УХВАЛА

16.08.2016Справа № 17/297

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянувши матеріали заяви Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду м. Києва від 25.04.2013 року

у справі № 17/297

за первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Союз-Віктан" ЛТД

та Товариства з обмеженою відповідальністю "Домані Груп"

за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

Закритого акціонерне товариство "Завод марочних вин та коньяків "Коктебель",

Компанії "Союз Віктан Груп Лтд."

про розірвання додаткових угод до кредитних договорів та визнання за позивачем права застави

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Союз-Віктан" ЛТД

до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк"

про визнання кредитних договорів виконаними належним чином та визнання зобов'язань за ними припиненими

представники сторін:

від позивача за первісним позовом (заявника) Саковець І.В. (представник за довіреністю)

від відповідача-1 за первісним позовом Дворак М.П. (представник за довіреністю)

від відповідача-2 за первісним позовом не з'явились

від третьої особи-1 за первісним позовом не з'явились

від третьої особи-2 за первісним позовом не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року у справі № 17/297, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2014 року, в задоволенні первісного позову відмовлено; в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.06.2014 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2014 року у справі № 17/297 - без змін.

Через відділ діловодства суду 02.09.2015 року від Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" надійшла заява № 18.2-11-б.б/4792 від 28.08.2015 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року у справі № 17/297.

Заява обґрунтована тим, що ухвалами Дарницького районного суду м. Києва від 18.03.2013 року у справах № 753/3034/13 та № 753/3032/13, які набрали законної сили, встановлено факт того, що ОСОБА_4 не уповноважував ОСОБА_5 а будь-яку іншу особу на вчинення правочинів щодо земельної ділянки загальною площею 36,8783 га за кадастровим номером НОМЕР_1, довіреність від імені ОСОБА_4 за № 432 від 05.10.2009 pоку, посвідчена приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_11., є завідомо підробленою. Заявник вказує, що рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року у справі № 17/297 ґрунтувалось на документах, підписаних ОСОБА_5 від імені ОСОБА_4 із використанням завідомо підробленої довіреності № 432 від 05.10.2009 pоку, якими є договір іпотеки № 79.1/05-3.23-08, посвідчений 05.10.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 1809; договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений 23.10.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М., зареєстрований в реєстрі за № 4243; підроблених документах, підписаних нібито самим ОСОБА_4, якими є договір про задоволення вимог майнового поручителя від 23.10.2009 pоку, повідомлення про відступлення права вимоги від 23.10.2009 pоку; документах, складених внаслідок підроблених: договір уступки прав і зобов'язань по договору про задоволення вимог майнового поручителя від 23.10.2009 року, угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 16.11.2009 року.

Крім того, заявник зазначає, що висновки органів досудового розслідування та у кримінальному провадженні дають підстави стверджувати, що правочини, які у спірних правовідносинах укладались від імені ОСОБА_4, вчинені без згоди і відома останнього, та спрямовані на спричинення шкоди Публічному акціонерному товариству "Родовід Банк". спростовують висновки судів у справі № 17/297 про заміну кредиторів у зобов'язанні, припинення зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Союз-Віктан" ЛТД перед Публічним акціонерним товариством "Родовід Банк" та всіх правочинів, спрямованих на забезпечення виконання таких зобов'язань (в т.ч. застави), оскільки ОСОБА_4 .. не укладав договір іпотеки та договір про задоволення вимог іпотекодержателя, та відповідно право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Союз-Віктан" ЛТД йому не переходило.

Як стверджує заявник, про наявність ухвал Дарницького районного суду міста Києва від 18.03.2013 року у справах № 753/3034/13 та №753/3032/13 йому стало відомо лише 11.08.2015 року, під час ознайомлення з кримінальним провадженням №0000054.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2015 року у справі № 17/297 заяву № 18.2-11-б.б/4792 від 28.08.2015 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року у справі № 17/297 з доданими до неї документами повернуто заявнику без розгляду, на підставі п.5 ч.6 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2015 року у справі № 17/297 задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2015 року у справі № 17/297 скасовано, а матеріали справи №17/297 повернуто до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2016 року (суддя О.С.Комарова) справу № 17/297 прийнято до провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Домані Груп" (ідентифікаційний номер 429) по справі є нерезидентом, зареєстрованим у Російській Федерації за адресою: 115114, м. Москва, Дербенівська Набережна, 7, буд. 5.

