ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2016 р.Справа № 922/2292/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Черновій В.О.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, в особі Харківського регіонального структурного підрозділу Украероруху (м. Харків)
до Харківського регіонального центру з гідрометеорології (м. Харків)
про стягнення 5434,22 грн.,
за участю представників:

позивача - пров. юрисконсульта Харківського РСП Украероруху ОСОБА_1 (довіреність №1.23-19 від 30.01.2014 р.),

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь основну заборгованість в сумі 5434,22 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором №40 про відшкодування витрат "Балансоутримувачу" за забезпечення електроенергією "Орендаря" від 26.06.2012 р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити позивачу в позові повністю, посилаючись на те, що з 01.01.2014 р. по 31.03.2014 р. договору №40 від 26.06.2012 р. не існувало, тому всі посилання позивача на відповідні пункти цього договору безпідставні. Актів виконаних робіт та рахунків відповідач не отримував від позивача, а відтак за відсутності договору та первинних документів він мав підстав для оплати. Крім того, додатковою угодою №4 до вищеназваного договору з 01.04.2014 р. останній був розірваний за ініціативою позивача.

01.08.2016 р. розгляд справи був відкладений на 08.08.2016 р. о 12:30 год.

Позивач надав уточнення позовних вимог, в яких просить стягнути з відповідача на свою користь суми 5434,22 грн. та 1378,00 грн. - судовий збір.

Розглянувши ці уточнення, суд вважає за необхідне відхилити їх, оскільки позивач в них нічого не уточнив, а саме не уточнив що він має на увазі під "основною заборгованістю" в сумі 5434,22 грн., та не надав доказів (в оригіналі) їх відправки відповідачу.

Також, позивач надав заперечення на відзив на позовну заяву.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи під розпис.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

05.08.2009 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (орендодавець) та бюджетною установою Харківським обласним центром з гідрометеорології державної гідрометеорологічної служби Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи (орендар, відповідач) був укладений договір оренди №4135-Н (надалі договір оренди), за яким орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно частина нежитлових приміщень командно-диспетчерського пункту (інв.№9), площею 113,80 кв.м., частина аеродромно-диспетчерської вишки (інв.№31.31), площею 31,30 кв.м. та частина допоміжної диспетчерської вишки (інв.№31.32), площею 22,50 кв.м., загальною площею 167,60 кв.м., розміщене за адресою: м. Харків, вул. Стартова, 15 (далі майно), що перебуває на балансі Харківського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (балансоутримувач, позивач).

Відповідно до п. 5.11 договору оренди орендар зобовязується здійснювати витрати, повязані з утриманням орендованого майна. Протягом 15 днів після підписання цього договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна у тому числі на компенсацію плати за землю або договори з відповідними комунальними службами на надання комунальних послуг орендарю, з наданням орендодавцю копій цих договорів.

05.08.2009 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (орендодавцем), бюджетною установою Харківським обласним центром з гідрометеорології державної гідрометеорологічної служби Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи (орендарем) та Харківським регіональним структурним підрозділом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (балансоутримувачем) був підписаний акт приймання-передачі орендованого майна, за яким орендар прийняв в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно, що вказане в договорі, яке згідно висновків балансоутримувача №23-1.10-672 від 31.07.2009 р. не потребує капітального ремонту, розміщене за адресою: м. Харків, вул. Стартова, 15, що перебуває на балансі Харківського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.

В додатковій угоді №1 від 10.09.2012 р. до договору оренди сторони визначили в преамбулі договору оренди №4135-Н від 05.07.2009 р. і в додатку 1 "Акт приймання-передачі орендованого майна", що бюджетна установа - Харківський регіональний центр з гідрометеорології є правонаступником Харківського обласного центру з гідрометеорології державної гідрометеорологічної служби (орендар, відповідач).

20.11.2012 р. відповідач повернув Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області (орендодавцю) орендоване майно, а саме нежитлові приміщення будівлі аеродромно-диспетчерської вишки (інв.№31.31), площею 31,30 кв.м. та допоміжної диспетчерської вишки (інв.№31.32), площею 22,50 кв.м., розміщене за адресою: м. Харків, вул. Стартова, 15, що підтверджується актами приймання-передачі орендованого майна від 20.11.2012 р. по договору оренди №4135-Н від 05.08.2009 р., які підписані орендодавцем, орендарем та балансоутримувачем.

Додатковою угодою №1 від 12.12.2012 р. до договору оренди сторони продовжили строк дії договору оренди до 05.06.2015 р.

