ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року Справа № 924/159/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Удовиченка О.С.
суддів:Куровського С.В., Ткаченко Н.Г.
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4
на постанову та на ухвалуРівненського апеляційного господарського суду від 04.05.2016 господарського суду Хмельницької області від 30.03.2016 (про відхилення грошових вимог ОСОБА_4)
у справі№ 924/159/14
за заявами до ОСОБА_5, ОСОБА_6 Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант - Центр"
про арбітражний керуючийбанкрутство Сибаль А.М.

в судовому засіданні взяли участь представники :

ОСОБА_4ОСОБА_8 (дов. від 08.08.2016 )

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 15.09.2014, порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" (далі - ТОВ "Октант-центр"), визнано грошові вимоги ініціюючих кредиторів до боржника в загальній сумі 789819,70 грн.

Офіційне оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство здійснено 24.07.2014 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України.

ОСОБА_4 звернувся до господарського суду в порядку ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з заявою про визнання його конкурсним кредитором із грошовими вимогами до боржника в розмірі 3 980 218,00 грн. (т.10 а.с. 128-145)

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 30.03.2016 (суддя: Яроцький А.М.) вимоги ОСОБА_4 до ТОВ "Октант-центр" в розмірі 3 980 218,00 грн. відхилено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.05.2016 (колегія суддів: Савченко Г.І., Юрчук М.І., Демидюк О.О.) ухвалу господарського суду Хмельницької області від 30.03.2016 залишено без змін.

ОСОБА_4 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 04.05.2016 та ухвалу господарського суду Хмельницької області від 30.03.2016, прийняти нове рішення, яким визнати грошові вимоги ОСОБА_4 до ТОВ "Октант-центр" в розмірі 3980218,00 грн., з яких 3.979.000,00 грн. основна заборгованість, 1218,00 грн. судовий збір та зобов'язати розпорядника майна включити вимоги ОСОБА_4 до ТОВ "Октант-центр" у реєстр вимог кредиторів відповідно до черговості, визначеної ст.45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема, 1218,00 грн. - до вимог, які підлягають погашенню в першу чергу, 3979000,00 грн. - до вимог, які підлягають погашенню в четверту чергу.

Касаційна скарга мотивована тим, що постанова суду апеляційної інстанції та ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема: ст.ст. 1, 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.43 ГПК України.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Частиною 2 ст.22 ГПК України передбачено право сторін подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу

При цьому сторони відповідно до ч.1 ст.22 ГПК України користуються рівними процесуальними правами.

Згідно ч.1 ст.38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

Таким чином, кредитор, арбітражний керуючий, боржник та інші учасники провадження у справі про банкрутство, користуючись рівними процесуальними правами повинні довести ті обставини, на які посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, шляхом надання документів, що їх підтверджують, а у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 звернувся в порядку ст.23 Закону з заявою про визнання його конкурсним кредитором із грошовими вимогами до боржника в сумі 3.979.000,00 грн. Вимоги ОСОБА_4 обґрунтовані заборгованістю боржника за договором про надання поворотної фінансової допомоги, укладеним 23.12.2008 між ОСОБА_4 та ЗАТ "Октант" (правонаступником якого є ТОВ "Октант-центр").

Судами зазначено, що 23.12.2008 між ЗАТ "Октант" (позичальник) та гр. ОСОБА_4 (позикодавець) укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики). Поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла позикодавцю у користування за кредитним договором №25.89/08-СК, укладеним між ВАТ "ВТБ Банк" та ОСОБА_4 Поворотна фінансова допомога надається позичальнику в національній валюті у розмірі 3979000,00 грн. на строк 23.12.2013. Перерахування грошових коштів здійснюється позикодавцем на поточний рахунок позичальника. ЗАТ "Октант" зобов'язувався повернути надану поворотну фінансову допомогу в порядку та на умовах, передбачених договором.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження своїх грошових вимог кредитором надано договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 23.12.2008, кредитний договір №25.89/08-СК від 23.12.2008, укладений між ВАТ "ВТБ Банк" та ОСОБА_4, виписку по особовому рахунку за 23.12.2008, договори поруки №09-2007/09 від 06.02.2007, №25.43-15/07-ДП-2 від 20.12.2007, укладені між ВАТ "ВТБ Банк", ОСОБА_4 (поручитель) та ЗАТ "Октант" (позичальник).

