КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2016 р. Справа№ 910/7372/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

За участю представників:

Від позивача: Богомазов П.С. - представник;

Від відповідача: Безносик А.О. - представник.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства "Вілєкс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2016

у справі № 910/7372/16 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Приватного підприємства "Вілєкс"

до Київської міської ради

про розірвання договору оренди

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом Приватне підприємство "Вілєкс" до Київської міської ради про розірвання договору оренди.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що договір оренди землі припиняється, зокрема, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку визначеному частинами 1, 3 статті 31 Закону України "Про оренду землі".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.06.2016 у справі №910/7372/16 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення від 15.06.2016 у справі № 910/7372/16 повністю та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги, розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між Приватним підприємством "Вілєкс" та Київською міською радою, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З., реєстраційний номер № 932 та Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу КМР, про що зроблений запис від 01.10.2004 за № 85-6-00-150 у книзі записів державної реєстрації договорів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю та недоведеністю висновків та неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Приватного підприємства "Вілєкс" у справі № 910/7372/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В., суддів: Тищенко А.І. та Михальської Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2016 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Вілєкс" прийнято до провадження та призначено розгляд справи № 910/7372/16 на 02.08.2016.

В судовому засіданні, призначеному на 02.08.2016, представник позивача надав пояснення по справі, в яких просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Представник відповідача надав пояснення по справі, в яких просив рішення суду першої інстанції залишити без змін а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.10.2004 між Приватним підприємством "Вілєкс" та Київською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу КМР, про що зроблений запис № 85-6-00-150 у книзі записів державної реєстрації договорів. Згідно пункту 2 договору об'єктом оренди є земельна ділянка загальною площею 876 кв.м. за кадастровим номером :85:034:0005. На даній земельній ділянці знаходяться будівлі, які розташовані за адресою вул. Борисоглібська, 15 (літ. В,Г) у Подільському районі м. Києва. Відповідно до пункту 8 договору сторонами погоджено, що зазначений договір укладено на 15 років.

Право власності на будівлю (за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 38659524), яка розташована за адресою віл. Борисоглібська, 15 (літ. В,Г у Подільському районі м. Києва та знаходяться на земельній ділянці за кадастровим номером :85:034:0005 були переоформлені з приватного підприємства "ВІЛЄКС" на фізичну особу ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) та товариство з обмеженою відповідальністю "ВП"ПобутРембудМатеріали" ().

Приватне підприємство "Вілєкс" 27.01.2016 звернулося до Голови виконавчого органу Київської міської ради та Київському міському голові із заявою №8 про розірвання договору оренди земельної ділянки, який зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу КМР, про що зроблений запис від 01.10.2004 № 85-6-00-150 у книзі записів державної реєстрації договорів.

В матеріалах справи також наявна відповідь на заяву Приватного підприємства "Вілєкс" від 28.01.2016 №8 де зазначено, що у відповідності до частини 1 статті 120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Пунктом е, частини 1 статті 141 Земельного кодексу України визначено, що набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.

Згідно з статтею 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Статтею 120 Земельного кодексу України передбачено можливість переходу права власності на земельну ділянку у разі придбання у власність будівлі чи споруди.

Таким чином, у відповідності до частин 1, 2, 4 ст. 120 Земельного кодексу України до набувача права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розташованих на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні в силу закону, незалежно від волі попереднього користувача земельної ділянки та органу, уповноваженого розпоряджатися землею (у випадку належності земельної ділянки до земель державної або комунальної власності) переходить право користування земельною ділянкою, на якій розміщені відповідні об'єкти нерухомості, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Договір оренди землі припиняється, зокрема, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом (ч.ч. 1, 3 ст. 31 Закону України "Про оренду землі").

Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено такий спосіб припинення договору оренди землі як його дострокове розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору.

Аналогічна правова позицію викладену в постановах Верховного Суду України від 06.06.2011 у справі №3-53гс11 та від 19.06.2012 у справі №3-30гс12.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково зазначив, що "позивачем невірно вибрано спосіб захисту порушеного права. Наведені норми слід розуміти таким чином, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без "оформлення" припинення права будь-якими актами та документами.

Колегія суддів наголошує, що ця норма є імперативною, відступ від неї на підставі договору не допускається. Договір оренди при цьому не припиняється в цілому, має місце саме заміна сторони в зобов'язанні".

Місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, вищенаведених вимог чинного законодавства не дотримався та допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що, в свою чергу, позбавило права позивача на захист своїх прав та законних інтересів, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що господарським судом повно досліджувалися матеріали справи.

Відповідно до ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення; 3) скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно з п. 10 ч. 2 статті 105 Господарського процесуального кодексу України у постанові має бути зазначено новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Враховуючи викладене, у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин справи судом першої інстанції, колегія суддів вважає, що рішення Господарського міста Києва від 15.06.2016 у справі № 910/7372/16 підлягає скасуванню, апеляційна скарга Приватного підприємства "Вілєкс" підлягає задоволенню, позовні вимоги відповідно підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Вілєкс" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2016 у справі № 910/7372/16 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2016 у справі № 910/7372/16 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між Приватним підприємством "Вілєкс" та Київською міською радою, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З., реєстраційний номер № 932 та Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу КМР, про що зроблений запис від 01.10.2004 за № 85-6-00-150 у книзі записів державної реєстрації договорів.

Стягнути з Київської міської ради (04080, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, ) на користь Приватного підприємства "Вілєкс" (04080, м. Київ, вул. Межигірська, 87А, ) 1 378,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Видати наказ.

Стягнути з Київської міської ради (04080, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, ) на користь Приватного підприємства "Вілєкс" (04080, м. Київ, вул. Межигірська, 87А, ) 1 515,80 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати наказ.

Видачу виконавчого документа доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 910/7372/16 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська