 07.09.2012 року у справі № 5011-14/7961-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду міста від 29.10.2012 та постановою Вищого господарського суду України від 26.02.2013р., визнано інвестиційно-підрядний договір від 26.09.2008 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Проект-А»(03038, м. Київ, вул. М. Грінченка, 4, ) та Приватним акціонерним товариством «Спільне підприємство «Ен Ес Ай Констракшн» (01021, м. Київ, вул.. Грушевського, 18/2, н/п 43, ) недійсним.

Визнаючи інвестиційно-підрядний договір від 26.09.2008 року недійсним суди зазначили, що інвестиційний договір обтяжує об'єкт іпотеки зобов'язаннями, що стосуються залучення до будівництва предмета іпотеки третіх осіб (будь-яких інвесторів), котрі після завершення будівництва набувають прав власності на об'єкт або його частину, відносно адміністративно-побутового комплексу (1-а черга) за адресою: м. Київ, вул. Миколи Грінченка,4 (нині вул. Амосова, 12), що є майном переданим в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» та, є договором про відчуження переданого в іпотеку майна, в той час як частиною 3 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Враховуючи те, що на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 10 вересня 2012 року у справі №5011- 66/7999-2012, яке набрало законної сили 14.11.12, відповідач набув право власності на предмет іпотеки, в той час як на підставу для набуття права власності позивач посилається на інвестиційно-підрядний договір від 26.09.2008 року, який рішенням Господарського суду міста Києва від 07.09.2012 року у справі № 5011-14/7961-2012 було визнано недійсним, враховуючи відсутність інших правових підстав для набуття позивачем права власності на спірну будівлю, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем наявності у нього права власності на спірну будівлю.

Існування в період з 2013-2015 років державної реєстрації права власності позивача на спірну будівлю за результатом винесення постанови Чернігівським окружним адміністративним судом від 16.09.2015 року у справі №825/3127/15-а не є підтвердженням існування такого права, з огляду на викладене вище та те, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2016 року у справі №825/3127/15-а, що залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.05.2016 року, постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року - скасовано, адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Проект-А» до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання незаконними та скасування рішень - залишено без розгляду.

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2015 року у справі 826/23219/15, зокрема, в зв'язку з тим, що державним реєстратором Державного реєстру прав на нерухоме майно прийнято рішення від 07.10.2015 року про скасування запису про право власності за відповідачем на підставі постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.09.2015 року у справі №825/3127/15-а 07.10.2015 року, яка не набрала законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про скасування запису про право власності за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» на адміністративно-побутовий комплекс (Літера С), розташований за адресою: м. Київ, вул. Амосова Миколи, 12. Зобов'язано Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві відновити запис щодо реєстрації права власності за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» на адміністративно-побутовий комплекс (Літера С), розташований за адресою: м. Київ, вул. Амосова Миколи, 12.

Посилання позивача на вирок Солом'янського районного суду міста Києва від 28.03.2014 року у справі №1-кп/760/272/14, за фактом вчинення державним реєстратором кримінального правопорушення щодо реєстрації права власності на спірну будівлю за відповідачем, не береться судом до уваги у даній справі, оскільки згідно ст.35 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні, які набрали законної сили, є обов'язковим для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Згідно з п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Внесення запису до Державного реєстру прав на нерухоме майно щодо права власності, що є похідною дією, на спірну будівлю за позивачем, яке встановлено судами протиправним, не змінює власника майна, яким рішенням Господарського суду міста Києва від 10 вересня 2012 року у справі №5011-66/7999-2012 визнано ПАТ «Укрсоцбанк», а відтак не свідчить про те, що у період внесення запису до державного реєстру прав на нерухоме майно власником спірного майна був позивач.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є

- втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Підставою для притягнення особи до господарсько-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків є наявність складу господарського правопорушення, який включає в себе: протиправну поведінку (дію чи бездіяльність особи); збитки, завдані такою поведінкою; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вину особи, внаслідок протиправної поведінки якої було заподіяно збитки.

Чинним законодавством України обов'язок доведення факту наявності порушення з боку відповідача, наявність та розмір завданої шкоди, а також причинно-наслідковий зв'язок між правопорушенням і завданою шкодою покладено на позивача.

Позивачем, всупереч вимогам ч. 1 ст. 33 ГПК України, не доведено тих обставин, на які він посилається, як на підставу задоволення своїх вимог в частині стягнення збитків в розмірі 406 949 870,93 грн., а саме: позивачем не доведено набуття ним права власності на спірне майно, враховуючи те, що інвестиційно-підрядний договір від 26.09.2008 року визнано недійсним в судовому порядку, натомість матеріалами справи, а саме рішенням Господарського суду міста Києва від 10 вересня 2012 року у справі №5011-66/7999-2012 визнано право власності на спірне майно за відповідачем, що свідчить про правомірне набуття відповідачем у власність спірного майна, в зв'язку з чим суд не вбачає підстав для відшкодування за рахунок відповідача на користь позивача суми позики та процентів за її користування, що підлягають поверненню позивачем згідно договору позики від 07.10.2008 року.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору при відмові в позові покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено: 15.08.2016 р.

Суддя Шкурдова Л.М.