ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17.08.2016р. Справа № 917/1306/16

Суддя Тимощенко О.М., розглянувши матеріали

за позовом Козельщинської селищної ради, вул. Остроградського, 87,смт. Козельщина, Козельщинський район, Полтавська область,39100

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,39100

про зобов'язання звільнити займану частину будівлі по АДРЕСА_2

ВСТАНОВИВ:

Козельщинською селищною радою подано позовну заяву до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання звільнити займану частину будівлі по АДРЕСА_2

Дана позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України щодо подачі позовів, оскільки позивачем не подано суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Пунктом 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" розмір мінімальної заробітної плати на 1 січня 2016 року складає 1378 грн.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, судовий збір за подання даної позовної заяви повинен бути сплачений у розмірі 1 378,00 грн.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у пунктах 2.13, 2.21 постанови від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу IV Господарського процесуального кодексу України", судовий збір, оскільки інше не передбачено Законом, сплачується окремо за подання кожної позовної заяви (заяви, скарги). Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

З матеріалів доданих до позовної заяви вбачається, що позивачем у якості доказу сплати судового збору надано платіжне доручення № 69 від 22.07.2016 на суму 1 450,00 грн.

Проте, судом встановлено, що дане платіжне доручення долучено позивачем в якості доказу сплати судового збору до матеріалів іншої позовної заяви за вхідним №1473/16 від 16.08.2016р. по справі №917/1295/16 за позовом Козельщинської селищної ради до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання звільнити займану частину будівлі по АДРЕСА_2. Сплачений платіжним дорученням №69 від 22.07.2016 року судовий збір зарахований до спеціального фонду державного бюджету України саме по справі №917/1295/16, що підтверджується випискою про зарахування судового збору.

Отже, надане позивачем платіжне доручення №69 від 22.07.2016 року не є належним доказом сплати судового збору по даній позовній заяві.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що ним при подачі даної позовної заяви було подано ще одну позовну заяву до того самого відповідача на тих самих підставах та з ідентичними позовними вимогами.

Керуючись п.4 ст. 63, ст. 86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні матеріали повернути позивачу.

Додаток: позовна заява та документи, зазначені в ній, як додатки.

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя Тимощенко О.М.