УХВАЛА

03 серпня 2016 року Справа № 913/994/15

Провадження №33/913/994/15

Розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит № 25/05-6 від 25.05.2016 на дії відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у зведеному виконавчому провадженні №49063121 з виконання наказу господарського суду Луганської області від 11.01.2016 у справі №913/994/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю МІК, м.Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит, м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 447 890 грн 76 коп.,

орган виконання рішення - відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції,

Суддя Драгнєвіч О.В.

Секретар судового засідання Дмітрієва К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача (стягувача): ОСОБА_1, представник за довіреністю від 09.12..2015 б/н;

від відповідача (боржника): представник не прибув;

від органу виконання рішень: представник не прибув.

В С Т А Н О В И В:

Товариством з обмеженою відповідальністю МІК (позивачем) заявлені вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит (відповідача) 447890 грн 76 коп. (з урахуванням уточнень ціни позову, викладених в письмових поясненнях від 07.12.2015, з огляду на допущену помилку в зазначенні копійок під час виготовлення позову, а.с.56), з яких : 267 379 грн 50 коп.- сума основного боргу, 109 625 грн 60 коп. - інфляційні нарахування, 6 768 грн 73 коп. - 3% річних, 64 116 грн 93 коп. пеня.

Рішенням господарського суду Луганської області від 21.12.2015 позовні вимоги задоволено частково, присуджено до стягнення з відповідача 267 379 грн 50 коп. - сума основного боргу, 109 625 грн 60 коп. - інфляційні нарахування, 6768 грн 73 коп. - 3% річних, 18545 грн 20 коп. пеня. В іншій частині позову відмовлено.

На виконання вказаного рішення господарським судом видано наказ від 11.01.2016 №913/994/15.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" 30.05.2016 звернулось до господарського суду Луганської області відповідно до ст. 121-2 ГПК України зі скаргою від № 25/05-6 від 25.05.2016, в якій просило:

- визнати незаконними постанови відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про арешт коштів боржника від 31.03.2016 по зведеному виконавчому провадженню №449063121 в межах наказу господарського суду Луганської області у справі № 913/994/15;

- скасувати постанови відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про арешт коштів боржника від 31.03.2016 по зведеному виконавчому провадженню № 449063121 в межах наказу у справі № 913/994/15;

- зобовязати відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції відкликати повідомлення про арешт коштів, що містяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" у фінансових установах: ПАТ "ПУМБ", АТ "Райффайзен банк Аваль" у місті Києві, ПАТ "ОСОБА_2 ДБУ", ПАТ "ІНГ ОСОБА_2 Україна", АТ "Ощадбанк, ПАТ "Укрсоцбанк",

Обгрунтовуючи вимоги скарги, боржник вказує, що в ході виконання наказу суду від 11.01.2016 № 913/994/15, який входить до складу зведеного виконавчого провадження №449063121, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції (далі ВДВС Сєвєродонецького МУЮ) винесені постанови від 31.03.2016 про накладення арешту на кошти товариства, що містяться на рахунках, відкритих у фінансових установах: ПАТ "ПУМБ", АТ "Райффайзен банк Аваль" у місті Києві, ПАТ "ОСОБА_2 ДБУ", ПАТ "ІНГ ОСОБА_2 Україна", АТ "Ощадбанк, ПАТ "Укрсоцбанк", і зокрема, рахунку, з якого велося нарахування заробітної плати робітникам Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит", у тому числі шахтарям. З цього ж банківського рахунку здійснюється сплата податків та інших обовязкових платежів до Державного бюджету України.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 30.05.2016 відновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" процесуальний строк на подання скарги на дії ВДВС Сєвєродонецького МУЮ, прийнято скаргу та призначено до розгляду на 13.06.2016.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 13.06.2016 в звязку з задоволенням клопотання представника боржника про відкладення розгляду справи, судовий розгляд відкладено на 04.07.2016.

Відповідачем (боржником) через канцелярію суду були надані уточнення вимог за скаргою від 27.06.2016 (т.1, а.с.186-188), в яких останній просив суд:

1. Визнати незаконною постанову відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про арешт коштів боржника від 31.03.2016 по зведеному виконавчому провадженню № 449063121, якою накладено арешт на банківський рахунок боржника № 9111 у ПАТ ПУМБ.