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, розглядаючи заяву ОСОБА_4, дійшов висновку, що докази виконання заявником умов договору про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 23.12.2008 в матеріалах справи відсутні.

При цьому суд першої інстанції виходив з наступних обставин.

Судом зазначено, що 06.02.2007 між АКБ "Мрія" (правонаступником якого є ПАТ "ВТБ Банк") та ЗАТ "Октант" (правонаступником якого є ТОВ "Октант-центр") укладено кредитний договір №07-2007/01, в забезпечення якого укладено, зокрема, договір поруки №09-2007/09 від 06.02.2007 між АКБ "Мрія" (кредитор), гр. ОСОБА_4 (поручитель) та ЗАТ "Октант" (боржник), згідно якого поручитель зобов'язувався перед кредитором за виконання зобов'язань в сумі 3000000,00 грн.

Крім того, 20.12.2007 між АКБ "Мрія" (банк), гр. ОСОБА_4 (поручитель) та ЗАТ "Октант" (позичальник) укладено договір поруки №25.43-15/07-ДП-2, згідно з яким поручитель поручається перед банком за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення і сплати яких встановлюються договором про відкриття кредитної лінії №25.43-15/07-КЛ від 20.12.2007, укладеним між банком та ЗАТ "Октант".

В забезпечення кредитного договору №25.20-15/08-СК від 14.03.2008, укладеного між АКБ "Мрія" та ЗАТ "Октант", 14.03.2008 між АКБ "Мрія" (банк), гр. ОСОБА_4 (поручитель) та ЗАТ "Октант" (позичальник) укладено договір поруки №25.20-15/08-ДП-1, за умовами якого поручитель поручається перед банком за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення і сплати яких встановлюються зазначеним кредитним договором.

Судом зазначено, що заявником 23.12.2008 перераховано ПАТ "ВТБ Банк" грошові кошти в сумі 3.979.000,00 грн. в рахунок виконання договорів поруки за зобов'язаннями ЗАТ "Октант". Такий висновок зроблено на підставі банківської виписки Хмельницької філії ПАТ "ВТБ Банк" від 22.08.2014 по рахунку ОСОБА_9 за 23.12.2008 та довідки №56/716-2 від 30.01.2015. У призначенні платежу було зазначено, що грошові кошти перераховано для погашення простроченої заборгованості згідно договорів поруки №09-2007/09, №25.43-15/07-ДП-2 від 20.12.2007, №25.20-15/08-ДП-1 від 14.03.2008.

Відхиляючи грошові вимоги ОСОБА_4 до боржника, суд першої інстанції послався на ст.ст.553, 554, 556 ЦК України та постанову Верховного Суду України від 07.10.2015 у справі №6-932цс15, та зазначив, що оскільки ОСОБА_4 здійснено часткове виконання своїх зобов'язань як поручителя ТОВ "Октант-центр" згідно договорів поруки №09-2007/09 від 06.02.2007, №25.43-15/07-ДП-2 від 20.12.2007, №25.20-15/08-ДП-1 від 14.03.2008 щодо погашення заборгованості ТОВ "Октант-центр" перед ПАТ "ВТБ Банк" згідно кредитних договорів №07-2007/01 від 06.02.2007, №25.43-15/07-КЛ від 20.12.2007, №25.20-15/08-СК від 14.03.2008, а часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором, то у ОСОБА_4 відсутні права кредитора за вказаними кредитними договорами.

