ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2016 року Справа № 904/1539/13-г

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач) суддів: Чередка А.Є., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання: Саланжій Т.Ю.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №14-127 від 13.05.2014 р.;

від відповідача-3: ОСОБА_2 представник, довіреність №033 від 09.02.16 р.;

інші учасники судового процесу у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2016 року у справі № 904/1539/13-г

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача-1 Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради", м. Дніпропетровськ

відповідача-2 Дочірнього підприємства "Тепловиробничий центр" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради", м. Дніпропетровськ

відповідача-3 Дочірнього підприємства "Південьтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради", м. Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 акціонерне товариство "Дніпрогаз", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу за регульованим тарифом в сумі 8 380 067,57 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2016 року у справі № 904/1539/13-г (суддя Петрова В.І.) припинено провадження в частині позовних вимог до Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" та до Дочірнього підприємства "Тепловиробничий центр" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради".

Позов в частині вимог до Дочірнього підприємства "Південьтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" задоволено частково.

Стягнуто з Дочірнього підприємства "Південьтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" основний борг за отриманий газ у розмірі 7 257 374,25 грн., пеню у розмірі 419 749,28грн., 3% річних у розмірі 232 681,89грн., інфляційні у розмірі 11 749,55грн. та 68 501,66грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог до Дочірнього підприємства "Південьтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" відмовлено.

Відстрочено виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/1539/13-г до 01.07.2016року.

Рішення мотивовано тим, що право позивача на стягнення заборгованості, 3% річних, інфляційних втрат та пені з відповідача-3 підтверджено:

- умовами договору про відступлення права вимоги, який укладено 26.10.2012 року між ОСОБА_3 акціонерним товариством "Дніпрогаз" (первісний кредитор, третя особа) та ОСОБА_3 акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (новий кредитор, позивач) за №9814/21/132603;

- договором про переведення боргу від 23.11.2015 року, укладеного між ОСОБА_3 акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (кредитор, позивач), Комунальним підприємством "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" (первісний боржник, відповідач-1) та Дочірнім підприємством "Тепловиробничий центр" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" (новий боржник, відповідач - 2);

- договором про переведення боргу №1462 від 24.02.2016 року, укладеним між ОСОБА_3 акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (кредитор, позивач), Дочірнім підприємством "Тепловиробничий центр" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" (первісний боржник, відповідач-2) та Дочірнім підприємством "Південьтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" (новий боржник, відповідач - 3).

Суд зазначив на помилковість розрахунку позивача в частині стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат. Провів свій розрахунок та задовольнив ці вимоги частково.

Також суд вважав обґрунтованим клопотання відповідача-3 про зменшення розміру пені на 50% з огляду на поважність причин, які зазначив відповідач як підставу для такого зменшення.

Суд першої інстанції погодився з доводами відповідача-3 про наявність підстав для відстрочки виконання судового рішення до 01.07.2016 року.

Припиняючи провадження у справі відносно відповідачів 1, 2, суд зазначив на відсутність предмету спору між позивачем та вказаними юридичними особами.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Вважає, що суд першої інстанції без належної оцінки доказів у справі зменшив належний до стягнення з відповідача-3 розмір пені. Просив суд скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні пені в розмірі 419 749,28 грн. пені, ці вимоги задовольнити, в іншій частині залишити рішення без змін.

ДП "Південьтеплоенерго" у відзиві на апеляційну скаргу зазначає на обставини, що є, на його думку, поважними для зменшення нарахованої позивачем до стягнення пені. Просить суд залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, рішення без змін.

Відповідач-2 у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Відповідач-1 також поділяє висновки оскаржуваного рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення без змін.

ОСОБА_3 акціонерне товариство "Дніпрогаз" відповідною заявою просить задовольнити апеляційну скаргу, розглянути справу за відсутності їх представника.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 12.03.2012 року між ОСОБА_3 акціонерним товариством "Дніпрогаз" (постачальник, третя особа) та Обласним комунальним підприємством "Дніпротеплоенерго", найменування якого змінено на Комунальне підприємство "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради", (споживач, відповідач-1) був укладений Типовий договір №11685/21/129274 на постачання природного газу за регульованим тарифом, укладений за результатами проведення процедури закупівлі за державні кошти (в межах обсягів природного газу для забезпечення потреб промислових підприємств та інших субєктів господарювання, які є кінцевими споживачами) (далі - договір на постачання газу) (том 1 а.с.12-17).

Позивач надав суду докази, що підтверджують виконання постачальником умов договору в частині поставки природного газу споживачу в обсягах і порядку, передбачених договором, для забезпечення потреб споживача - Акти приймання-передачі природного газу за період з січня 2012 року по вересень 2012 року на загальну суму 13 438 504,83 грн. та докази часткової оплати споживачем природного газу на суму 6 181 130,58 грн. (том 1 а.с.48-63).

