РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2016Справа №910/11823/16
Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В.

За участю секретаря судового засідання Коваленко О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Біоконтакт", м. Київ,
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт Україна центр", м.Київ
простягнення 6196,50 грн.
за участю представників сторін:

від позивача:Сандугей І.В. (довіреність б/н від 21.04.2016р.)
від відповідача:не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Біоконтакт" (надалі - ТОВ "Біоконтакт") звернулось до господарського суду міста Києва із позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт Україна центр" (ТОВ "Горизонт Україна центр") про стягнення 6072,06 грн. попередньої оплати за договором поставки №7791 від 15.03.2016р., пені у розмірі 124,44 грн. та витрати на послуги адвоката у розмірі 1000,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.06.2016р. порушено провадження у справі №910/11823/16 та розгляд справи призначено на 13.07.2016р.

12.07.2016р. представником позивача через відділ діловодства (канцелярія) господарського суду подано документи на виконання вимог ухвали суду.

13.07.2016р. у судовому засіданні представником позивача заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.07.2016р. розгляд справи відкладено на 27.07.2016р., у зв'язку із тим, що відсутні відомості щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Представники позивача у судовому засіданні 27.07.2016р. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі, подав суду документи для доручення до матеріалів справи.

Представник відповідача, відзив на позовну заяву у порядку, передбаченому ст.59 Господарського процесуального кодексу України, з нормативно обґрунтованими поясненнями по суті заявлених вимог не надав.

При цьому, суд відзначає, що ухвали суду про порушення провадження по справі від 30.06.2016р. та відкладення розгляду справи від 13.07.2016р. відправлені на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адресу: 01135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 16, офіс 73 та отримані відповідачем, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення наявні у матеріалах справи.

Клопотань про відкладення розгляду справи в порядку ст.77 Господарського процесуального кодексу України від відповідача до Господарського суду міста Києва не надходило.

Згідно із п. 3.9.2 постанови N 18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що позивачем надані всі докази необхідні для прийняття рішення та беручи до уваги приписи ст.75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення по справі № 910/11823/16.

Розглянувши матеріали справи Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що на виконання умов договору поставки №7791 від 15.03.2016р. здійснив оплату виставленого відповідачем рахунку №СФ-0003228 від 15.03.2016р.р. на оплату вертикальних жалюзі, горизонтальних жалюзі, пошиття та монтажу на загальну суму 6072,06 грн. з урахуванням ПДВ.

Відповідач в порушення домовленостей не здійснив поставку товару у строк до 26.03.2016р.

04.04.2016р. позивач звернувся до відповідача з претензією №320 щодо здійснення поставки протягом 2 днів. У разі невиконання зобов'язання щодо поставки, вимагав повернути попередню оплату та сплатити неустойку передбачену п. 6.4 договору.

Однак претензія відповідачем залишена без реагування, у добровільному порядку ТОВ "Горизонт Україна центр" товар не поставлено і кошти не повернуто.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного:

За умовами ч. 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

15.03.2016р. між позивачем (покупець) та відповідачем (продавець) укладено договір поставки №7791, відповідно до умов п. 1.1 якого, продавець зобов'язується передати у власність покупцеві рулонні штори, далі - товар, відповідно до специфікації, що є Додатком №1 до договору та є його невід'ємною частиною, де міститься повна інформація про товар, а покупець зобов'язується прийняти та здійснити оплату на умовах договору.

Сторонами у п. 2.1 договору погоджено попередню оплату товару у розмірі 100% вартості договору, оплата проводиться у національній валюті України на розрахунковий рахунок продавця на підставі рахунку-фактури.

Відповідно до п. 2.2 договору загальна сума договору становить 6072,06 грн. (шість тисяч сімдесят дві грн. 06 коп.), з урахуванням ПДВ, крім того сума ПДВ складає 1012,01 грн.

У п. 3.1 договору визначено, що продавець відвантажує товар не пізніше 10 (десяти) календарних днів з моменту здійснення оплати рахунку-фактури.

За умовами п. 6.4 договору якщо продавець не здійснив поставку товару у встановлений термін, продавець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУвід суми недопоставленого товару за кожен день прострочки.

Згідно п. 7.2 договору сторона, що не може виконувати зобов'язання за цим договором унаслідок обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 10-ти днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі.

У п. 5.1 договору сторонами визначено, що даний договір вступає в дію з моменту його підписання і діє до 31.12.2016р. та до його повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладений договір, згідно з яким позивач постачає, а відповідач отримує та оплачує отриманий товар.

Відповідно ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 2.1 договору сторонами погоджено попередню оплату товару у розмірі 100% вартості договору.

Як встановлено судом, на підставі договору Товариством з обмеженою відповідальністю "Горизонт Україна центр" було виставлено позивачу рахунок на оплату №СФ-0003228 від 15.03.2016р. на загальну суму 6072,06 грн.

Позивачем було оплачено вказаний вище рахунок №СФ-0003228 від 15.03.2016р. у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №1985 від 16.03.2016р. та банківською випискою.

Згідно з ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Таким чином, із вищенаведеного слідує, що сума 6072,06 грн. була сплачена позивачем відповідно до умов договору поставки №7791 від 15.03.2016р., чим останній виконував свої зобов'язання, та прийнята в якості попередньої оплати продавцем.

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

У п. 3.1 договору сторонами визначено, що продавець відвантажує товар не пізніше 10 (десяти) календарних днів з моменту здійснення оплати рахунку-фактури.

