ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2016 р.Справа № 922/1777/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків
про внесення змін до договору
за участю представників сторін:

позивача - Бречка С.М., за довіреністю № 08-11/7807-2-15 від 30.12.2015 року;

відповідача - ОСОБА_3, за довіреністю від 11.12.2015 року;

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про внесення змін до договору оренди від 15.02.2007 року реєстраційний номер 16 шляхом підписання додаткової угоди в редакції позивача. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06 червня 2016 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 21 червня 2016 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 16.06.2016 року від представника позивача надійшло клопотання (вх. № 20078) про долучення до матеріалів справи документів.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 17.06.2016 року від представника позивача надійшла заява (вх. № 20158) про зміну предмету позову з додатками.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.06.2016 року розгляд справи було відкладено на 04.07.2016 року.

В судовому засіданні 04.07.2016 року було оголошено перерву до 11.07.2016 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.07.2016 року розгляд справи було відкладено на 01.08.2016 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 01.08.2016 року від представника відповідача надійшло клопотання (вх. № 25247) про продовження строку розгляду справи за межами двомісячного строку, встановленого ст. 69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.08.2016 року розгляд справи було відкладено на 15.08.2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні 15.08.2016 року підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.08.2016 року року проти позовних вимог заперечував, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

На підставі рішення Харківської міської ради № 78/05 від 27.04.2005 року "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об'єктів", 24.11.2006 року між Харківською міською радою (позивачем) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (відповідачем) було укладено договір оренди землі (зареєстрований 15.02.2007 року за номером №16). Даний договір було підписано повноважними представниками з обох сторін та скріплено печатками.

Відповідно до умов договору, орендодавець (позивач) зобов'язався надати, а орендар (відповідач), в свою чергу, зобов'язався прийняти в оренду до 01 квітня 2030 року земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,3330 Га, у тому числі під забудовою 0,0750 Га та інших угідь 0,2580 Га.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов спірного договору, позивачем було передано відповідачу земельну ділянку, що підтверджується підписаним та скріпленим печатками з обох сторін актом приймання-передачі земельної ділянки (а.с.17).

Відповідно до пункту 5 вказаного Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на період реконструкції становить 488724 гривень, а на період експлуатації становить 2443622 гривень.

Відповідно до п.9 спірного договору, сторонами було погоджено наступний розмір орендної плати:

- з 2006 року: 1575,73 грн.;

- з 2007 року: 2973,07 грн.;

- з 01.04.2007 року: 8756,31 грн.

Згідно із пунктом 10 договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Згідно з пунктом 13 договору оренди землі розмір орендної плати переглядається у разі: а) зміни умов господарювання, передбачених договором; б) зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів; в) внаслідок інфляції щорічно; г) погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; д) в інших випадках передбачених законом.

Рішенням Харківської міської ради №1209/13 від 03 липня 2013 року затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01 січня 2013 року.

Згідно із пунктом 1.1 вказаного рішення, затверджено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 гривень, яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01 січня 2013 року та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України.

Рішенням Харківської міської ради №1269/13 від 25 вересня 2013 року "Про затвердження "Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станам на 01 січня 2013 року" встановлено, що плата за землю на підставі даних "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01 січня 2013 року" вводиться в дію з 01 січня 2014 року. Зміни до договорів оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові.

Пунктом 5 зазначеного рішення Департамент земельних відносин Харківської міської ради зобов'язано попередити всіх землекористувачів (орендарів) земельних ділянок, реєстрація яких у Державному земельному кадастрі не здійснена, про необхідність приведення розміру плати за землю відповідно до вимог чинного законодавства.

Крім того, рішенням Харківської міської ради №960/12 від 29 грудня 2012 року затверджено Порядок оформлення договорів оренди землі у місті Харкові.

Відповідно до пункту 16.4 вказаного Порядку зміни до договору оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформляються додатковою угодою до договору оренди землі. Розмір орендної плати, передбачений договором оренди землі, підлягає перегляду у випадку, також зміни нормативної грошової оцінки землі.

Як вбачається з матеріалів справи, Департаментом земельних відносин Харківської міської ради рекомендованим поштовим відправленням було направлено на адресу відповідача листом-пропозицією від 16 грудня 2013 року №1296/0/30-13 проект додаткової угоди до договору оренди землі №16 від 15.02.2007 року, але відповідач додаткову угоду не підписав та лист-пропозицію від 16 грудня 2013 року №1296/0/30-13 про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки та додаткової угоди до договору оренди землі, яким було запропоновано відповідачеві сплатити кошти: в розмірі 51,00 гривні за внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в розмірі 120,00 гривень за надання інформації з Реєстру у формі витягу, та надати оригінали платіжних документів до міської ради.