Таким чином, заборгованість Обласного комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" перед ОСОБА_3 акціонерним товариством "Дніпрогаз" становила 7 257 374,25 грн.

Встановлено, що 26.10.2012 року між ОСОБА_3 акціонерним товариством "Дніпрогаз" (первісний кредитор, третя особа) та ОСОБА_3 акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (новий кредитор, позивач) був укладений договір №9814/21/132603 про відступлення права вимоги (далі - договір відступлення права вимоги) (том 1 а.с.64-65).

Відповідно до п.1.1. договору відступлення права вимоги первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги до боржника первісного кредитора ОКП "Дніпротеплоенерго" за договором на постачання природного газу №11685/21/129274 від 12.03.2012 року у сумі 7 257 374,25 грн.

Згідно п.1.2. договору відступлення права вимоги крім передачі права вимоги оплати спожитого природного газу за зобовязанням, зазначеним у п.1.1 договору, до нового кредитора переходять права вимоги стягнення всіх штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, повязаних з невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобовязань за зазначеним вище договором.

За п.2.1. договору відступлення права вимоги первісний кредитор зобовязаний в термін до 01.11.2012 року передати новому кредитору оригінали документів, які підтверджують права вимоги до боржника, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, а саме: документи, що підтверджують право вимоги: договір поставки природного газу з усіма додатками та при наявності протоколу розбіжностей і узгодження розбіжностей (оригінал); акти приймання-передачі газу (оригінали); документи, що підтверджують проведення боржником розрахунків (за наявності); акт звіряння розрахунків станом на дату укладення договору відступлення права вимоги боргу (оригінал); листи-вимоги про оплату боргу (за наявності); будь-які інші документи (у разі їх необхідності).

Право вимоги вважається переданим після фактичної передачі документів, зазначених в п.2.1. цього договору. Передача документів оформлюється актом приймання-передачі із зазначенням в переліку переданих документів (п.2.2 договору відступлення права вимоги).

Згідно п.2.3. договору відступлення права вимоги первісний кредитор зобовязаний протягом 5 днів з моменту підписання даного договору письмово повідомити боржника про відступлення права вимоги боргу.

Договір відступлення права вимоги набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором (п.6.1. договору відступлення права вимоги).

01.11.2012 року між первісним кредитором та новим кредитором підписано Акт приймання-передачі документів, за яким первісний кредитор передав новому кредитору документи згідно переліку, зазначеному в акті (том 1, а.с.66).

07.11.2012 року первісний кредитор надіслав боржнику повідомлення про відступлення права вимоги за договором №11685/21/129274 від 12.03.2012року новому кредитору (том 1, а.с.67-68).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

14.12.2012 року позивач надіслав відповідачу-1 вимогу за №26/2-252-12 про перерахування грошових коштів в рахунок погашення заборгованості в сумі 7 257 374,25 грн. (том 1, а.с.77), однак останній відповіді не надав, заборгованість не сплатив, що й стало причиною спору.

Колегією суддів встановлено, що на час ухвалення оскаржуваного рішення, позивач має право вимоги заборгованості саме до відповідача-3. Таке право підтверджено тим, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2015 року у справі №904/244/14 зобов'язано Дочірнє підприємство "Тепловиробничий центр" комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" прийняти боргові зобов'язання Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" з оплати за спожитий газ в сумі 7 257 374,25грн. за договором №11685/21/129274 від 12.03.2012 року (том 2, а.с.72-74).

У зв'язку з цим 23.11.2015 року між ОСОБА_3 акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (кредитор, позивач), Комунальним підприємством "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" (первісний боржник, відповідач-1) та Дочірнім підприємством "Тепловиробничий центр" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" (новий боржник, відповідач - 2) був укладений договір про переведення боргу (том 2 а.с.123-124).

Згідно п.1.1. договору за згодою кредитора первісний боржник переводить на нового боржника борг, який виник у первісного боржника перед кредитором (далі - зобов'язання) за договором від 12.03.2012 року №11685/21/129274, укладеним між первісним боржником та ОСОБА_3 акціонерним товариством "Дніпрогаз", за яким кредитор став кредитором на підставі договору про відступлення права вимоги від 26.10.2012 року №9814/21/132603, а новий боржник приймає на себе борг первісного боржника у зобов'язанні та замінює первісного боржника у зобов'язанні.

За п.1.2. договору кредитор дійсним дає згоду на заміну первісного боржника у зобов'язанні новим боржником та на укладання цього договору на встановлених у ньому умовах.

Пунктом 2.1. договору про переведення боргу сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на нового боржника, станом на момент укладення даного договору дорівнює 7 257 374,25 грн.

Відповідно до п.3.1. договору до нового боржника перейшли обов'язки первісного боржника щодо сплати суми боргу, яка встановлена у п.2.1. статті 2 цього договору, та всіх штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням первісним боржником своїх зобов'язань за договором, визначеним у п.1.1. статті 1 цього договору.

