РІШЕННЯ

08 серпня 2016 року Справа № 913/835/16

Провадження №19/913/835/16

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз, м.Сєвєродонецьк Луганської області в особі філії Сєвєродонецького міжрайонного управління по експлуатації газового господарства, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до Спеціалізованої дитячо-юнацької спортивно-технічної школи водних видів спорту Садко вищої категорії, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 255747 грн. 74 коп.,

Суддя господарського суду Луганської області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання помічник судді Воронько В.В.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1, довіреність №47 від 04.02.2016, юрисконсульт 1 кат. юридичного відділу правової та договірної роботи;

від відповідача ОСОБА_2, представник за довіреністю №110 від 05.08.2016.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Луганськгаз в особі філії Сєвєродонецького міжрайонного управління по експлуатації газового господарства, звернувся до господарського суду Луганської області з позовом до Спеціалізованої дитячо-юнацької спортивно-технічної школи водних видів спорту Садко вищої категорії про стягнення заборгованості у розмірі 255747 грн. 74 коп. за постачання та розподіл природного газу.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 25.07.2016 порушено провадження у справі та її розгляд призначений на 08.08.2016.

Відповідач, відзивом №109 від 05.08.2016, позовні вимоги визнав повністю; зазначив, що сума заборгованості за період з 01.01.2016 до 31.05.2016 згідно актів приймання-передачі природного газу, актів надання послуг з розподілу природного газу та відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків від 01.06.2016 складає 255747 грн. 74 коп.

У судовому засіданні 08.08.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

12.01.2015 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації Луганськгаз (позивач, постачальник) та Спеціалізованою дитячо-юнацькою спортивно-технічною школою водних видів спорту Садко вищої категорії (відповідач, споживач) укладено договір №2015/ТП-Б-4-10 на постачання природного газу за врегульованим тарифом, відповідно до п.1.1. якого, постачальник протягом 2015 року здійснює споживачу постачання природного газу в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п.1.2 договору передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності обєктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування. Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання визначаються сторонами в додатку №1 до договору.

Постачальник забезпечує постачання газу в пункти призначення в обсягах, підтверджених оператором, де передано газ споживачу (п.2.3 договору).

Послуги за постачання газу документально оформлюються підписаними сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється згідно з даними вузлів обліку, визначених у додатках 1 до договору. Постачальник до 5-го числа, наступного за звітнім місяцем, направляє споживачу два примірники акта приймання-передачі газу за звітній місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою постачальника. Споживач протягом двох робочих днів з дати одержання акту приймання-передачі газу зобовязується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу. Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником (п.п. 2.6. 2.9. договору).

Згідно з п.3.2 договору облік обсягів газу, що постачається на умовах договору, здійснюється згідно з Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 №618, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 26.01.2006 за №67/11941, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 13.09.2012 №1181, а також згідно з Технічною угодою, що є додатком 4 до договору та іншими діючими нормативно-правовими актами, що регулюють порядок обліку природного газу під час його розподілу.

Відповідно до п.3.3 договору кількість реалізованого газу споживачу визначається на межі балансової належності обєктів споживача за допомогою вузлів обліку, визначених у додатку 1 до договору. У разі розташування вузлів обліку до межі балансової належності обєктів споживача витрати і втрати газу, які виникають від місця встановлення комерційного вузла обліку до точки балансового розмежування, віднімаються від загального обсягу протранспортованого газу, визначеного за допомогою вузлів обліку. У разі розташування вузлів обліку за межею балансової належності обєктів споживача витрати і втрати природного газу, які виникають від точки балансового розмежування до місця встановлення комерційного вузла обліку, додаються до загального обсягу протранспортованого газу, визначеного за допомогою вузлів обліку. Витрати і втрати газу розраховуються відповідно до Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами та Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 №264, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 09.07.2003 за №570/7891 та Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами та Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 №264, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 09.07.2003 за №571/7892 та оформлюються окремим додатком до договору.

Відповідно до п.4.1 договору розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Керуючись постановами Кабінету Міністрів України №1548 від 25.12.1996 Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів місцевих рад щодо регулювання цін (тарифів) зі змінами, №605 від 29.04.2006 Деякі питання діяльності національної акціонерної компанії Нафтогаз України (зі змінами), Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами), глава 4 Збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, постановою НКРЕКП від 31.10.2014 №223 Про встановлення граничного рівня ціни на природний газ для промислових споживачів та інших субєктів господарювання, постановами НКРЕ від 30.04.2014 №597 Про встановлення тарифів на транспортування природного газу розподільними трубопроводами та постачання природного газу за регульованим тарифом для ПАТ Луганськгаз та від 30.05.2014 №786 Про внесення змін до постанови НКРЕ від 30.04.2014 №578 вартість до сплати за 1000 куб. м природного газу для промислових споживачів та інших субєктів господарювання з 1 листопада 2014 року становить:

Ціна з ПДВ грн.У т.ч. ПДВ грн.Без ПДВ грн.
Усього до сплати: у тому числі:6731,52001121,92005609,6000
Ціна природного газу як товару6120,00001121,92005100,0000
Тариф на транспортування магістральними трубопроводами26,28004,380021,9000
Тариф на транспортування розподільними трубопроводами ПАТ413,760068,9600344,8000
Тариф на постачання ПАТ49,08008,180040,9000
Цільова надбавка (2% до ціни природного приданого газу)122,400020,4000102,0000
(п.4.2 договору).