Таким чином, беручи до уваги норми ст. 125 Господарського процесуального кодексу України, ст. 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, до якої Україна приєдналася 19.10.2000 р., судом було направлено копію ухвали відповідачу-2, в порядку, передбаченому ст. 5 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності 1992 р., учасниками якої є Україна і Російська Федерація, через Федеральний арбітражний суд Московського округу (127994, Москва, ГСП-4, вул. Сєлєзневська, буд. 9).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2016 року розгляд справи призначено на 26.07.2016 року та зупинено провадження у справі до 26.07.2016 року у зв'язку із зверненням із судовим дорученням про надання правової допомоги до Федерального арбітражного суду Московського округу.

Через відділ діловодства суду 25.07.2016 року від Арбітражного суду міста Москви надійшла ухвала № А40-129859/16-37-1198 від 11.07.2016 року про неможливість виконання судового доручення.

Через відділ діловодства суду 26.07.2016 року від представника відповідача-1 за первісним позовом надійшло заперечення на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставини б/н від 26.07.2016 року, які було долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2016 року поновлено провадження у справі № 17/297.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2016 року розгляд справи відкладено на 16.08.2016 року.

В судовому засіданні 16.08.2016 року представник позивача за первісним позовом (заявника) заяву підтримав та дав пояснення по суті заяви. Представник відповідача-1 за первісним позовом проти заяви заперечив та дав пояснення по суті заяви.

Представники відповідача-2 за первісним позовом та третіх осіб у судове засідання 16.08.2016 року не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши відповідну заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

В обгрунтування поданої до суду заяви, заявник посилається на те, що ухвалами Дарницького районного суду м. Києва від 18.03.2013 року у справах № 753/3034/13 та № 753/3032/13, які набрали законної сили, встановлено факт того, що ОСОБА_4 не уповноважував ОСОБА_5 а будь-яку іншу особу на вчинення правочинів щодо земельної ділянки загальною площею 36,8783 га за кадастровим номером НОМЕР_1, довіреність від імені ОСОБА_4 за № 432 від 05.10.2009 pоку, посвідчена приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_11., є завідомо підробленою. Заявник вказує, що рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року у справі № 17/297 ґрунтувалось на документах, підписаних ОСОБА_5 від імені ОСОБА_4 із використанням завідомо підробленої довіреності № 432 від 05.10.2009 pоку, якими є договір іпотеки № 79.1/05-3.23-08, посвідчений 05.10.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 1809; договір про задоволення вимог іпотеко держателя, посвідчений 23.10.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М., зареєстрований в реєстрі за № 4243; підроблених документах, підписаних нібито самим ОСОБА_4, якими є договір про задоволення вимог майнового поручителя від 23.10.2009 pоку, повідомлення про відступлення права вимоги від 23.10.2009 pоку; документах, складених внаслідок підроблених: договір уступки прав і зобов'язань по договору про задоволення вимог майнового поручителя від 23.10.2009 року, угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 16.11.2009 року.

Відповідач-1 за первісним позовом у запереченнях на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставини проти заяви заперечив, посилаючись на те, що при винесені рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року у справі № 17/297 враховувались факти та обставини, зазначені в рішенні Апеляційного суду Київської області від 28.04.2011 року у справі № 22ц-2392/2011, яким визнано недійсним договір іпотеки та договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений між ПАТ "Родовід Банк" та ОСОБА_4, у зв'язку із тим, що державний акт на ділянку, яку передано в іпотеку ОСОБА_4 не видавався, а ОСОБА_4 власником цієї земельної ділянки не був і не міг вчиняти правочини щодо цієї земельної ділянки. Відповідач-1 за первісним позовом вказує, що факт припинення зобов'язань ТОВ "Фірма "Союз-Віктан" ЛТД підтверджений рішенням Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року у справі № 61/460-5/435-2012, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2014 року. Крім того, відповідач-1 за первісним позовом зазначає, що рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року у справі № 61/460-5/435-2012 за заявою ПАТ «Родовід Банк» переглядалось за нововиявленими обставинами, проте ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2016 року відмовлено ПАТ «Родовід Банк» в задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, у зв'язку з тим, що обставини, які наведені в заяві ПАТ "Родовід Банк" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 14.05.2013 року у справі № 61/460-5/435-2012 не підпадають під встановлені статтею 112 Господарського процесуального кодексу України ознаки обставин, що можуть бути визнані нововиявленими.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 року апеляційну скаргу ПАТ "Родовід Банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2016 року у справі № 61/460-5/435-2012 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2016 року у справі № 61/460-5/435-2012 - без змін.