Пунктом 3.2. договору новий боржник зобов'язується перерахувати грошові кошти у сумі, зазначеній у п.2.1. статті 2 цього договору, в порядку та на умовах, визначених відповідним договором, зазначеним у п.1.1. статті 1 цього договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення їх підписів печатками сторін. Договір діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків за договором (п.6.1. договору).

Згідно ст.520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Судом встановлено, що 24.02.2016 року між ОСОБА_3 акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (кредитор, позивач), Дочірнім підприємством "Тепловиробничий центр" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" (первісний боржник, відповідач-2) та Дочірнім підприємством "Південьтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" (новий боржник, відповідач - 3) був укладений договір про переведення боргу №1462 (том 2 а.с.193 194).

Згідно п.1.1. вказаного договору за згодою кредитора первісний боржник переводить на нового боржника борг, який виник у первісного боржника перед кредитором (далі - зобов'язання) за договором від 12.03.2012 року №11685/21/129274, укладеним між первісним боржником та ОСОБА_3 акціонерним товариством "Дніпрогаз", за яким кредитор став кредитором на підставі договору про відступлення права вимоги від 26.10.2012 року №9814/21/132603, а первісний боржник став боржником на підставі договору про переведення боргу від 24.02.2016 року №1461, а новий боржник приймає на себе борг первісного боржника у зобов'язанні та замінює первісного боржника у зобов'язанні.

За п.1.2. договору кредитор дійсним дає згоду на заміну первісного боржника у зобов'язанні новим боржником та на укладання цього договору на встановлених у ньому умовах.

Пунктом 2.1. договору сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на нового боржника, станом на момент укладення даного договору дорівнює 7 257 374,25 грн.

Відповідно до п.3.1. договору до нового боржника переходять обов'язки первісного боржника щодо сплати суми боргу, яка встановлена у п.2.1. статті 2 цього договору, та всіх штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням первісним боржником своїх зобов'язань за договором, визначеним у п.1.1. статті 1 цього договору.

Пунктом 3.2. договору новий боржник зобов'язується перерахувати грошові кошти у сумі, зазначеній у п.2.1. статті 2 цього договору, в порядку та на умовах, визначених відповідним договором, зазначеним у п.1.1. статті 1 цього договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення їх підписів печатками сторін. Договір діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків за договором (п.6.1. договору).

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із матеріалів справи вбачається та визнається відповідачем - 3, що він не погасив заборгованість перед позивачем у розмірі 7 257 374,25 грн. за договором від 12.03.2012 року №11685/21/129274.

Суд першої інстанції правомірно зазначив, що дії відповідача-3 є порушенням вимог ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, ст. 525 Цивільного кодексу України та дійшов вірного висновку про відсутність спору між позивачем та відповідачами 1, 2, необхідністю припинити провадження у цій частині спору, та про необхідність задовольнити вимоги відносно відповідача-3 і стягнути заборгованість у розмірі 7 257 374,25 грн.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст.611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.6.2.2. договору на постачання газу у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивач нарахував пеню за загальний період з 04.02.2012 року по 29.01.2013 року у розмірі 854 291,99 грн.

Колегія суддів поділяє висновок оскаржуваного рішення щодо необхідності виключення з розрахункового періоду для обчислення пені днів фактичної часткової/повної оплати суми заборгованості, розрахунку пені за період з 04.02.2012 року по 29.01.2013 року. За правильно визначений період пеня складає 839 498,56 грн.

Статтею 83 Господарського процесуального кодексу України господарському суду надано право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Спростовуючи доводи апелянта щодо неправомірного зменшення господарським судом розміру пені, слід зазначити наступне:

Скориставшись наданим законом правом, господарський суд врахував, що відповідач-3 є комунальним підприємством, єдиним видом діяльності якого є виробництво і постачання теплової енергії за регульованими тарифами споживачам, які є бюджетними установами, знаходиться у скрутному фінансово-економічному становищі, а нарахована позивачем неустойка не може бути непомірним тягарем для боржника та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Апелянт жодним чином зазначені мотиви суду не спростував. Також, апелянт не зазначив та не довів належними та допустимими доказами, які збитки (у розумінні ч.1 ст.225 Господарського кодексу України) понесені ним в результаті неналежного виконання відповідачем -3 зобов'язання, яке виникло у останнього перед відповідачем на підставі договору від 12.03.2012 року №11685/21/129274.

Щодо стягнення судом на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат, то мотиви часткового задоволення вимог зазначені судом, є вірними, тому з висновком суду про необхідність стягнення менших, ніж заявлені, сум, колегія суддів також погоджується.

Таким чином, висновки оскаржуваного судового рішення відповідають дійсним обставинам справи, обґрунтовані, законні. Апеляційна скарга є не доведеною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2016 року у справі № 904/1539/13-г залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Т.А. Верхогляд

Суддя: А.Є. Чередко

Суддя: Ю.Б. Парусніков

Підписано в повному обсязі 03.08.2016 року.