номер провадження справи 32/50/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2016 Справа № 908/1360/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Запорізького обласного управління, (69063, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 48)

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14)

про стягнення 620646,07грн.

Суддя Колодій Н.А.

За участю представників сторін:

Від позивача ОСОБА_1В, на підставі довіреності № 935 від 14.06.2016р.

Від відповідача ОСОБА_2, на підставі довіреності № 58 від 31.12.2015р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача суми 850397,88 грн., з яких: сума 787399,88 грн. заборгованість по комісійній винагороді за період з вересня 2015р. по березень 2016р. за договором на приймання платежів від фізичних осіб № 191/08 від 31.12.2008р., сума 62998,66 грн. пеня.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.05.2016р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1360/16, судове засідання призначено на 05.07.2016р. Ухвалою суду від 05.07.2016р. в порядку ст. 69 ГПК України строк розгляду спору у справі продовжено, розгляд справи відкладено на 20.07.2016р. У судовому засіданні 20.07.2016р. на підставі ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 27.07.2016р.

27.07.2016р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

05.07.2016р. до господарського суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій зазначено, що у звязку з частковим погашенням відповідачем заборгованості, а саме: основного боргу у сумі 523656,20 грн. (за період з вересня 2015р. по січень 2016р.) та нарахуванням заборгованості за квітень 2016р. у сумі 124446,74 грн., та травень 2016р. у сумі 123024,53 грн. АТ «Ощадбанк» зменшує позовні вимоги. Всього за період з лютого 2016р. по травень 2016р. заборгованість по комісійній винагороді становить суму 511514,29 грн., штрафні санкції суму 109431,78 грн. Просить прийняти заяву до розгляду та стягнути з відповідача суму 620646,07 грн., з яких: сума 511514,29 грн. - заборгованість по комісійній винагороді, сума 109431,78 грн. пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди.

За приписами ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Заява позивача не суперечить приписам ст. 22 ГПК України та прийнята судом до розгляду.

Таким чином, предметом позову є у даній справі є вимоги про стягнення з відповідача суми 620646,07 грн., з яких: сума 511514,29 грн. - заборгованість по комісійній винагороді за період з лютого 2016р. по травень 2016р. за договором на приймання платежів від фізичних осіб № 191/08 від 31.12.2008р., сума 109431,78 грн. пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди.

Позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, на підставі ст.ст. 11, 526, 530, 617, 629 ЦК України, ст.ст. 174, 193, 218, 230 ГК України, просить позов задовольнити.

Відповідач просить припинити провадження у справі в частині стягнення заборгованості в розмірі 787399,22 грн. за вересень 2015р. березень 2016р. Зменшити розмір пені до 1000 грн. та розстрочити виконання рішення на 12 місяців починаючи з серпня 2016р. із щомісячною сплатою рівними частинами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

31.12.2008р. між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (станом на час розгляду справи - Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України, банк, позивач у справі) та Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» (клієнт, відповідач) був укладений договір на приймання платежів від фізичних осіб № 191/08 відповідно до умов якого, клієнт доручає, банк приймає на себе зобовязання здійснювати підзвітними установами банку в м. Запоріжжя та Запорізькій області, згідно з додатком № 1 до цього договору, приймання та перерахування сум платежів від фізичних осіб-платників на користь клієнта по структурним підрозділам клієнта. Структурними підрозділами клієнта є райони електричних мереж (РЕМ клієнта) та Запорізькі міські електричні мережі ВАТ «Запоріжжяобленерго» (ЗМЕМ клієнта). Юридичні та банківські реквізити структурних підрозділів клієнта вказані в додатку № 2 до цього договору, який є невідємною частиною (п. 1.1).

Згідно з п. 5.1 договору, з урахуванням додаткової угоди № 1 від 01.04.2014р., суми платежів, які приймав банк на користь клієнта, перераховуються банком на поточні рахунки із спеціальним режимом використання та на поточні рахунки, згідно з пунктами 1.1.1 та 1.1.2, не пізніше наступного банківського дня після сплати платежів громадянами у відділеннях банку у м. Запоріжжя і Запорізькій області та не пізніше трьох банківських днів в ТВБВ банку в Запорізькій області.

