ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

11.08.2016р. Справа № 917/2616/15

За позовом Приватного підприємства "АРТ-Ю", вул.Володарського, 3, м. Полтава, Полтавська область, 36011

до 1. Приватного підприємства "Промтранспоставка", вул.Проспект Перемоги, 76, кв.360, м. Харків, 61204

2. Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, АДРЕСА_2 , 36040

про стягнення 185 635,96 грн.

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Мусійченко Т.С.

представники сторін:

від позивача: Зязюк Ю.А. дов.б/н від 18.05.2016

від відповідача1: не з"явився

від відповідача 2: не з"явився

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення 185 635,96 грн., за договором № 1321 технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів від 04.02.2013 року , із яких: сума попередньої оплати у розмірі 114600,00 грн., інфляційні втрати - 66032,87 грн., 3% річних - 4503,09 грн.

Ухвалою від 11.02.2016 року матеріали справи № 917/2616/16 за позовом Приватного підприємства "АРТ-Ю" до 1. Приватного підприємства "Промтранспоставка", 2. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, про стягнення 185 635,96 грн. передав за підсудністю до господарського суду Харківської області (Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022).

17.02.2016 року директор ПП "АРТ-Ю" О.С.Антонов подав апеляційну скаргу на ухвалу від 11.02.2016 року.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 02.03.2016 року ухвалу господарського суду Полтавської області від 11.02.2016 року скасовано, а справу № 917/2616/15 за позовом Приватного підприємства "АРТ-Ю", вул.Володарського, 3, м. Полтава, Полтавська область, 36011до 1. Приватного підприємства "Промтранспоставка", вул.Проспект Перемоги, 76, кв.360, м. Харків, 61204, 2. Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, АДРЕСА_2 , 36040 про стягнення 185 635,96 грн. передано до господарського суду Полтавської області для подальшого розгляду.

Позивач та його повноважний представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримує, вважає їх підтвердженими належними по справі доказами та просить суд задовольнити їх частково.

Відповідач 1 та Відповідач 2 наданими їм правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, не скористалися, своїх представників в судове засідання не направили.

Відповідно до п. 3.6. роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" у разі нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи закінчення терміну розгляду справи, встановленого ст. 69 ГПК України, та достатність документальних доказів в матеріалах справи для її розгляду по суті, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, а також за результатами оцінки поданих сторонами господарського процесу доказів, у нарадчій кімнаті суд задовольняє позовні вимоги частково виходячи з наступного:

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, 04 лютого 2013 року між Приватним підприємством «АРТ-Ю» (далі - ПП «АРТ-Ю») та Приватним підприємством «ПРОМТРАНСПОСТАВКА» (далі ПП«ПРОМТРАНСПОСТАВКА») укладено Договір №1321 технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів (далі - Договір).

За умовами Договору, Виконавець (ПП «ПРОМТРАНСПОСТАВКА») бере не себе зобов'язання надати Замовнику (ПП «АРТ-Ю») послуги з технічного обслуговування та/або ремонту транспортних засобів чи його складових частин, надалі - Вироби, у тому числі з використанням матеріалів (запасних частин), як Замовника так і наданих Виконавцем (п. 1.1 Договору). Відповідно до п. 1.2. Договору Замовник бере на себе зобов'язання прийняти та оплатити послуги Виконавцю, разом з вартістю використаних матеріалів (запасних частин) Виконавця в розмірі, строки та порядку, що передбачені умовами цього Договору. Перелік робіт з технічного обслуговування та/або ремонту, а також перелік матеріалів, що використовуються, вказуються в наряді-замовленні, який є невід'ємною частиною цього договору. (п. 1.3. Договору)

В наряді-замовленні №2 від 04.02.2013року на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту Автовежа АП-17 державний реєстраційний №2417 кузов (шасі) зазначено, що Замовником оплачується Автовежа АП-17 та послуги монтажу Автовежі на шасі.