Отже, з урахуванням п. 3.1 договору та факту виконання покупцем умов щодо оплати, продавець повинен був поставити оплачений товар у строк до 26.03.2016р.

Будь-які документи, що підтверджують виконання зобов'язання з поставки товару з боку відповідача в матеріалах справи відсутні, відсутні також будь-які повідомлення про неможливість виконання зобов'язання з боку постачальника.

Так, частиною 2 ст. 693 ЦК України встановлено: якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, покупцю законом надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у разі не передання продавцем оплаченого товару.

Отже з цих підстав договір може бути розірвано у результаті односторонньої відмови від нього в повному обсязі, тобто у результаті вчинення однією із сторін одностороннього правочину, який тягне цивільно-правові наслідки для обох сторін договору.

Позивач листом №320 від 04.04.2016р. звернувся до відповідача щодо здійснення поставки протягом 2 днів та попередив, що у разі невиконання зобов'язання щодо поставки, вимагає повернути попередню оплату та сплатити неустойку передбачену п. 6.4 договору.

Однак, вказана претензія залишена відповідачем без виконання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Матеріали справи належних доказів в спростування доводів позивача не містять, відповідачем таких не надано.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Таким чином, враховуючи оплату Товариством з обмеженою відповідальністю "Біоконтакт", товару на суму 6072,06 грн., приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду доказів належного виконання свого зобов'язання в частині поставки товару (рулонних штор) на суму 6072,06 грн., суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено положення ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, а тому позовні вимоги про стягнення 6072,06 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт Україна центр" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Біоконтакт" також заявлено до стягнення з відповідача 124,44 грн. пені за період з 27.03.2016р. по 12.04.2016р.

За приписами ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого обов'язку із поставки оплаченого товару не виконав, допустивши прострочення виконання зобов'язання, а тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань, і він вважається таким, що прострочив.

Пунктом 6.4. договору сторони погодили, якщо продавець не здійснив поставку товару у встановлений термін, продавець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУвід суми недопоставленого товару за кожен день прострочки.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок пені, судом визнано його обґрунтованим та арифметично вірним, а тому за порушення відповідачем зобов'язання щодо своєчасної поставки товару, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 124,44 грн. за визначений позивачем період з 27.03.2016р. по 12.04.2016р.

Позивачем також заявлені до стягнення судові витрати, пов'язані з оплатою послуг адвоката у розмірі 1000,00 грн.

Згідно матеріалів справи між позивачем (надалі - клієнт) та ОСОБА_2 (надалі - адвокат) було укладено договір про надання адвокатських послуг № 08/04/2016-1 від 08.04.2016р.

Відповідно до умов договору адвокат зобов'язується здійснювати юридичне інформаційно-консультативне обслуговування клієнта і представляти його інтереси у відносинах з третіми особами, у тому числі в суді у відносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також підприємствами, установами, організаціями будь-яких форм власності і громадянами, здійснювати захист його законних прав і інтересів, і надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором і додатковими угодами до нього, а клієнт зобов'язується прийняти і здійснити оплату послуг адвоката у порядку, визначеному даним договором і додатковими угодами до нього. Адвокат зобов'язується здійснювати представництво інтересів клієнта, у справі про стягнення передоплати з ТОВ "Горизонт Україна центр".

За умовами п. 4.1. договору адвокат бере на себе виконання наступної правової роботи:

4.1.1 Перевіряє та робить аналіз документів по вказаній у п.п. 3.1, 3.2 даного договору, справі, здійснює всі дії по забезпеченню позитивного рішення по вищевказаній справі.

Відповідно до п. 6.1 договору вартість послуг адвоката по підготовці справи до суду становить 1000,00 грн.

В судових засіданнях представництво інтересів позивача здійснювала представник позивача - ОСОБА_3, позовна заява від імені ТОВ "Біоконтакт" підписана директором товариства ОСОБА_4

Разом з тим, у відповідності до матеріалів справи позивачем було сплачено кошти згідно квитанції до прибуткового касового ордера №12 від 08.04.20126р. у сумі 1000,00 грн. адвокату ОСОБА_2 з призначенням платежу: за юридичні послуги згідно договору №08/04/2016-1 від 08.04.2016р.

У Відповідності до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Статтею 48 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Як зазначається в постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 01.10.2002р. ст. 44 ГПК України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката. У контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката в розгляді справи підлягають сплаті лише в тому разі, якщо вони сплачені адвокату стороною, якій такі послуги надавались, і їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Стаття 44 ГПК України передбачає відшкодування як судових витрат сум, сплачених стороною за отримання послуг лише адвокатам, а не будь-яким представникам. Стягнення ж суми в рахунок майбутньої їх оплати у вигляді судових витрат чинним законодавством не передбачено.

Враховуючи доведеність позивачем сплати саме адвокату ОСОБА_2 з призначенням платежу: за юридичні послуги згідно договору №08/04/2016-1 від 08.04.2016р., коштів за надання юридичних послуг відповідно до п. 6.1 договору, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача щодо стягнення судових витрат, пов'язаних з оплатою адвокатських послуг у розмірі 1000,00 грн.

У відповідності до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають віднесенню на відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоконтакт" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт Україна центр" (01135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 16, офіс 73, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоконтакт" (03170, м. Київ, вулиця Костюка, буд. 39, ) заборгованість у розмірі 6072 (шість тисяч сімдесят дві) грн. 06 коп.; пеню у розмірі 124 (сто двадцять чотири) грн. 44 коп., витрати на послуги адвоката у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 27.07.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 27.07.2016р.

Суддя В.В. Князьков