донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

17.08.2016 справа №908/698/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: від ВДВС:не зявився ОСОБА_5Н (довіреність від 31.12.15 №38) ОСОБА_6 (довіреність від 30.12.15 №20-22/607)
розглянувши апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від17.03.2016 р.
по справі№ 908/698/15-г (суддя Місюра Л.С.)
за позовом до про за скаргою на дії Відкритого акціонерного товариства «Київсільелектро», м. Київ Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя стягнення 35935801,57 та зобовязання відповідача прийняти в експлуатацію закінчений обєкт будівництва Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ

В С Т А Н О В И В:

До господарського суду Запорізької області від Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на підставі ст. 1212 ГПК України надійшла скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відповідно до якої ВАТ «Запоріжжяобленерго» просило суд: визнати дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо стягнення виконавчого збору неправомірними; визнати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 08.12.2015 р. про стягнення з ВАТ «Запоріжжяобленерго» виконавчого збору в рамках ВП № 49390248 недійсною (т.7, а.с. 20-22).

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що виконавче провадження відкрито на підставі ухвали господарського суду Запорізької області по справі №908/698/15-г від 27.05.2015р., якою затверджено мирову угоду. При цьому зміст ухвали не відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим законодавством. В ухвалі не зазначено дані щодо розміру і строків погашення заборгованості, порядок погашення заборгованості (сума та строки погашення) визначено відповідним графіком, що є додатком до мирової угоди, але який не відображений в ухвалі від 27.05.2015р. Крім того, в ухвалі не визначено строк предявлення виконавчого документа до виконання з урахуванням графіку погашення заборгованості. Отже, ухвала суду від 27.05.2015 р. не може вважатися виконавчим документом, що підлягав виконанню державною виконавчою службою та міг бути підставою для відкриття виконавчого провадження. Таким чином, відкриття виконавчого провадження 17.11.2015р є незаконним. Всі подальші виконавчі дії та прийнятті постанови у виконавчому провадженні, відкритому без наявних правових підстав, також є незаконними, зокрема, постанова від 08.12.2015 р про стягнення виконавчого збору.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.03.2016 року скаргу Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №908/698/15-г задоволено. Визнано неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо стягнення виконавчого збору. Визнано недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 08.12.2015 року про стягнення з ВАТ «Запоріжжяобленерго» виконавчого збору в рамках виконавчого провадження ВП №49390248.

Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подана апеляційна скарга на ухвалу суду, в якій апелянт, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне дослідження обставин справи, просить ухвалу суду скасувати та скаргу відповідача у справі залишити без задоволення. В обґрунтування скарги апелянт, зокрема, посилається на те, що на час винесення постанови про стягнення виконавчого збору, а саме 08.12.2015, постанова про відкриття виконавчого провадження від 17.11.2015 року була чинною, державним виконавцем вживалися всі виконавчі дії відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», які державний виконавець зобовязаний був вчиняти. Крім того, апелянт зазначає, що на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.02.2016 по справі №908/698/15-г, подано касаційну скаргу.

У відзиві на скаргу відповідач у справі вказав на її безпідставність. Просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу буз задоволення.

Дослідивши матеріали справи, пояснення представника виконавчої служби та відповідача, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду встановила.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.05.2015р. у справі № 908/698/15-г затверджено мирову угоду, укладену між ПАТ «Київсільелектро» та відповідачем - ВАТ «Запоріжжяобленерго».

Мировою угодою сторони погодили, зокрема, що відповідач визнає та оплачує існуючу заборгованість перед позивачем за виконані роботи за договором про закупівлю робіт за державні кошти № 870413 від 30 квітня 2013 року, що на момент укладення цієї мирової угоди складає 28 456 302 грн. 14 коп. Відповідач здійснює оплату заборгованості позивачу за виконані роботи по договору у наступному порядку: суму 2 845 630 грн. 14 коп. - пізніше 15 квітня 2015 року; суму 25 610 672 грн. - щомісяця рівними частинами у строки відповідно до Графіку погашення заборгованості, викладеному у додатку №1, який є невідємною частиною цієї мирової угоди.

Вказана мирова угода затверджена ухвалою суду від 27.05.2015р., провадження по справі припинено відповідно до п. 7 ст. 80 ГПК України. В ухвалі від 27.05.2015р. суд вказав, що ухвала господарського суду Запорізької області у цієї справі є виконавчим документом, ухвала набирає чинності з 27.05.2015р.

27.05.2015р. господарським судом Запорізької області виданий наказ про стягнення судового збору.

Постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17.11.2015 р. відкрито виконавче провадження на підставі ухвали господарського суду Запорізької області по справі № 908/698/15-г від 27.05.2015р.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВАТ «Запоріжжяобленерго» встановлено строк для добровільного виконання «у строк до 7-ми днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження», тобто до 23.11.2015 р.

08.12.2015 р. виконавчою службою прийнято постанову про стягнення з ВАТ «Запоріжжяобленерго» виконавчого збору в сумі 2515109,00 грн.