Вартість послуг погоджується сторонами щодо кожного виду робіт і вказується в наряді-замовленні, який є невід'ємною частиною цього договору. (п. 2.1. Договору). Крім вартості послуг, зазначених у п. 2.1. цього Договору, Замовник оплачує Виконавцю вартість матеріалів (запасних частин) використаних Виконавцем в цілях виконання умов договору. (п. 2.2. Договору) оплата послуг та використаних матеріалів (запасних частин), здійснюється Замовником шляхом внесення грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця в сумі обумовленої у акті виконаних послуг не пізніше трьох банківських днів з дня складання зазначеного акту (2.4. Договору). Умови цього договору не заперечують передоплату грошових коштів. (п. 2.5. Договору)

Наряд-замовлення №2 від 04.02.2013 року на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту Автовежа АП-17 державний реєстраційний №2417 кузов (шасі) передбачає два етапи внесення коштів Замовником:

1) передоплата - 129 500 грн. 00 коп. (без ПДВ) - повна сума 155 400 грн. 00 коп.;

2) оплата за виконані роботи - 8 000 грн. 00 коп. (без ПДВ) - повна сума 9 600 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 6.8. Договору Виконавець надає послуги, передбачені розд. 1, протягом 60 діб з моменту передоплати.

До обов'язків Виконавця (відповідача) належить: забезпечити надходження Виробів до набувача у належному стані, придатними до експлуатації відповідно до їх цільового призначення (п. 3.2.1. Договору); забезпечити надання послуг з технічного обслуговування Виробів відповідно до умов цього Договору (п. 3.2.2. Договору); передати Замовнику замовлення на поставку запасних частин до Виробів або забезпечити постачання запасними частинами, за згодою сторін (п. 3.2.3. Договору).

Відповідно до наданого Позивачем платіжного доручення № 940 18 лютого 2013 року ПП «АРТ-Ю» здійснив оплату у розмірі 100 000,00 гривень за навісне обладнання автовежі, та платіжного доручення №964 28 лютого 2013 року ПП «АРТ-Ю» здійснив оплату за навісне обладнання автовежі у розмірі 30 000,00 гривень.

На підтвердження факту надання Виконавцем (ПП «ПРОМТРАНСПОСТАВКА») Замовнику (ПП «АРТ-Ю») послуг за Договором складається відповідний акт, легітимність якого підтверджується підписами сторін (п. 1.4. Договору)

Відповідачем - 1 не надано суду доказів підтвердження факту виконання вказаного обсягу робіт на загальну суму 130 000,00 гривень.

01 серпня 2014 року Позивач відправив на адресу ПП «ПРОМТРАНСПОСТАВКА» лист про відмову від договору та вимогу повернути сплачені на рахунок ПП «ПРОМТРАНСПОСТАВКА» кошти у розмірі 130 000,00 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач - 1 за період з 22.08.2014р. по 17.07.2015 р. повернув суму передоплати частково у розмірі 14 900,00 грн.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Що стосується Договору №1321 технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів від 04.02.2013р., то за своїм змістом та правовою природою він є договором про надання послуг та підпадає під правове регулювання гл.63 Цивільного кодексу України.

За умовами ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 902 Цивільного кодексу України передбачено, що Виконавець повинен надати послугу особисто.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Згідно ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

В силу ч. ч. 1, 3 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно ч. 1 ст. 907 Цивільного кодексу України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Таким чином, замовнику послуг законом надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору.

Відтак, укладений між сторонами у справі Договір про надання послуг може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього в повному обсязі, тобто в результаті вчинення однією із сторін одностороннього правочину, який тягне цивільно-правові наслідки для обох сторін договору.

Враховуючи положення наведених норм, договір про надання послуг, а саме: Договір №1321 технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів від 04.02.2013р., є розірваним з 22.08.2014р. внаслідок односторонньої відмови позивача, що свідчить про виникнення у відповідача зобов'язання щодо повернення отриманих грошових коштів за ненадані послуги.

Таким чином, у Відповідача - 1 зобов'язання щодо повернення отриманих грошових коштів за ненадані послуги виникло з 22.08.2014р.