2. Зобовязати відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції повідомити ПАТ ПУМБ про зняття арешту з коштів ТОВ ДТЕК СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ, що містяться на рахунку № 9111, який використовується ТОВ ДТЕК СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ для виплати заробітної плати робітникам підприємства, а також з якого здійснюється сплата податків та інших обов'язкових платежів до Державного бюджету.

3. Решту вимог викладених у скарзі № 25/05-6 від 25.05.2016 залишити без розгляду.

Судом у відповідності до статті 22 Господарського процесуального кодексу України прийнято надані уточнення вимог до розгляду.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 04.07.2016 в звязку з невиконанням скаржником вимог ухвал суду, судовий розгляд відкладено на 20.07.2016.

В подальшому, представником відповідача (боржника) на адресу суду направлено заяву про зміну вимог за скаргою б/н б/д, надійшла 19.07.2016 (т.2, а.с.241243), в якій відповідач просить суд:

1. Визнати недійсною постанову відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про арешт коштів боржника від 31.03.2016 по зведеному виконавчому провадженню № 449063121, якою накладено арешт на кошти на банківському рахунку боржника № 9111 у ПАТ ПУМБ.

2. Зобовязати відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції надіслати ПАТ ПУМБ постанову про зняття арешту з коштів ТОВ ДТЕК СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ, що містяться на рахунку № 9111, який використовується ТОВ ДТЕК СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ для виплати заробітної плати робітникам підприємства, а також з якого здійснюється сплата податків та інших обов'язкових платежів до Державного бюджету.

3. Від решти вимог, викладених у скарзі, відмовляється.

Судом прийнято їх у відповідності до статті 22 Господарського процесуального кодексу України подану заяву, розгляд скарги здійснюється з їх урахуванням.

Відповідачем 21.07.2016 через канцелярію суду також подано заяву про зміну вимог за скаргою від 20.07.2016 б/н (т.3, а.с.2-3), в якій останній просить:

1. Визнати недійсною постанову відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Луганській області про арешт коштів боржника від 31.03.2016 у частині накладення арешту на грошові кошти у сумі 408353 грн. 81 коп., які знаходяться на розрахунковому рахунку ТОВ «ДТЕК Свєрдловантрацит» № 9111 відкритому у ПАТ ПУМБ, які були накладені на виконання наказу № 913/994/15 від 11.01.2016 у зведеному виконавчому провадженню № 449063121.

2. Вважати дану вимогу, викладену у заяві, остаточною, раніше подані уточнення та зміни вимог не приймати до уваги.

3. Від решти вимог скарги відповідач відмовляється.

Відповідно до абз.1 п.п.3.12 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу.

Абзацом 2 пп.9.9 п.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України передбачено, що у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII1 ГПК тощо.

Зі змісту вищевказаної заяви вбачається, що скаржник фактично уточним першу вимогу скарги та відмовився від решти вимог.

Розглянувши подану боржником заяву про зміну вимог за скаргою, встановивши, що вказана заява була завчасно направлена іншій стороні, що було підтверджено представником позивача в судовому засіданні, суд приймає її як остаточну редакцію заявлених вимог у відповідності до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, розгляд скарги здійснюється з її урахуванням.

Від позивача надійшов відзив на уточнення до скарги від 01.08.2016 № 08-01-16/4ю, в якому він просить у задоволенні скарги відмовити з посиланням на її необґрунтованість. В судовому засіданні представником позивача також підтримано викладені доводи у відзиві.

Від відповідача у справі надійшло клопотання б/н б/д, в якому останній просив розглянути скаргу без участі його повноважного представника.

Відповідачем вимоги ухвал суду повністю не виконано, витребуваних документів не представлено.

Суд, розглянувши подане відповідачем клопотання, вважає за можливе його задовольнити, з огляду на присутність представника відповідача в минулих судових засіданнях, надання судом достатнього часу для підготовки сторонами додаткових документів необхідних для розгляду скарги, а також відсутності обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду скарги.

Від органу виконання судового рішення надійшов відзив на скаргу від 14.07.2016 № 7540/03-50, в якому останній просив відмовити в задоволенні скарги у повному обсязі.

Крім того, від Сєвєродонецького міського відділу ДВС надійшло клопотання від 14.07.2016 № 7539/03-50 про розгляд скарги без участі його повноважного представника.

Вказане клопотання судом задоволено.

Як вбачається з матеріалів справи, відділом державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції 31.03.2016 року винесено постанову у зведеному виконавчому провадженні №49063121 про арешт коштів боржника, що містяться на рахунку №9111 в Публічному акціонерному товаристві "Перший український міжнародний банк", код банку 334851 (який відкрито за різними кодами валют) у межах суми 4051708,63 грн з урахуванням виконавчого збору в сумі 367549,91 грн. (т.1, а.с.147).

Звертаючись із відповідною скаргою (враховуючи надані відповідачем в подальшому уточнення та зміни вимог скарги) на вказані дії державного виконавця ТОВ "ДТЕК Свердловантрацит» зазначив, що постановою від 31.03.2016 державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти на рахунку, з якого велося нарахування заробітної плати робітникам товариства, у тому числі шахтарям. З цього ж банківського рахунку здійснюється сплата податків та інших обовязкових платежів до Державного бюджету України.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом, а ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, заявник вважає, що накладення арешту на рахунки боржника на підставі постанов від 31.03.2016, які призначені для виплати заробітної плати та для обігу коштів соціального страхування в національній валюті, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати, що призводить до порушення конституційних прав громадян, що працюють на підприємстві. Також товариство позбавлене можливості сплачувати податки та інші обовязкові платежі до Державного бюджету України.

Дослідивши матеріали скарги та поданих документів, господарський суд дійшов висновку про наступне.

Статтею 6 Закону України Про виконавче провадження передбачені гарантії прав фізичних осіб та юридичних осіб у виконавчому провадженні, зокрема, державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних осіб і юридичних осіб.

Законом України Про виконавче провадження, зокрема, ч. 1 статті 32 встановлені заходи примусового виконання рішень, одним з яких є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Згідно з ч. 1 статті 57 Закону України Про виконавче провадження, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до абз. 1 ч.2 ст. 57 Закону України Про виконавче провадження, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Згідно ч. 3 ст. 65 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Частиною 5 ст. 65 Закону України Про виконавче провадження визначено, що не підлягають стягненню в порядку, встановленому цим Законом, кошти що перебувають на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки" та кошти що знаходяться на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання" та статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику".

Водночас, відповідачем не надано суду доказів, що вказаний рахунок №9111 у ПАТ ПУМБ є рахунком зі спеціальним режимом використання, та на нього розповсюджуються застереження зазначені у ч. 5 ст. 65 Закону України Про виконавче провадження, а отже дії державного виконавця при накладенні арешту на грошові кошти на вказаному рахунку не суперечать вимогами Закону України Про виконавче провадження.

До того ж, згідно довідки ПАТ ПУМБ № КНО-52.4/610 від 13.04.2016 , рахунок № 9111 не є рахунком зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, та використовується відповідачем для виплати заробітної плати працівникам, витрат на відрядження, а також сплати обовязкових платежів (зборів), повязаних з нарахуванням заробітної плати та інших обовязкових платежів, а саме податку з доходів фізичних осіб, аліментів, військового збору, єдиного внеску.

З наведеної довідки неможливо зробити висновок, що рахунок використовується виключно для акумулювання грошових коштів, спрямованих на виплату заробітної плати та решти похідних від неї платежів.

Крім того, в довідці банку зазначено про те, що рахунок відкрито в національній валюті. Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови державного виконавця та наданої інформації ПАТ ПАТ «Перший український міжнародний банк» від 29.07.2016 за вих..№19.1/676 на вимогу суду - рахунок відкрито та використовується відповідачем за різними видами валют (долари США, Євро, фунт стерлінг, російський рубль), хоча у відповідності до вимог чинного законодавства заробітна плата сплачується працівникам в національній валюті.

Згідно отриманої судом інформації від ПАТ «Перший український міжнародний банк» станом на 20.07.2016 залишок грошових коштів на вказаному рахунку № 9111 складає 4055414 грн 37 коп.

На вимогу суду відповідач не надав докази звернення до державного виконавця та повідомлення останнього про функціональне використання вказаного рахунку, кошти з якого, як стверджує останній, використовуються для здійснення виплати заробітної плати.