Постановою Вищого господарського суду від 08.06.2016 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Куліша Віктора Миколайовича залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 року у справі № 61/460-5/435-2012 - без змін.

Відповідно до частини 1 статті 113 Господарського кодексу України судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, прокурора, третіх осіб, поданою протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. При цьому заява про перегляд судового рішення господарського суду з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 112 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням господарського суду законної сили.

За приписами ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

У відповідності до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: їх існування на час розгляду справи; те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 Господарського процесуального кодексу України.

Прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення (8.6, 8.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 17).

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за правилами розділу XIII ГПК України (п.п. 1, 1.1. роз'яснення Вищого господарського суду України від 21.05.2002 № 04-5/563 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами").

Так, судом встановлено, що 12.10.2007 року між Публічним акціонерним товариством "Родовід Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Союз-Віктан" ЛТД було укладено кредитний договір № 79.1/36-КЛТ-07, виконання якого було забезпечено договором застави № 181207/033-3.2.

21.02.2008 року між Публічним акціонерним товариством "Родовід Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Союз-Віктан" ЛТД було укладено кредитний договір № 79.1/05-КЛВ-08, виконання якого було забезпечено договором застави майнових прав № 79.1/05-З.1 від 21.02.2008 року. з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 79.1/05-КЛВ-08.

В забезпечення виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Союз-Віктан" ЛТД перед Публічним акціонерним товариством "Родовід Банк" за кредитними договорами № 79.1/36-КЛТ-07 від 12.10.2007 року та № 79.1/05-КЛВ-08 від 21.02.2008 року, 05.10.2009 року між ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством "Родовід Банк" було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладієм Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 1809, відповідно до якого ОСОБА_4 передав в іпотеку земельну ділянку площею 36,8783 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., Козинська селищна рада.

23.10.2009 року між Публічним акціонерним товариством "Родовід Банк" та ОСОБА_4 було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до якого ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Союз-Віктан" ЛТД передав у власність банку земельну ділянку площею 36,38783 га.

Відповідно до додаткової угоди № 14 до кредитного договору № 79.1/05-КЛВ-08 від 21.02.2008 року та додаткової угоди № 10 до кредитного договору № 79.1/36-КЛТ-07 від 12.10.2007 року сторони дійшли згоди про припинення вказаних правочинів з 23.10.2009 року.

23.10.2009 року між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Союз-Віктан" ЛТД було укладено договір про задоволення вимог майнового поручителя, згідно з яким боржник передав кредитору (ОСОБА_4) в рахунок припинення зобов'язань за кредитними договорами № 79.1/36-КЛТ-07 від 12.10.2007 року та № 79.1/05-КЛВ-08 від 21.02.2008 року право власності на 24 векселі на суму 11 478 551,81 дол. США та оплати в строк до 15.11.2009 року - 2 689 221,24 дол. США.

В подальшому, ОСОБА_4 було відступлено право вимоги на суму 2 689 221,24 дол. США Товариству з обмеженою відповідальністю "УДС".

16.11.2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "УДС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Союз-Віктан" ЛТД було укладено договір про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року у справі № 17/297, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2014 року, в задоволенні первісного позову відмовлено; в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.06.2014 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2014 року у справі № 17/297 - без змін.

Право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (res judicata), який, inter alia (серед іншого), вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. Така процедура сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (див. рішення Суду у справах Желтяков проти України, no. 4994/04, від 09.06.2011, Тарнопольська та інші проти Росії, no. 11093/07, 14558/07, 19660/07, 30166/07, 46736/07, 52681/07, 52985/07, 10633/08, 10652/08, 12694/08, 15437/08, 16691/08, 19447/08, 19457/08, 20857/08, 20872/08, 22546/08, 25820/08, 25839/08, 25845/08, від 09.07.2009).

З наданих в матеріалах справи доказів вбачається, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2016 року у справі № 61/460-5/435-2012, залишеної без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 року та постановою Вищого господарського суду від 08.06.2016 року відмовлено в задоволені заяви Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 14.05.2013 р. у справі № 61/460-5/435-2012

Так, у вказаних вище судових рішеннях встановлено, що ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 18.03.2013 у справах № 753/3034/13 та № 753/3032/13 не спростовують фактів, які було покладено в основу рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2013 року у справі № 61/460-5/435-2012, оскільки дії позивача щодо добросовісного набуття права власності на торговельну марку (знак для товарів і послуг) "MEDOFF" ніким не оспорювались та пов'язаність між собою позивача та ОСОБА_4 чи особи, яка вчинювала від імені ОСОБА_4 правочини ніким не доводилась; недійсність договору іпотеки та договору про задоволення вимог іпотекодержателя, укладених між ОСОБА_4 та ПАТ "Родовід Банк", вже встановлена рішенням Апеляційного суду Київської області від 28.04.2011 у справі № 22ц-2392/2011, доводи ПАТ "Родовід Банк" відносно того, що воно дізналося про наявність ухвал Дарницького районного суду міста Києва від 18.03.2013 року у справах № 753/3034/13 та № 753/3032/13 лише 11.08.2015 року є необґрунтованими та недоведеними, оскільки, ухвали Дарницького районного суду міста Києва у справах № 753/3034/13 та № 753/3032/13 винесені 18.03.2013 року, у той час як рішення Господарського суду у справі № 61/460-5/435-2012 прийнято 14.05.2013 року, при цьому, з наявних у матеріалах справи копій ухвал Дарницького районного суду міста Києва у справах № 753/3034/13 та № 753/3032/13 вбачається, що під час розслідування злочинів у кримінальних провадженнях щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вже встановлювались обставини укладення ПАТ "Родовід Банк" договорів застави (іпотеки) за підробленими документами.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України визначено,що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Аналогічну позицію щодо преюдиціальної дії рішень суду наведено у п.2.6 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Преюдиціальність - це обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Наведеної позиції також дотримується Вищий господарський суд України у постановах від 30.01.2013 року по справі №5020-660/2012 та від 06.03.2014 року по справі №910/11595/13.

Отже, ухвала Господарського суду міста Києва від 26.01.2016 року у справі № 61/460-5/435-2012, яка набрала законної сили, має преюдиціальне значення, а встановлені в ній факти, повторного доведення не потребують.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що встановлені ухвалами Дарницького районного суду міста Києва від 18.03.2013 року у справах № 753/3034/13 та № 753/3032/13 обставини підроблення документів при укладання договорів з ПАТ "Родовід Банк" свідчать про недійсність таких договорів, проте, недійсність договору іпотеки та договору про задоволення вимог іпотекодержателя, укладених між ОСОБА_4 та ПАТ "Родовід Банк", вже встановлена рішенням Апеляційного суду Київської області від 28.04.2011 року у справі № 22ц-2392/2011, яке досліджувалось Господарським судом міста Києва під час розгляду справи № 17/297 по суті, про що зазначено в рішенні суду від 25.04.2013 року, тому обставини, на які заявник посилається як на нововиявлені, можуть лише підтвердити факт недійсності укладених правочинів, в той час, як така недійсність була врахована судом при прийнятті рішення у даній справі.

Враховуючи вищевикладене, заява Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" № 18.2-11-б.б/4792 від 28.08.2015 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року у справі № 17/297 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 86, 112-114 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року у справі № 17/297 за первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Союз-Віктан" ЛТД, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Домані Груп", за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: 1) Закритого акціонерне товариство "Завод марочних вин та коньяків "Коктебель", 2) Компанії "Союз Віктан Груп Лтд." про розірвання додаткових угод до кредитних договорів та визнання за позивачем права застави, за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Союз-Віктан" ЛТД до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" про визнання кредитних договорів виконаними належним чином та визнання зобов'язань за ними припиненими.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 року у справі № 17/297 залишити без змін.

3. Копію даної ухвали направити відповідачу-2 за первісним позовом та третім особам у справі.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С.Комарова