ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"09" серпня 2016 р. Справа № 903/11/14
Господарський суд Волинської області в складі судді Якушевої І.О., розглянувши (без виклику представників сторін) матеріали

заяви публічного акціонерного товариства "Нововолинський ливарний завод"

про прийняття додаткового рішення

у справі № 903/11/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Термолітмаш", м.Мелітополь, Запорізька обл.

до публічного акціонерного товариства "Нововолинський ливарний завод", м. Нововолинськ

про стягнення 848 129,60 грн.,

в с т а н о в и в:

08.01.2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Завод Термолітмаш" звернулось з позовною заявою до публічного акціонерного товариства "Нововолинський ливарний завод" про стягнення 848 129,60 грн.

Враховуючи заяву про уточнення позовних вимог від 05.02.2014р. (а.с. 41, т.1), ОСОБА_1 "Завод Термолітмаш" просив стягнути з ПАТ "Нововолинський ливарний завод" 502 863,82 грн., з них: 450000 грн. заборгованості, 38328,20 грн. пені за період з 26.12.2012р. по 26.06.2013р., 14535,62 грн. процентів річних.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач не виконав умов договору на виготовлення і поставку обладнання №50 від 07.02.2011р. з врахуванням укладених до нього додаткових угод №№1, 2, 3 щодо оплати проведеної модернізації дугової сталеплавильної печі ДСП-3.

Рішенням господарського суду Волинської області від 05.02.2014р. у справі №903/11/14 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Термолітмаш" було задоволено частково: постановлено стягнути з публічного акціонерного товариства "Нововолинський ливарний завод" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Термолітмаш" 450 000 грн. заборгованості, 27110 грн. 65 коп. пені, 14535 грн. 62 коп. процентів річних, 9832,93 грн. витрат по сплаті судового збору, в решті позову відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.04.2014р. рішення господарського суду Волинської області від 05.02.2014 року у справі №903/11/14 було скасовано, прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю; постановлено стягнути із ОСОБА_1 «Завод Термолітмаш» на користь ПАТ „Нововолинський ливарний завод" 4916,47 грн. витрат на судовий збір за подання апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.06.2014р. у справі № 903/11/14 рішення господарського суду Волинської області від 05.02.2014р., постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07.04.2014р. скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Волинської області.

Рішенням господарського суду Волинської області від 11.06.2015р. у справі №903/11/14 у задоволенні позову ОСОБА_1 «Завод Термолітмаш» до ПАТ „Нововолинський ливарний завод" про стягнення 848 129,60 грн. було відмовлено.

Під час нового розгляду справи в суді першої інстанції позивач збільшив розмір позовних вимог, також судом було здійснено процесуальне правонаступництво шляхом заміни сторони у справі - позивача ОСОБА_1 «Термолітмаш» на його правонаступника - ОСОБА_1 «Завод Термолітмаш».

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.03.2016р. рішення господарського суду Волинської області від 11.06.2015р. залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.07.2016p. рішення господарського суду Волинської області від 11.06.2015р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 03.03.2016 р. залишено без змін.

01.08.2016 року до господарського суду Волинської області надійшла заява №16/442 від 26.07.2016р. публічного акціонерного товариства "Нововолинський ливарний завод" про ухвалення додаткового рішення у справі №903/11/14, в якій заявник просить ухвалити додаткове рішення у справі № 903/11/14 про стягнення з ОСОБА_1 «Завод Термолітмаш» на користь ПАТ «Нововолинський ливарний завод» понесені судові витрати в сумі 29 916,47 грн. в тому числі: 4916,47 грн. судового збору та 25 000 грн., оплачених за судову експертизу.

На обґрунтування заяви заявник посилається на те що господарським судом Волинської області при винесенні рішення від 11.06.2015р. не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, які були понесені ПАТ «Нововолинський ливарний завод» в зв'язку зі сплатою судового збору при подачі апеляційної скарги в розмірі 4 916,47 грн. та оплатою призначеної судом технічної експертизи в розмірі 25 000 грн.

Заява ПАТ «Нововолинський ливарний завод» про прийняття додаткового рішення у справі до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ст. 88 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо:

1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення;

2) не вирішено питання про розподіл судових витрат або про повернення судового збору з бюджету.

Задовольняючи апеляційну скаргу ПАТ "Нововолинський ливарний завод", скасовуючи рішення господарського суду Волинської області від 05.02.2014р. та приймаючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, Рівненський апеляційний господарський суд у постанові від 07.04.2014р. вирішив питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, постановив стягнути з ОСОБА_1 "Термолітмаш" на користь ПАТ "Нововолинський ливарний завод" 4916,47 грн. витрат на судовий збір за подання апеляційної скарги.

Однак, в подальшому постановою Вищого господарського суду України від 18.06.2014р. у справі № 903/11/14 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07.04.2014р. було скасовано.

З огляду на викладене, правові підстави для ухвалення місцевим судом додаткового рішення у звязку із невирішенням ним під час ухвалення рішення від 11.06.2015р. питання щодо розподілу судового збору в розмірі 4916,47 грн. за подання апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ч. 6 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суми, які підлягають сплаті, зокрема, за проведення судової експертизи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи №903/11/14, 18.05.2015р. на адресу господарського суду Волинської області від Незалежного інституту судових експертиз було надіслано повідомлення про неможливість надання висновку судової інженерно-технічної експертизи №8240, складене 13.05.2015р.

Тобто, призначена ухвалою суду від 25.07.2014р. інженерно-технічна експертиза не була проведена.

Норма статті 49 Господарського процесуального кодексу України передбачає розподіл судових витрат у разі проведення судової експертизи.

Оскільки фактично судову експертизу проведено не було, заява ПАТ «Нововолинський ливарний завод» про стягнення з ОСОБА_1 «Завод Термолітмаш» на користь ПАТ «Нововолинський ливарний завод» витрат на проведення судової експертизи в розмірі 25000 грн. до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 49, 86, 88 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

заяву №16/442 від 26.07.2016р. публічного акціонерного товариства "Нововолинський ливарний завод" про ухвалення додаткового рішення у справі №903/11/14 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та відповідно до ч.1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена до Рівненського апеляційного господарського суду протягом пяти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом.

Суддя І. О. Якушева