ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2016 р.Справа № 922/1869/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Черновій В.О.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго" (м. Харків)
до Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут" (м. Харків)
про стягнення 84520,76 грн.,
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність №01-16юр/3388 від 28.04.2016 р.),

відповідача - начальника Юридичної служби ННЦ ХФТІ ОСОБА_2 (довіреність №80-90/01-4027 від 31.12.2015 р.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог щодо періодів нарахованих пені та 3% річних, яка була прийнята ухвалою господарського суду від 06.07.2016 р. у наданій редакції, просить стягнути з відповідача на свою користь пеню 79112,10 грн. за період нарахування з 14.01.2016 р. по 26.01.2016 р., з 09.02.2016 р. по 29.02.2016 р., з 01.03.2016 р. по 09.03.2016 р., з 26.03.2016 р. по 28.03.2016 р., та 3% річних 5408,66 грн. за період нарахування з 14.01.2016 р. по 26.01.2016 р., з 09.02.2016 р. по 29.02.2016 р., з 01.03.2016 р. по 09.03.2016 р., з 26.03.2016 р. по 28.03.2016 р. Свої позовні вимоги обґрунтовує простроченням відповідачем оплати суми основного боргу, що є порушенням п. 2.3.3 додаткової угоди від 09.02.2012 р. про внесення змін до договору про постачання електричної енергії №207 від 02.04.2004 р. та п. 5 додатку №2 від 09.02.2012 р. до вказаного договору.

06.07.2016 р. розгляд справи був відкладений на 13.07.2016 р. о 12:00 год.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову АК "Харківобленерго" про стягнення з ННЦ ХФТІ пені у розмірі 79112,10 грн. та 3% річних у розмірі 5408,66 грн., посилаючись на те, що оскільки оплату за договорами про закупівлю послуги з постачання електроенергії №207 від 16.02.2015 р. та №207 від 19.02.2016 р. проведено відповідно до їх умов з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України, наказу Мінфіну від 02.03.2012 р. №309, зареєстрованого в Мінюсті 20.03.2012 р. за №419/20732, то порушення зобовязання з боку ННЦ ХФТІ відсутнє, тому є незаконним та необґрунтованим нарахування пені і 3% річних.

Позивач надав письмове заперечення на відзив, в якому вказує, що договірні відносини між замовником та учасником перервані не були, відповідач мав можливість своєчасно розраховуватися за спожиту електричну енергію, але відповідач неналежним чином виконував свої зобовязання з оплати спожитої електричної енергії за договором.

13.07.2016 р. в судовому засіданні була оголошена перерва до 18.07.2016 р. о 12:30 год.

Позивач надав письмове пояснення по справі.

18.07.2016 р. в судовому засіданні була оголошена перерва до 20.07.2016 р. о 12:30 год.

Позивач надав клопотання про долучення до матеріалів справи копій актів приймання-передачі електричної енергії за грудень 2015 р. та січень 2016 р., які були отримані представником відповідача ОСОБА_3 разом з рахунками на оплату за грудень 2015 р. та січень 2016 р., про що є відмітка у журналі видачі рахунків.

Розглянувши це клопотання, суд вважає за можливе задовольнити його.

Відповідач надав доповнення до відзиву на позовну заяву про стягнення пені та 3% річних, в якому вказує, що відповідачем не отримано рахунки за грудень 2015 р., січень 2016 р., строк виконання зобовязання (строк оплати) не наступив, тобто відсутнє порушення зобовязань ННЦ ХФТІ в частині проведення оплат за електроенергію, спожиту в грудні 2015 р., січні 2016 р., тому є незаконним та необґрунтованим нарахування пені і 3% річних.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

02.04.2004 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір про постачання електричної енергії №207 (надалі - договір), за яким постачальник (позивач) постачає електричну енергію споживачу, а споживач (відповідач) оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами.

Пунктом 9.11 даного договору сторони визначили, що цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня 2004 р., а в частині розрахунків до їх повного завершення.

Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України.

09.02.2012 р. між сторонами укладена додаткова угода про внесення змін до договору про постачання електричної енергії №207 від 02.04.2004 р. (надалі додаткова угода), в якій сторони домовилися у звязку з прийняттям нової редакції Правил користування електричної енергії згідно Постанови НКРЕ №105 від 04.02.2010 р. змінити умови договору про постачання електричної енергії №207 від 02.04.2004 р., виклавши його у наступній редакції: "постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю, зазначеною у додатку №3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію" до цього договору, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами.".

Відповідно до п. 2.2.2 додаткової угоди позивач зобовязався постачати споживачу електроенергію, як різновид товару: в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 договору, з урахуванням умов розділу 6 договору, відповідно до додатку №1 "Договірні величини електроспоживання на 2012 рік"; згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до Правил улаштування електроустановок (далі ПУЕ) та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком №8 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін"; із дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами, на межі балансової належності електромереж в точці продажу електричної енергії.

Згідно з абз. 3 п. 2.3.2 додаткової угоди споживач зобовязується щомісяця у встановлений договором строк надавати постачальнику звіт про обсяги спожитої електричної енергії за розрахунковий період за встановленою формою (додаток №9 до договору "Звіт про обсяги спожитої за розрахунковий період електричної енергії").

Відповідно до абз. 9 п. 2.3.2 додаткової угоди споживач зобовязується призначити відповідальних за прийняття рахунків та іншої кореспонденції, що надходитиме від АК "Харківобленерго" на підставі наказу про призначення відповідальних осіб.

Згідно з п. 2.3.3 вказаної додаткової угоди відповідач зобов'язався своєчасно оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатку №2 "Порядок розрахунків".

Пунктом 9.4 додаткової угоди сторони визначили, що він набирає чинності з 01.01.2012 р. і укладається на строк до 31.12.2012 р. включно. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Відповідно до розділу 2 додаткової угоди попередня редакція договору про постачання електричної енергії втрачає чинність з моменту набрання чинності нової редакції договору.

Згідно з розділом 3 додаткової угоди, умови нової редакції договору та умови змінених додатків до договору застосовуються до відносин між сторонами, що виникли з 31 грудня 2010 р.

Розділом 4 додаткової угоди сторони визначили, що всі додатки до договору про постачання електричної енергії, які були підписані сторонами раніше та не зазнали змін, вважаються чинними.

Також, між позивачем та відповідачем були укладені договори №207 про закупівлю послуги з постачання електроенергії від 16.02.2015 р. та від 19.02.2016 р., за якими учасник (постачальник, позивач) надає послугу код 35.12.1 передавання електричної енергії (постачання електричної енергії) для забезпечення потреб замовника, а замовник (споживач, відповідач) оплачує учаснику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору про постачання електричної енергії №207 від 02.04.2004 р.

В пунктах 1.1 вказаних вище договорів сторони визначили, що всі умови договору про постачання електричної енергії №207 від 02.04.2004 р. залишаються чинними та обовязковими для виконання їх сторонами. В разі виникнення спірних питань між умовами цих договорів та умовами договору про постачання електричної енергії №207 від 02.04.2004 р. пріоритет має договір про постачання електричної енергії №207 від 02.04.2004 р.

Невідємними частинами договору про постачання електричної енергії №207 від 02.04.2004 р. та договорів №207 про закупівлю послуги з постачання електроенергії від 16.02.2015 р. і від 19.02.2016 р. є додаток №2 - Порядок розрахунків (для бюджетних установ та організацій, підприємств житлово-комунального господарства та підприємств, які надають послуги щодо забезпечення комунально-побутових потреб населення) (надалі - Порядок розрахунків).