Згідно з п.4.6 договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем шляхом 100 % поточної оплати вартості договірного обсягу постачання газу згідно з додатком 2 протягом місяця у якому здійснюється постачання газу.

Відповідно до п.10.1 договору цей договір набуває чинності з дати підписання та, відповідно до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України, поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01.01.2015 та діє до 31.12.2015 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення. Дія договору може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у договорі, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Договір №2015/ТП-Б-4-10 від 12.01.2015 на постачання природного газу за врегульованим тарифом припинив свою дію 31.12.2015.

Згідно гарантійного листа №25 від 19.02.2016 відповідач гарантував оплату за постачання природного газу за 2016 рік, в обсязі 91981 куб. м, до моменту укладення договору, після проведення конкурсних торгів на закупівлю природного газу (а.с.45).

Листами №66 від 14.04.2016 та №70 від 04.05.2016 відповідачем були надані додаткові гарантії по сплаті заборгованості за постачання та послуги з розподілу природного газу за 2016 рік; звертався з проханням на період до укладення договору не припиняти газопостачання (а.с.46-47).

Згідно домовленостей позивач належним чином виконав взяті на себе зобовязання та передав у власність відповідача за період з 01.01.2016 по 31.05.2016 природний газ обсягом 30625 тис. куб. м на загальну суму 235480 грн 52 коп. Крім того, враховуючи те, що постачання газу є нерозривним технологічним процесом з розподілом природного газу, позивач надав послуги з розподілу газу за зазначений період на суму 20267 грн 22 коп., що підтверджується підписаними двосторонніми актами приймання-передачі.

Отриманий товар та надані позивачем послуги з розподілу природного газу відповідачем оплачені не були, що і стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

При розгляді справи суд враховує факт поставки позивачем природного газу та надання послуг з його розподілу.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Субєктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачами, виконавцями або виробниками послуг.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обовязку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

За таких обставин зобовязання відповідача оплатити послуги з газопостачання виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобовязаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, є грошовим зобовязанням.

Відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Недійсність договору з газопостачання у звязку з недодержанням юридичними особами письмової форми законом не встановлена, а тому виниклі між сторонами зобовязання є дійсними і їх виконання повинне здійснюватися у відповідності до норм цивільного законодавства.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.11.2014 у справі № 3-184гс14.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Приписами ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Порушення зобовязання, у відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто неналежне виконання.

Після закінчення терміну дії договору, відповідач продовжував фактично отримувати послуги з газопостачання. Позивач протягом січня - травня 2016 року передав, а відповідач прийняв природний газ на суму 235480 грн. 52 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу (а.с.25-29) та технічними актами про фактичне споживання природного газу (а.с.35-39).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у період з січня по травень 2016 року надано послуги з розподілу природного газу на загальну суму 20267 грн. 22 коп., що підтверджується актами наданих послуг з розподілу природного газу (а.с.30-34), технічними актами про фактичне споживання природного газу (а.с.40-44).

Позивачем було направлено на адресу відповідача лист №15-143-14/1047 від 06.07.2016, в якому позивач просив відповідача протягом 10 днів з дня отримання цього листа погасити заборгованість у розмірі 235 480 грн. 41 коп. (а.с.48).

Листами №№101, 102 від 25.07.2016 відповідач гарантував оплату за постачання природного газу за період з січня по травень 2016 в обсязі 30625 тис. куб. м на суму 235480 грн. 52 коп. та за розподіл природного газу в обсязі 30625 тис. куб. м на суму 20267 грн. 22 коп. (а.с.50-51), однак своїх зобовязань не виконав.

Факт поставки позивачем природного газу відповідачу та факт надання послуг з розподілу природного газу підтверджені матеріалами справи, у т.ч. актом звіряння взаємних розрахунків станом на 01.06.2016 (а.с.49), заборгованість визнана відповідачем.

Відповідно до ч.5 ст.78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що визнання позову Спеціалізованою дитячо-юнацькою спортивно-технічною школою водних видів спорту «Садко» вищої категорії в розмірі 255747 грн 74 коп. в даному випадку не суперечить законодавству і не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за постачання та розподіл природного газу за період січень травень 2016 року у сумі 255747 грн. 74 коп.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню повністю.

Судовий збір покладається на відповідача згідно ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.44, 49, 78, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз в особі філії Сєвєродонецького міжрайонного управління по експлуатації газового господарства до Спеціалізованої дитячо-юнацької спортивно-технічної школи водних видів спорту Садко вищої категорії задовольнити повністю.

2. Стягнути зі Спеціалізованої дитячо-юнацької спортивно-технічної школи водних видів спорту Садко вищої категорії, вул. Маяковського, б. 19-А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, ідентифікаційний код 21763452, на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз в особі філії Сєвєродонецького міжрайонного управління по експлуатації газового господарства, вул. Гагаріна, б. 87, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, ідентифікаційний код 20188365, заборгованість за постачання природного газу у сумі 235480 грн. 52 коп., заборгованість за послуги з розподілу природного газу у розмірі 20267 грн 22 коп., судовий збір у сумі 3836 грн 22 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.08.2016.

Суддя Т.В. Косенко