В додатковій угоді №2 від 12.12.2012 р. до договору оренди, в звязку з поверненням майна, що було в оренді, сторони виклали розділ 1 "Предмет договору" в абзаці першому п. 1.1 після слів "індивідуально визначене майно: (надалі майно)…" в новій редакції з 01.01.2012 р., а саме: "частина нежитлових приміщень командно-диспетчерського пункту (інв.№9), загальною площею 113,8 кв.м.", і далі за текстом".

В додатковій угоді №3 від 18.03.2013 р. до договору оренди сторони визначили, що балансова вартість майна станом на 01.01.2012 р. становить 109532,83 грн.

Додатковою угодою №4 від 12.12.2012 р. до договору оренди сторони продовжили строк дії договору оренди до 05.06.2018 р.

У відповідності до умов договору оренди №4135-Н від 05.08.2009 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір №40 про відшкодування витрат "Балансоутримувачу" за забезпечення електроенергією "Орендаря" від 26.06.2012 р. (надалі договір), за яким орендар (відповідач) відшкодовує витрати по забезпеченню електроенергією балансоутримувачу (позивач) на підставі договору оренди №4135-Н від 05.08.2009 р., яка використовується службою АМСЦ для надання послуг з метеорологічного забезпечення Харківського регіонального структурного підрозділу.

Згідно з п. 2.2 договору оплата за поставлену електроенергію орендарю здійснюється за тарифами АК "Харківобленерго", згідно розрахунку кількості електроенергії, якою забезпечується обладнання служби АМСЦ (додаток №2, який є невідємною частиною договору) та згідно місячним даним лічильника №015189.

Пунктом 2.5 договору сторони визначили, що орендар сплачує балансоутримувачу на підставі підписаного акту про відшкодування витрат та рахунку шляхом перерахування грошових коштів банківським переказом на рахунок балансоутримувачу протягом 10 банківських днів з моменту підписання.

Відповідно до п. 3.2.3 договору орендар зобовязується своєчасно вносити плату з 10 числа наступного місяця, вносити плату на рахунок балансоутримувача, згідно виставлених рахунків та актів відшкодування.

Згідно з п. 6.1 договору цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2012 р. Відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України сторони встановили, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання, а саме з 01 січня 2012 р.

Пунктом 6.4 договору визначено, що чинність його припиняється внаслідок: закінчення строку дії договору на оренду приміщень; закінчення строку, на який його було укладено; загибелі орендованого майна; дострокового за взаємною згодою сторін або за рішення господарського суду; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

В додатку №2 до договору сторони узгодили розрахунок кількості електроенергії, якою забезпечується обладнання служби АМСЦ по місяцях та разом за рік, в додатку №2.1 до договору (прикладений розрахунок) найменування приміщення, технологічне обладнання, побутове обладнання та освітлення, а в додатку №3 однолінійну схему передачі електричної енергії Харківському регіональному ЦГМ у будинку КДП.

Також, сторони склали акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, який обумовлює взаємовідносини сторін з балансової належності та технічної експлуатації засобів електрозабезпечення користувача, і є додатком №4 до договору.

В додатку №5 до договору сторони узгодили взірець акту на відшкодування витрат по забезпеченню електроенергією.

Додатковими угодами №1 від 26.03.2013 р. та №2 від 31.10.2013 р. сторони внесли зміни в п. 2.1 розділу 2 "сума відшкодування, порядок розрахунків та оплати" і в п. 6.1 розділу 6 "строк чинності, умови зміни та припинення договору".

Так, в додатковій угоді №2 від 31.10.2013 р. сторони змінили п. 6.1 розділу 6 "строк чинності, умови зміни та припинення договору", виклавши перше речення у наступній редакції: "цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2013 р.".

Відповідач у листі №37-01-19/113 від 16.01.2014 р. просив позивача пролонгувати на перший квартал 2014 р. дію договорів, в тому числі й про відшкодування витрат "Балансоутримувачу" за забезпечення електроенергією "Орендаря".

Зазначений лист відповідача позивач отримав 17.01.2014 р., що підтверджується підписом його уповноваженої особи, але як свідчать матеріали справи відповіді на цей лист він не дав.

Позивач не надав господарському суду доказів продовження строку дії договору №40 про відшкодування витрат "Балансоутримувачу" за забезпечення електроенергією "Орендаря" від 26.06.2012 р. на 2014 рік.