Відповідно до пункту 36 вказаного Договору оренди землі, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

З урахуванням наведених обставин позивач, посилаючись на норми на 13, 144 Конституції України, ст.ст.12, 93, 125, 126, 189 та п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст.ст.15, 30 Закону України "Про оренду землі", ст.ст.5, 13, 15, 21 Закону України "Про оцінку земель", ст.ст. 629, 649, 651, 653, 654, 792 Цивільного кодексу України, ст.ст.179, 188, 193 Господарського кодексу України, звернувся до суду із відповідним позовом.

Відповідач в свою чергу вказує на те, що договір оренди землі №16 від 15.02.2007 року припинив свою дію, у зв`язку з укладенням між сторонами нового договору оренди землі від 11.12.2012 року.

Відповідно до умов вказаного договору від 11.12.2012 року в оренду передається земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_1, загальною площею: 0,3330 га.

Отже в даному випадку предметом договору оренди землі від 11.12.2012 року є та сама земельна ділянка, яка була передана відповідачу за договором від 15.02.2007 року.

Також факт розірвання договору оренди землі від 15.02.2007 року підтверджується положенням додатку 2 до рішення 39 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель" та споруд" від 23.12.2009 року № 330-09, в п. 9.2 якого зазначено, що договір оренди землі, реєстраційний № 16 від 15.02.2007 року, вважати таким, що припиняє дію з моменту державної реєстрації нового договору оренди землі з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (а.с. 77).

В матеріалах справи наявний акт приймання-передачі земельної ділянки від 19.03.2013 року № 33/13, відповідно до якого начальником Управління земельних відносин було передано ФОП ОСОБА_2 земельну ділянку згідно договору оренди землі від 14.03.2013 року № 371812 строком до 01.12.2039 року площею 0,3330 грн. (а.с. 75).

Крім того, відповідачем було надано до суду платіжні доручення на підтвердження сплати орендної плати за договором від 11.12.2012 року та копії податкових декларацій з плати на землю.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень міської ради відноситься розпорядження землями територіальних громад, зокрема, передача земельних ділянок у власність чи користування фізичних та юридичних осіб або припинення права користування ділянками.

Відповідно до ч. 1 статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

На підставі ч. 2 статті 125 Земельного кодексу України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону - частина 2 статті 126 Земельного кодексу України.

Згідно п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. Статтею 627 ЦК України (свобода договору) встановлено наступне. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено (ч. 1 ст. 31 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до частин 1-3 ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Ст. 654 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до положень Закону України "Про оренду землі", договір оренди підлягає державній реєстрації у порядку встановленому законом. При зміні договорів, що підлягають обов'язковій державній реєстрації, відповідні дані щодо їх зміни повинні бути внесені також до державного реєстру.

В даному випадку в матеріалах справи наявні належні докази укладення між сторонами нового договору оренди землі від 11.12.2012 року, предметом якого є та сама земельна ділянка, яка передавалася в оренду відповідачу за договором від 15.02.2007 року.

Відповідно до положень ст.ст. 4-2, 4-3, 33, 34 ГПК України, кожна сторона на засадах змагальності повинна належними та допустимими доказами довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Ryabykh v.Russia від 24.07.2003 року, Svitlana Naumenko v. Ukraine від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод. Конституція України закріпила рівність суб'єктів права власності перед законом, гарантії права власності та обов'язки власників, положення про те, що сама власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству (статті 13, 41 Конституції України).

Із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі.

В даному випадку саме позивачем було винесено рішення про передачу в оренду відповідачу земельної ділянки з кадастровим номером: НОМЕР_1 (рішення 39 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 23.12.2009 року № 330/09) та вказаним рішенням припинено дію договору оренди від 15.02.2007 року.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Отже звернення позивача до суду з позовом про внесення до змін до договору оренди землі від 15.02.2007 року № 16 є безпідставним, оскільки договір припинив свою дію, у зв'язку з чим позовні вимоги про визнання укладеною додаткової угоди (в редакції позивача) такі, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід покласти на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 13, 14, 19, 124, 129, 144 Конституції України, ст. ст. 124, 125, 126, Земельного кодексу України, ст.ст. 202, 203, 626, 627, 638 Цивільного кодексу України, ст. 15, 18 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 1, 4, 4-3, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено 17.08.2016 р.

Суддя Н.С. Добреля

922/1777/16