Відповідно до п. 1 Порядку розрахунків споживачу (замовнику) встановлений розрахунковий період з 01 числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

Згідно з п. 4.4 Порядку розрахунків датою оплати вважається дата надходження грошових коштів на поточний рахунок, поточний рахунок зі спеціальним режимом використання постачальника або дата внесення споживачем готівкових коштів в касу постачальника.

Пунктом 4.5 Порядку розрахунків сторони визначили, що споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів обліку електричної енергії шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання.

За наявності фінансової можливості та за погодженням з постачальником електричної енергії споживач може здійснювати попередню оплату вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії.

У платіжному дорученні споживач чітко вказує в розділі "призначення платежу": за який вид нарахувань проводиться оплата (види нарахувань вказані в п. 4.1 та п. 4.2); за який період здійснюється оплата; номер і дату укладеного договору про постачання електроенергії.

Відповідно до п. 5 зазначеного Порядку розрахунків, остаточний розрахунок споживача (замовника) за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником (учасником) електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом).

За результатами розрахункового періоду споживачем та постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої споживачу електричної енергії та оформлюється додаток №20 "Акт про використану електричну енергію", який споживач отримує разом із рахунками та повинен повернути підписаним та скріпленим печаткою в термін до 5 днів.

Для проведення остаточного розрахунку споживач (замовник) протягом 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ або у відділі розрахунків з юридичними особами СО "Харківенергозбут" рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений споживачем (замовником) протягом 5 операційних днів з дня його отримання.

Рахунки на оплату електричної енергії, спожитої впродовж звітного розрахункового періоду (остаточний розрахунок) та на оплату реструктуризованої заборгованості надаються постачальником (учасником) електричної енергії одночасно.

В разі неявки споживача (замовника) для отримання рахунку постачальник (учасник) направляє рахунок споживачу (замовнику) рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим споживачем (замовником) з дня його відправлення.

Позивач поставив відповідачу електричну енергію за період з грудня 2015 р. по березень 2016 р., що підтверджується копіями звітів про обсяги спожитої електричної енергії за грудень 2015 р., січень 2016 р., лютий 2016 р. та за березень 2016 р., що підписані обома сторонами.

Як свідчать матеріали справи, позивачем сформовані рахунки за грудень 2015 р. №0207 за використану електроенергію і №0207 за перетікання реактивної електроенергії за договором про постачання електричної енергії від 02.04.2004 р. №207 (для оплати за бюджетні кошти згідно договору закупівлі від 16.02.2015 р. №207) на загальну суму разом з ПДВ (20%) 1139047,11 грн. та відповідно на суму 44551,44 грн.

Рахунок за використану електроенергію за грудень 2015 р. та акт за використану електроенергію за грудень 2015 р. отримані представником відповідача ОСОБА_4 04.01.2016 р., про що є відмітка у журналі отримання рахунків.

Відповідно до акту приймання-передачі електричної енергії від 04.01.2016 р. за грудень 2015 р., підписаним сторонами, позивач поставив відповідачу у грудні 2015 р. електричну енергію на загальну суму 1591221,10 грн., та згідно з актом приймання-передачі перетікання реактивної електроенергії за грудень 2015 р. позивачем нарахована відповідачу сума 44551,44 грн., а всього за двома актами приймання-передачі нарахована сума 1635772,54 грн.

Відповідач оплатив використану електроенергію та за перетікання реактивної електроенергії за грудень 2015 р. в загальній сумі 1635772,54 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень №1302 від 21.12.2015 р. на суму 330000,00 грн., №1414 від 21.12.2015 р. на суму 122173,99 грн., №9 від 25.01.2016 р. на суму 300000,00 грн., №23 від 25.01.2016 р. на суму 883598,55 грн., листа відповідача №80-60/01-3837 від 23.12.2015 р. про зарахування платежів по платіжним дорученням №1302 і №1414 на плату за спожиту електроенергію за період з 01.12.2015 р. по 15.12.2015 р. та листа відповідача №80-60/01-240 від 28.01.2016 р. про зарахування переплати за спожиту електроенергію в сумі 1139047,11 грн. за січень 2016 р. як оплату за спожиту електроенергію в грудні 2015 р.