Приймаючи рішення про задоволення скарги, господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

За приписами ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, як, зокрема, ухвали судів у господарських справах у випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень частин 1, 3-4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 7.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012р. ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом згідно з пунктом 2 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» і як виконавчий документ повинна містити у своїй резолютивній частині не лише вказівку про затвердження мирової угоди, а й інші передбачені законодавством (статтею 86 ГПК та статтею 18 названого Закону) ознаки та відомості, зокрема, щодо умов, розміру і строків виконання зобов'язань сторін тощо. За недодержання відповідних вимог ухвала про затвердження мирової угоди не може вважатися виконавчим документом, що підлягає виконанню державною виконавчою службою.

Також, в п. 7.9 вказаної Постанови Пленуму зазначено, що якщо ухвала про затвердження мирової угоди не відповідає вимогам, встановленим для виконавчих документів (стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження»), і державним виконавцем з цих підстав буде відмовлено у відкритті виконавчого провадження, заінтересована сторона вправі звернутися до господарського суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, в разі задоволення якого господарським судом видається відповідний наказ.

Ухвала господарського суду Запорізької області від 27.05.2015 р. по справі № 908/698/15-г, якою затверджено мирову угоду між Публічним акціонерним товариством «Київсільелектро» та Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго», не містить строку пред'явлення зазначеної ухвали до виконання, розміру і строків виконання зобов'язань сторін у п.4.2. мирової угоди, у звязку із чим вищезазначена ухвала не може вважатись виконавчим документом відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Процедуру оскарження дій посадових осіб Державної виконавчої служби встановлено ст. 121-2 ГПК України та ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, виходячи з приписів ст. 121-2 ГПК України господарський суд розглядає скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала.

Відповідно до положень п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобовязує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов до вірного висновку про те, що державний виконавець безпідставно прийняв до виконання ухвалу господарського суду Запорізької області від 27.05.2015 р. по справі № 908/698/15-г та, як наслідок, прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.11.1015 р. всупереч приписам Закону України «Про виконавче провадження», у звязку із чим вказана постанова Донецьким апеляційним господарським судом 08.02.2016 р. визнана недійсною, а дії державного виконавця щодо її винесення незаконними.

При розгляді апеляційної скарги, судова колегія враховує наступне.

08.02.2016 року Донецьким апеляційним господарським судом (головуючий суддя Сгара Е.В., судді Склярук О.І., Мясищев А.М.) прийняті 2 постанови: по ухвалі господарського суду Запорізької області від 13.01.2016 року та від 14.12.2015 року ( про виправлення описки, допущені в ухвалі про припинення провадження у справі від 27.05.2015року).

Постановою Вищого господарського суду України від 27.04.2016 року Постанова Донецького апеляційного господарського сулу від 08.02.2016 року, прийнята відносно ухвали господарського суду від 14.12.2015 року скасована.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.07.2016 року касаційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.02.2016 року у справі №908/698/15-г, якою задоволена скаргу ВАТ «Запоріжжяобленерго» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання недійсними постанови від 17.11.2015р про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження ВП 49390248, а дії державного виконавця щодо винесення вищевказаних постанов визнані незаконними, залишено без задоволення, а постанова Донецького апеляційного господарського суду залишена без змін.

Судом касаційної інстанції зазначено, що на час відкриття виконавчого провадження ухвала господарського суду Запорізької області від 27.05.2015 року, якою затверджено мирову угоду, не містила вказівки про строк предявлення її до виконання, а отже не відповідала вимогам статті 18 Закону.

За висновком суду касаційної інстанції подальше прийняття господарським судом ухвали від 14.12.2015 року про виправлення описки в ухвалі від 27.05.2015 року про затвердження мирової угоди цього порушення закону не усуває, оскільки за змістом пункту 6 частини 1 ст. 26 Закону державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Враховуючи викладене, на думку колегія суддів, господарський суд правомірно зазначив, що визнання недійсною постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.11.2015 р. з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 27.05.2015 р. у справі № 908/698/15-г зумовлює недійсність постанови від 08.12.2015 р. про стягнення виконавчого збору в сумі 2 515 109 грн. та визнання дій відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо стягнення з ВАТ «Запоріжжяобленерго» виконавчого збору в рамках виконавчого провадження неправомірними.

За таких обставин, вимоги апеляційної скарги Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції судова колегія вважає безпідставними.

У звязку з викладеним, керуючись ст. ст. 33, 99, 102-103, 105-106, 121-2 ГПК України Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 17.03.2016 року у справі № 908/698/15-г залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова Донецького апеляційного господарського суду набирає законної сили в день її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у 20-ти денний строк.

Головуючий суддя: О.Л. Агапов

Судді: Н.О. Мартюхіна

ОСОБА_3

Надруковано 6 прим:

1-позивачу

1-відповідачу

1-ВДВС

1-у справу

1-ДАГС

1-ГСЗО