Заперечення Відповідача-1 викладені у відзиві, щодо придбання Відповідачем - 1 навісного обладнання автогідропідіймача АП-17 за отримані від Позивача грошові кошти, відповідно 1 етапу передоплати, зазначеному у Наряді-замовленні №2 від 04.02.2013 року, вартістю 152 400,00 грн. за договором поставки №12332 від 3.09.2012 року у підприємства ТОВ «Барс-11», судом не беруться до уваги, оскільки:

Відповідно до п. Договору у разі розірвання цього договору за власною ініціативою - Замовник ПП «АРТ-Ю» оплачую Виконавцю ПП «Промтранспоставка» вартість фактично виконаних послуг та вартість придбаних виконавцем матеріалів (запасних частин) в цілях виконання умов цього Договору.

Відповідачем-1 надана суду копія Договору поставки №12332 від 03.09.2012р., копія видаткової накладної №270204 від 27.02.2013р. та копія податкової накладної від 27.02.2013р., являються недостатніми доказами у підтвердження сплати ПП «Промтранспоставка» вартості придбаних Відповідачем-1 матеріалів (запасних частин) - навісного обладнання автогідропідіймач АП-17, в цілях виконання умов саме Договору №1321 технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів від 04.02.2013р.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 114 600,00 гривень основного боргу підтверджені документально та нормами матеріального права, Відповідачем-1 не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Після проведення перевірки наданого позивачем розрахунку позовних вимог в частині стягнення з Відповідача-1 трьох процентів річних у розмірі 4 503,09 гривень та інфляційних втрат у розмірі 66 032,87 гривень за період з 22.08.2014 р. по 11.12.2015 р., суд визнає його правильним, а тому вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню

Що стосується позовної вимоги щодо стягнення з Відповідача - 2 Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1.) коштів у розмірі 500,00 гривень суд відмовляє в цій частині виходячи з наступного:

18 лютого 2013 року між ПП «АРТ-Ю» та ФОП ОСОБА_1 укладено Договір поруки, за умовами якого Поручитель (ФОП ОСОБА_1.) зобов'язується перед Кредитором (ПП «АРТ-Ю») відповідати у обсязі 500 грн. за своєчасне та повне виконання зобов'язань ПП «Промтранспоставка» по Договору №1321 від 04.02.2013р.

Відповідно до п.6.2 Договору №1321 від 04.02.2013р. строк дії Договору починається з моменту підписання та діє протягом року з дати його підписання. Пунктом 6.9 Договору №1321 від 04.02.2013р. визначено, що якщо по закінченню строку цього Договору будь-яка із Сторін письмово не повідомила іншу про його розірвання, дія цього Договору пролонгується на один рік.

В самому тексті позовної заяви ПП «АРТ-Ю» вказує на те, що дія Договір №1321 від 04.02.2013р. закінчилася 03.02.2015р.

Відповідно до п. 4 ст.559 ЦКУ: «Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється. якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.».

В матеріалах справи відсутня вимога ПП «АРТ-Ю» до Відповідача - 2 ФОП ОСОБА_1 за Договором поруки від 18.02.2013р.

Відтак, Договір поруки від 18.02.2013 року на момент звернення ПП «АРТ-Ю» до суду (17.12.2015р.) припинив свою дію, а вимога Кредитора протягом шести місяців з дня припинення Договору поруки до Поручителя пред'явлена не була.

Враховуючи викладене, суд відмовляє позивачу в задоволені вимог в частині стягнення з Відповідача - 2 ФОП ОСОБА_1 коштів 500,00 грн. Договором поруки від 18.02.2013р.

Згідно ст. 33, ст. 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності (ст. 4-3 ГПК України).

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом .

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України державне мито покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, матеріали справи, обставин справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши подані додаткові докази, керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34, 36, 43, 44 - 45, 471, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, у нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «ПРОМТРАНСПОСТАВКИ» (, 61022, м. Харків, вул. Іванівська, 1, Р/р 2106 в ПАТ «УКРСОЦБАНК» м. Харків, МФО 300023) на користь Приватного підприємства «АРТ-Ю» (, 36011, м. Полтава, вул. Володарського, 3) за Договором №1321 технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів від 04.02.2013 року у розмірі 185 135,96 грн. із яких: сума попередньої оплати у розмірі 114600,00 грн., інфляційні втрати - 66032,87 грн., 3% річних - 4503,09 грн., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 2 777,04 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову - в і д м о в и т и.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 17.08.2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.