У відповідності до вимог ст.ст.33-34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, скаржником в порушення вимог ст.ст.33-34 ГПК України в обґрунтування власної позиції не надано суду належних доказів використання рахунку № 9111 у ПАТ ПУМБ виключно для акумулювання грошових коштів, які спрямовуються на виплату заробітної плати працівникам та соціальних платежів; не подано доказів того, що грошові кошти, наявні на рахунку, будуть спрямовані саме на виплату заробітної плати працівникам підприємства; доказів нарахування заробітної плати та її розміру на час накладення арешту державним виконавцем, зокрема, розрахункової відомості з нарахування заробітної плати, список перерахування в банк заробітної плати за певні місяці, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (звіт з формою 1ДФ) з відміткою органу державної фіскальної служби про їх прийняття, звіт з праці форми 1ПВ; не доведено суму заборгованості з виплати заробітної плати працівникам (не надано сальдо формування заборгованості із зазначенням періоду її виникнення та сум), не доведено яка саме грошова сума, наявна на арештованому рахунку підлягала виплаті в якості заробітної плати працівникам ТОВ ДТЕК Свердловантрацит тощо.

Виписка по рахунку за період з 01.07.2015 по 01.07.2016, що надана відповідачем, свідчить про те, що за вказаний період дійсно здійснювались виплати заробітної плати.

Скаржником також було надано довідку щодо заборгованості по заробітній платі робітникам ТОВ ДТЕК Свердловантрацит, згідно якої вбачається, що підприємство має заборгованість по виплаті заробітної плати працівникам станом на 01.06.2016 у сумі 28544455 грн. 96 коп.

Водночас, зі змісту вищевказаної довідки неможливо встановити період формування вказаної заборгованості, не вказано, яка сума заборгованості по заробітній платі існувала на час прийняття постанови про арешт коштів від 31.03.2016 та сума заробітної плати, що підлягає сплаті працівникам підприємства на час розгляду скарги.

Отже, в матеріалах скарги відсутні докази того, що кошти, наявні на вказаному рахунку будуть спрямовані саме на виплату заробітної плати працівників підприємства.

На вимогу суду відповідачем не надано доказів нарахування заробітної плати та її розміру (формування сальдо заборгованості) з моменту накладення арешту державним виконавцем, зокрема, розрахункової відомості з нарахування заробітної плати, список перерахування в банк заробітної плати за певні місяці, податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (звіт з формою 1ДФ) з відміткою органу державної фіскальної служби про їх прийняття, звіт з праці форми 1ПВ тощо.

Так, юридичні особи, які нараховують або виплачують дохід фізичним особам, є податковими агентами. Вони зобовязані нарахувати, утримати і сплатити до бюджету ПДФО від імені та за рахунок фізичної особи з виплачених їй доходів, а також подати звітність із цього податку. Такою звітністю є Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ). Розрахунок подається, якщо протягом звітного періоду нараховували доходи, незалежно від того, чи їх виплачували.

Проте, вказаних доказів відповідачем до матеріалів справи не надано. За таких обставин не можливо визначити розмір грошових коштів, які дійсно необхідні саме для виплати заробітної плати працівникам підприємства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова державного виконавця відповідає вимогам закону України Про виконавче провадження, а скаржником не доведено, що наявні на арештованому рахунку грошові кошти будуть використані відповідачем саме для виплати конкретної суми заробітної плати працівникам підприємства.

Представником заявника 21.07.2016 було подано заяву №б/н від 20.07.2016 про зміну вимог за скаргою, згідно якої заявник частково відмовився від раніше заявлених вимог за скаргою (в частині зобовязання органу ВДВС повідомити, направити постанову про зняття арешту з коштів ПАТ «ПУМБ»), яку судом було прийнято згідно ст.22 ГПК України.

В абзаці 2 п. 9.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України зазначено, що у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Отже, оскільки відповідач (заявник) відмовився від частини вимог по скарзі, провадження у скарзі в цій частині слід припинити.

З огляду на зазначене, суд дійшов до висновку про те, що скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит в частині визнання недійсною постанови відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції від 31.03.2016, слід відхилити. В решті вимог за скаргою провадження підлягає припиненню.

Керуючись п.4. ч.1 ст. 80, 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит №25/05-6 від 25.05.2016 в частині визнання недійсною постанови відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Луганській області про арешт коштів боржника від 31.03.2016 у частині накладення арешту на грошові кошти у сумі 408353 грн. 81 коп., які знаходяться на розрахунковому рахунку ТОВ «ДТЕК Свєрдловантрацит» № 9111 відкритому у ПАТ ПУМБ, які були накладені на виконання наказу № 913/994/15 від 11.01.2016 у зведеному виконавчому провадженню № 449063121, відхилити.

2. В решті вимог по скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит № 25/05-6 від 25.05.2016 провадження припинити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення.

Суддя О.В. Драгнєвіч