Також, позивачем сформовані рахунки за січень 2016 р. за №0207 за використану електроенергію і №0207 за перетікання реактивної електроенергії за договором про постачання електричної енергії від 02.04.2004 р. №207 (для оплати за бюджетні кошти згідно договору закупівлі від 19.02.2016 р. №207) на загальну суму разом з ПДВ (20%) 1552758,97 грн. та відповідно 95745,55 грн.

Рахунок за використану електроенергію за січень 2016 р., акт за використану електроенергію за січень 2016 р. та акт приймання-передачі ЕЕ і КРЕ за січень 2016 р. отримані представником відповідача інж. ОСОБА_4 01.02.2016 р., про що є відмітка у журналі отримання рахунків.

Відповідно до акту приймання-передачі електричної енергії від 01.02.2016 р. за січень 2016 р., підписаним сторонами, позивач поставив відповідачу у січні 2016 р. електричну енергію на загальну суму 1597310,41 грн., та згідно з актом приймання-передачі перетікання реактивної електроенергії за січень 2016 р. нарахована сума 51194,11 грн., а всього за двома актами приймання-передачі нарахована сума 1648504,52 грн.

Відповідач оплатив використану електроенергію та за перетікання реактивної електроенергії за січень 2016 р. в загальній сумі 1648504,52 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень №95 від 04.03.2016 р. на суму 1597310,41 грн. та №96 від 04.03.2016 р. на суму 51194,11 грн.

Рахунки від 29.02.2016 р. на оплату електричної енергії за лютий 2016 р. на суму 3069506,67 грн. і за перетікання реактивної енергії за лютий 2016 р. на суму 44964,35 грн. були надіслані позивачем 18.03.2016 р. на адресу відповідача у відповідності до п. 5 Порядку розрахунків рекомендованим листом, що підтверджується копією списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, поданих в Відділення поштового звязку, а також копією конверту зі штемпелем відділення звязку.

Згідно з актом приймання-передачі електричної енергії за лютий 2016 р., підписаним споживачем, позивач поставив відповідачу у лютому 2016 р. електричну енергію на загальну суму 1516747,70 грн., та відповідно до акту приймання-передачі перетікання реактивної електроенергії за лютий 2016 р. нарахована сума 44964,35 грн., а всього 1561712,05 грн.

Як зазначає позивач у заяві про уточнення позовних вимог, вказана у рахунку №0207 сума 3069506,67 грн. є сумою боргу, яка складається з заборгованості двох місяців: січня та лютого 2016 р.

Відповідач оплатив за використану електроенергію та за перетікання реактивної електроенергії за лютий 2016 р. в загальній сумі 1561712,05 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень №145 від 24.03.2016 р. на суму 1516747,70 грн. та №146 від 24.03.2016 р. на суму 44964,35 грн.

Як убачається із наданих сторонами платіжних доручень, оплата за платіжними дорученнями №145 від 24.03.2016 р. на суму 1516747,70 грн. та №146 від 24.03.2016 р. на суму 44964,35 грн. була проведена Державною казначейською службою 28.03.2016 р.

Згідно з ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до п. 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996 р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 р. за №417/1442 (далі - Правила), договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює обовязковість договору для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 4.2.1 додаткової угоди від 09.02.2012 р. про внесення змін до договору про постачання електричної енергії №207 від 02.04.2004 р. сторони визначили, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3 - 2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком №2 "Порядок розрахунків", споживач сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, 3% річних та індексу інфляції. Сума пені нараховується споживачу з першого дня прострочення платежу, який повинен бути здійснений споживачем в термін, встановлений в додатку №2 "Порядок розрахунків", до дня сплати заборгованості включно та зазначається в рахунку окремим рядком.