Таким чином, договір №40 про відшкодування витрат "Балансоутримувачу" за забезпечення електроенергією "Орендаря" від 26.06.2012 р. припинив свою чинність на підставі п. 6.4 договору, а відтак і припинилися зобовязання за ним на підставі ч. 1 ст. 604 ЦК України з 01.01.2014 р.

Позивач оформив відповідачу рахунки за договором №40 від 26.06.2012 р. на відшкодування витрат по забезпеченню електроенергією за №34 від 31.01.2014 р. за січень 2014 р. на суму 1933,64 грн., №88 від 28.02.2014 р. за лютий 2014 р. на суму 3624,46 грн. та №140 від 31.03.2014 р. за березень 2014 р. на суму 5434,22 грн.

В якості доказів відправки відповідачу рахунку №34 від 31.01.2014 р. позивач надав копію повідомлення про вручення 14.02.2014 р. поштового відправлення, яке не може вважатися належним та допустимим доказом відправки відповідачеві саме вищевказаного рахунку, оскільки з нього не вбачається що саме було надіслано на адресу відповідача. До того ж, на зазначеному повідомленні нерозбірлива дата відбитка календарного штемпелю поштового звязку.

В якості доказів відправки відповідачу рахунку №140 позивач надав копію повідомлення про вручення 09 квітня 2014 р. поштового відправлення, яке не може вважатися належним та допустимим доказом відправки відповідачеві саме цього рахунку, оскільки з нього не вбачається що саме було надіслано на адресу відповідача.

Належним доказом відправки відповідачу рахунку №34 від 31.01.2014 р. та рахунку №140 від 31.03.2014 р. мають бути відповідні примірники опису, що вкладаються до поштового відправлення, та згідно з п. 61 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 р., працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення

Однак, позивач не надав господарському суду примірники описів, з перевіреною відповідністю вкладеного до зазначених вище поштових відправлень.

Також, позивач не надав господарському суду доказів відправки відповідачу рахунку №88 від 28.02.2014 р.

З наданих позивачем до суду копій актів здачі-прийому на відшкодування витрат по забезпеченню електроенергією від 31 січня 2014 р. на суму 1933,64 грн., від 28 лютого 2014 р. на суму 1690,82 грн. та від 31 березня 2014 р. на суму 1809,76 грн., убачається, що вони не підписані відповідачем.

Крім того, наданий позивачем акт здачі-прийому на відшкодування витрат по забезпеченню електроенергією від 31 січня 2014 р. на суму 1933,64 грн. не підписаний навіть позивачем (балансоутримувачем).

За таких обставин вони не можуть бути прийняті судом в якості належного та допустимого доказу споживання відповідачем електроенергії у вказаному у них обсязі і на вказану у них суму.

В якості доказів відправки відповідачу актів здачі-прийому на відшкодування витрат по забезпеченню електроенергією від 31.01.2014 р., 28.02.2014 р., 31.03.2014 р., а також додаткової угоди №3 до договору №40 від 26.06.2012 р., позивач надав копії фіскального чеку та опису вкладення від 27.07.2016 р.

Таким чином, позивач надіслав відповідачу зазначені вище акти здачі-прийому та додаткову угоду №3 до договору №40 від 26.06.2012 р. після порушення провадження у даній справі.

11.04.2014 р. між позивачем та відповідачем була підписана додаткова угода №4 щодо розірвання договору №40 від 26.06.2012 р. про відшкодування витрат "Балансоутримувачу" за забезпечення електроенергією "Орендаря", в якій сторони дійшли до взаємної згоди розірвати вказаний договір з 01.04.2014 р., на виконання ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" №575/97-ВР від 16.10.1997 р. (із змінами та доповненнями).

В ч. 2 додаткової угоди №4 від 11.04.2014 р. сторони узгодили, що з моменту набрання чинності цієї додаткової угоди, зобовязання сторін, що виникли з договору, припиняються і сторони не вважають себе повязаними будь-якими правами та обовязками, що виникли із договору.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язання виникають з договору або інших підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України та у ст. 174 ГК України.

Згідно з ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як-от: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач не надав господарському суду доказів сплати за електричну енергію в сумі 5434,22 грн., тобто понесення ним витрат, за відшкодування яких він просить стягнути з відповідача 5434,22 грн.

Відтак відсутні підстави для відшкодування відповідачем не понесених позивачем витрат.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав доказів в обґрунтування позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними та не підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір належить покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 174, 193 ГК України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 604 ЦК України, ст.ст. 33-35, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 15.08.2016 р.

Суддя ОСОБА_2