Суд апеляційної інстанції, розглядаючи заяву ОСОБА_4 з кредиторськими вимогами до боржника, посилаючись на ст.ст.553, 554, 556 ЦК України та постанову Верховного Суду України від 07.10.2015 у справі №6-932цс15, зазначив, що ОСОБА_4 як поручитель ТОВ "Октант-центр" частково виконав свої зобов'язання щодо погашення заборгованості боржника перед банком, а тому не має прав кредитора за кредитними договорами. Крім того, судом зазначено, що докази виконання ОСОБА_9 договору про надання поворотної фінансової допомоги в матеріалах справи відсутні, оскільки ОСОБА_4 було перераховано грошові кошти в сумі 3979000,00 грн. із свого поточного рахунку на поточний рахунок №0024. В договорі про надання фінансової допомоги зазначено інший рахунок боржника. Враховуючи наведені обставини, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що докази виконання ОСОБА_9 договору про надання фінансової допомоги в матеріалах справи відсутні, оскільки боржник не отримав на свій поточний рахунок поворотної фінансової допомоги від гр. ОСОБА_4 в сумі 3979000,00 грн.

Відповідно до ст.1 Закону кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

Грошове зобов'язання - зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що між боржником та ОСОБА_4 укладено договір поворотної фінансової допомоги (позики), а крім того ОСОБА_4 є фінансовим поручителем боржника за договорами поруки №09-2007/09 від 06.02.2007, №25.43-15/07-ДП-2 від 20.12.2007, №25.20-15/08-ДП-1 від 14.03.2008.

З матеріалів справи вбачається, що з метою отримання коштів 23.12.2008 між ПАТ "ВТБ Банк" та гр. ОСОБА_4 укладено договір кредиту №25.89/08-СК, відповідно до якого банк надав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 3979000,00 грн.

З повідомлення Хмельницького відділення ПАТ "ВТБ Банк" від 30.01.2015 №56/716-2 вбачається, що 23.12.2008 з поточного рахунку гр. ОСОБА_4 здійснено перерахування грошових коштів за такими реквізитами: рахунок одержувача - 0024, одержувач - ЗАТ "Октант", призначення платежу: перераховано грошові кошти для погашення простроченої заборгованості згідно договору поруки №09-2007/09 від 06.02.2007, №25.43-15/07-ДП-2 від 20.12.2007, №25.20-15/08-ДП-1 від 14.03.2008.(т.14 а.с. 52).

Отже, з повідомлення банку вбачається, що одержувачем коштів був саме ЗАТ "Октант" (правонаступником якого є ТОВ "Октант-центр").

Відповідно до ч.1 ст.4 7 ГПК України судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до ч.1 ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Колегія суддів вважає, що при розгляді заяви ОСОБА_4 про визнання кредитором судами першої та апеляційної інстанції не було взято до уваги приписи ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", порушено ст.ст.43, 47 ГПК України, оскільки судами не дотримано обов'язку щодо самостійного встановлення тих фактичних обставин, з якими кожна з сторін пов`язувала свої вимоги та заперечення. Так, суди, посилаючись на відсутність у ОСОБА_4 доказів наявності грошових зобов'язань до боржника, встановили обставини наявності заборгованості боржника в сумі 3979000,00 грн. перед ОСОБА_4, оскільки факт частково виконання зобов'язань ОСОБА_9 як поручителем ТОВ "Октант-центр" за договорами поруки, встановлено судами попередніх інстанцій. За відсутності доказів на підтвердження обставин погашення цієї заборгованості, суди зробили передчасні висновки про відмову у повному обсязі у визнанні кредиторських вимог ОСОБА_4.

Таким чином, суди припустилися порушень норм процесуального права, зокрема, ст.ст.47, 43, 101 ГПК України, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного розгляду заяви ОСОБА_4 про визнання кредиторських вимог до ТОВ "Октант-центр".

За таких обставин, судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до господарського суду Хмельницької області.

При новому розгляді заяви ОСОБА_4 судам слід врахувати наведене вище, встановити обставини наявності чи відсутності заборгованості ТОВ "Октант-центр" перед ОСОБА_4, та з урахуванням всіх доказів у їх сукупності прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо визнання чи відхилення грошових вимог ОСОБА_4.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 04.05.2016 та на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 30.03.2016 (про відхилення грошових вимог ОСОБА_4) у справі № 924/159/14 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий О.С. Удовиченко

Судді С.В. Куровський

Н.Г. Ткаченко