На підставі п. 4.2.1 договору та з урахуванням Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 79112,10 грн. за період з 14.01.2016 р. по 26.01.2016 р., з 09.02.2016 р. по 29.02.2016 р., з 01.03.2016 р. по 09.03.2016 р., з 26.03.2016 р. по 28.03.2016 р. за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті електроенергії, спожитої за період з грудня 2015 р. по березень 2016 р.

Відповідно до умов договору і ст. 625 ЦК України позивачем нараховані 3% річних в сумі 5408,66 грн. за період з 14.01.2016 р. по 26.01.2016 р., з 09.02.2016 р. по 29.02.2016 р., з 01.03.2016 р. по 09.03.2016 р., з 26.03.2016 р. по 28.03.2016 р. за прострочення оплати суми основного боргу за електроенергію, спожиту за період з грудня 2015 р. по березень 2016 р.

Посилання позивача на те, що рахунки за грудень 2015 р. та січень 2016 р. отримані 04.01.2016 р. і 01.02.2016 р. відповідно представником відповідача ОСОБА_4 особисто, про що є відмітка у журналі отримання рахунків, суд вважає необґрунтованими, оскільки позивач не надав суду доказів призначення відповідачем ОСОБА_4 відповідальною за прийняття рахунків та іншої кореспонденції, що надходитиме від АК "Харківобленерго", на підставі наказу про призначення відповідальних осіб, як це передбачено пунктом 2.3.2 додаткової угоди від 09.02.2012 р.

Також, позивач не надав суду доказів відправки відповідачу рахунків за грудень 2015 р. та січень 2016 р. за використану електроенергію і за перетікання реактивної електроенергії, або доказів їх вручення відповідальній особі відповідача, як це передбачено п. 5 Порядку розрахунків, та доказів настання строку виконання відповідачем зобовязання по оплаті вартості використаної (купленої) електричної енергії і за перетікання реактивної електроенергії за грудень 2015 р. та січень 2016 р.

В доповненні до відзиву на позовну заяву про стягнення пені та 3% річних відповідач повідомив, що ОСОБА_4 не призначалася відповідальною за прийняття рахунків та іншої кореспонденції від позивача, будь-які розпорядчі документи з цього питання на адресу позивача не надавав.

Таким чином, позивач не довів порушення відповідачем строків розрахунків за спожиту електричну енергію та інших нарахувань у грудні 2015 р. та січні 2016 р.

Посилання відповідача, у відзиві на позовну заяву, на фактичну відсутність договору №207 про закупівлю послуги з постачання електричної енергії на 2016 р., суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 11.1 договору про закупівлю послуги з постачання електроенергії №207 від 16.02.2015 р. дія цього договору може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у договорі про закупівлю, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

В пункті 3.1 договору №207 від 16.02.2015 р. сторони визначили, що ціна договору становить 14539867,54 грн.

Таким чином, 20% від зазначеної суми складає 2907973,50 грн.

Згідно з рахунком №0207 за використану електроенергію за січень 2016 р., відповідач спожив у січні 2016 р. 892771 кВт електричної енергії на суму 1552758,97 грн., тобто в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у договорі про закупівлю, укладеному в попередньому році.

Крім того, відповідно до п. 10.1 договору №207 про закупівлю послуги з постачання електроенергії від 19.02.2016 р. цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., а в частині розрахунків - до їх повного виконання. Дія цього договору розповсюджується на відносини між сторонами, які виникли з 01 січня 2016 р. на підставі ч. 3 ст. 631 ЦК України.

Пунктами 1.3 договорів №207 від 16.02.2015 р. та від 19.02.2016 р. сторони узгодили, що замовник несе відповідальність за своєчасну зміну ціни договору у разі зменшення реального фінансування, тобто саме на замовника (відповідача) покладений обов'язок відстежувати обсяг реального фінансування видатків.

За таких обставин, договірні відносини між учасником (позивачем) та замовником (відповідачем) перервані не були, а заперечення відповідача з цього приводу не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи.

