РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2016Справа №910/10553/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Радехівський цукор»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Ресурс ЛТД»

про стягнення 44 080, 74 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники сторін:

Від позивача: Сміхура В.Р. представник за довіреністю;

Від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пред'явлені вимоги про стягнення 44 080, 74 грн. - повернення передоплати, здійсненої позивачем на підставі рахунків відповідача, в зв'язку із непереданням товару.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.06.2016 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 19.07.2016 та зобов'язано представників сторін надати суду певні документи.

Ухвалою суду від 19.07.2016 у зв'язку із неявкою представників сторін у судове засідання розгляд справи відкладено на 09.08.2016, згідно із вимогами ст. 77 ГПК України.

В судовому засіданні 09.08.2016 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, свого представника у судове засідання не направив, причин неявки суд не повідомив.

Суд відзначає, що відповідач повідомлявся ухвалами суду про дату, час та місце судового засідання.

Так, відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи направлені на адресу відповідача повернуті відділенням зв'язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що вважається належним повідомленням відповідача про час та місце розгляду справи.

За відсутності письмового відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними у ній матеріалами справи відповідно до ст. 75 ГПК України.

У судовому засіданні 09.08.2016 відповідно до ст. 85 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.05.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Радехівський цукор», як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест Ресурс ЛТД», як продавцем, досягнуто домовленість про купівлю-продажу матеріалів.

За умовами домовленості, позивач здійснює 100% передоплату товару, а відповідач зобов'язується передати товар у місці його знаходження, а саме:

вата вогнетривка МКРР-130 в кількості 1.200 тн., загальною вартістю 20 880, 00грн.;

картон вогнетривкий МКРК-500 (10мм) в кількості 85 м. кв., загальною вартістю 16 149, 78 грн.;

глина вогнетривка ПГОСА в кількості 2.400 тн., загальною вартістю 6 816, 96 грн.;

мішок БІГ БЕГ в кількості 3.0 шт., загальною вартістю 234.00 грн.

Вказаний товар позивач оплатив на підставі виставлених відповідачем рахунків: № 2905-1 від 29.05.2015 на суму 5 700, 00 грн., № 2406-5 від 24.06.2015 на суму 10 449, 78 грн., № 2506-3 від 25.06.2014 на суму 20 880, 00 грн., № 2506-15 від 25.06.2014 на суму 7 050 грн., за платіжними дорученнями № 3002 від 04.06.2014, № 3676 від 26.06.2014, № 3677 від 26.06.2014, 3 3678 від 26.06.2014.

Копії вказаних документів містяться в матеріалах справи.

Суду не надані докази щодо виконання відповідачем свого зобов'язання в частині передачі товару в тому числі у визначені законом строки.

Як вбачається з матеріалів справи, договір купівлі-продажу у формі єдиного документу між сторонами не складався.

Згідно ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Правочин згідно зі статтею 205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що сторони уклали договір купівлі-продажу в спрощений спосіб, а надсилання рахунків на оплату та оплата товару є свідченням досягнення згоди щодо всіх істотних обставин.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Факт оплати підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №3002 від 04.06.2014 на суму 5700, 00 грн., №3676 від 26.06.2014 на суму 7050, 96 грн., №3677 від 26.06.2014 на суму 20 880, 00 грн., №3678 від 26.06.2014 на суму 10 449, 78 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач направив на адресу відповідача лист-вимог № 1-юр/ІР-16 від 12.03.2016, в якій просив у 10-ти денний строк повернути суму попередньої оплати товару в розмірі 44 080, 74 грн. в зв'язку з тим, що товар станом на 12.03.2016 не переданий позивачу (покупцю).

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 693 ЦК України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Доказів передачі товару чи повернення суми попередньої оплати станом на час розгляду справи суду не надано.

Відповідач відзиву на позов не надав, стверджувань позивача не спростував.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.33-34, 49,75, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест ресурс ЛТД» (03115, м. Київ, вул. Федора Кричевського, 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Радехівський цукор» (80250, Львівська обл., Радехівський р-н, с. Павлів, проспект Юності, 39, ) 44 080 (сорок чотири тисячі вісімдесят) грн. 74 коп. основного боргу, 1 378 (тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 16.08.2016

Суддя О.М. Ярмак