Посилання відповідача, у відзиві на позовну заяву, на те, що позивач неправомірно нарахував відповідачу 3% річних та пеню за оплату електроенергії, спожиту у лютому 2016 р., тому, що рахунок на оплату за лютий 2016 р. позивачем відправлено 18.03.2016 р., а його оплату проведено 28.03.2016 р., тобто у відповідності до п. 5 Порядку розрахунків, суд вважає помилковими, оскільки позивач та відповідач у п. 4.4 і п. 5 Порядку розрахунків узгодили, що в разі неявки споживача для отримання рахунку постачальник направляє рахунок споживачу рекомендованим листом і у такому разі рахунок вважається отриманим споживачем з дня його відправлення, датою оплати вважається дата надходження грошових коштів на поточний рахунок, поточний рахунок зі спеціальним режимом використання постачальника або дата внесення споживачем готівкових коштів в касу постачальника, а рахунок має бути оплачений споживачем протягом 5 операційних днів з дня його отримання.

Виходячи з положень ст. 625 ЦК України, наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних це не санкції, а спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора внаслідок знецінення грошових коштів у звязку з інфляційними процесами та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання.

Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 04.02.2015 р. у справі №33/234-10 та у постановах Верховного Суду України від 08.11.2010 р. у справі №4/719 і від 15.11.2010 р. у справі №4/270д.

Підстави звільнення від відповідальності за порушення зобовязання чітко визначені у статті 617 ЦК України.

Так особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Також, судом відхиляються доводи відповідача щодо неможливості здійснення вчасної оплати електроенергії за відсутності бюджетних коштів, оскільки згідно частини першої статті 96 ЦК юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 ЦК і статтею 193 ГК встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність відповідача та не може бути підставою для його звільнення від виконання зобов'язання по оплаті електричної енергії за договором про постачання електричної енергії.

Крім того, матеріали справи не містять будь-яких повідомлень відповідачем позивача про неможливість виконання зобов'язання за договором у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування, що передбачено ч. 2 ст. 538 ЦК України.

Також, відповідно до постанови Верховного Суду України №11/446 від 15.05.2012 р. та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Юліус проти України" від 18.10.2005 р., відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобовязання.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів сплати 3% річних та пені.

Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 79112,10 грн. за період нарахування з 14.01.2016 р. по 26.01.2016 р., з 09.02.2016 р. по 29.02.2016 р., з 01.03.2016 р. по 09.03.2016 р., з 26.03.2016 р. по 28.03.2016 р., та 3% річних в сумі 5408,66 грн. за період нарахування з 14.01.2016 р. по 26.01.2016 р., з 09.02.2016 р. по 29.02.2016 р., з 01.03.2016 р. по 09.03.2016 р., з 26.03.2016 р. по 28.03.2016 р. підлягають задоволенню частково - в частині стягнення з відповідача 3% річних за період з 26.03.2016 р. по 28.03.2016 р. в сумі 363,00 грн. та пені за період з 26.03.2016 р. по 28.03.2016 р. в сумі 5309,66 грн. за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті електроенергії та за перетікання реактивної електроенергії за лютий 2016 р. за договором про постачання електричної енергії №207 від 02.04.2004 р., в редакції, викладеній у додатковій угоді від 09.02.2012 р.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 625, 629, 714 ЦК України, ст.ст. 33-35, 43, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут" (61108, м. Харків, вул. Академічна, 1. Код ) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, б.149. Код ) 3% річних за період з 26.03.2016 р. по 28.03.2016 р. в сумі 363,00 грн. та пеню за період з 26.03.2016 р. по 28.03.2016 р. в сумі 5309,66 грн. за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті електроенергії та за перетікання реактивної електроенергії за лютий 2016 р. за договором про постачання електричної енергії №207 від 02.04.2004 р., в редакції, викладеній у додатковій угоді від 09.02.2012 р., та судовий збір в сумі 92,48 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.07.2016 р.

Суддя ОСОБА_5