Пунктом 5.2 договору, в редакції додаткової угоди № 3 від 11.03.2015р., сторони передбачили, що за надані послуги з перерахування платежів за спожиту електроенергію, що адресовані на поточні рахунки із спеціальним режимом використання клієнта, відкриті для структурних підрозділів клієнта, клієнт сплачує банку комісійну винагороду в розмірі 1,0% від загальної суми платежів, які перераховані банком на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, які вказані в додатку № 2, не пізніше 5-ти банківських днів з дати надходження від банку підписаного зведеного акту виконаних робіт, шляхом перерахування коштів з поточного рахунку ВАТ «Запоріжжяобленерго», на поточний рахунок банку, відкритий в філії Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України».

Відповідно ж до п. 5.4 договору, в редакції додаткової угоди № 3 від 11.03.2015р., підставою для остаточних розрахунків між сторонами є зведений акт виконаних робіт, який складається на підставі підписаних актів прийому-здачі виконаних робіт, які підписують уповноважений керівник банку та керівник структурного підрозділу клієнта, за місцями їх розташування. Банк щомісяця не пізніше перших 2-х банківських днів місяця наступного за звітним надсилає на електронні адреси підрозділів клієнта (електронні адреси зазначені у додатку № 9 до цього договору) акти прийому-здачі виконаних робіт та зведений акт виконаних робіт на електронні адреси клієнта. У разі відсутності зауважень, керівник підрозділу клієнта на протязі 2-х банківських днів з дати отримання, підписує акт прийому-здачі виконаних робіт і обидва примірника надсилає до банку. Банк на протязі 2-х банківських днів з дати надходження акту прийому-здачі підписує його та один оригінальний примірник повертає відповідному підрозділу клієнта. Клієнт до 8-го банківського дня місяця, наступного за звітним, повинен підписати два примірника зведеного акту виконаних робіт та надати його на підпис банку. Банк на протязі 2-х банківських днів з дати отримання, підписує зведений акт виконаних робі та повертає один примірник клієнту.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно з пунктами 7.1, 7.2 договору він укладений на строк до 31.12.2009р. договір набирає чинності з 01.01.2009р. У разі необхідності подальшої дії договору, при умові продовження виконання банком своїх зобовязань та за відсутності письмового повідомлення клієнта про припинення дії договору, направленого банку не пізніше одного місяця до закінчення терміну дії цього договору, договір вважається чинним на такий же термін та на тих же умовах на протязі наступного календарного року.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із матеріалів справи слідує, що відповідач своє зобовязання щодо сплати комісійної винагороди за надані послуги з перерахування платежів за спожиту електроенергію належним чином не виконував. У звязку з чим, у нього за період з лютого 2016р. по травень 2016р. утворилась заборгованість в розмірі 511214,29 грн.

Матеріали справи також свідчать, що відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості за лютий 2016р. в розмірі 138542,02 грн. та за березень 2016р. в розмірі 125201 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 18555 від 13.07.2016р. на суму 138542,02 грн., № 19101 від 15.07.2016р. на суму 60201 грн., № 19696 від 20.07.2016р. на суму 40000 грн., № 19725 від 21.07.2016р. на суму 25000 грн.

Враховуючи, що суму 263743,02 грн. сплачено відповідачем після звернення позивача з позовом до суду, позовні вимоги в цій частині підлягають припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Таким чином, станом на день слухання справи, заборгованість по комісійній винагороді відповідача перед позивачем становить 247741,27 грн. за період квітень травень 2016р.

Факт наявності заборгованості в розмірі 247471,27 грн. підтверджується матеріалами справи.

Відповідач доказів перерахування позивачу зазначеної вище суми не надав.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 247471,27 грн. заборгованості по комісійній винагороді.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 109431,78 грн. за загальний період з 18.11.2015р. по 02.07.2016р.

Пунктом 6.3 договору, в редакції додаткової угоди № 3 від 11.03.2015р., сторони визначили, що за порушення клієнтом термінів перерахування комісійної винагороди, оговорених в пункті 5.2 цього договору, на рахунок банку, клієнт сплачує банку пеню в розмірі 0,1% від суми не перерахованого платежу за кожний день затримки перерахування платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який стягується пеня.

Відповідно до вимог Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Факт порушення грошових зобовязань відповідачем є доведеним, період та розмір заявленої до стягнення пені визначний позивачем вірно, а тому вимога про стягнення з відповідача суми 109431,78 грн. пені підлягає задоволенню.

Як вже зазначалось, відповідач заявив клопотання про зменшення пені до 1000 грн. та розстрочення виконання рішення на 12 місяців починаючи з липня 2016р. із щомісячною сплатою рівними частинами.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України господарський суд приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Відповідно ж до п. 6 ст. 83 ГПК України передбачено право господарського суду, приймаючи рішення відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання тощо. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. Однак перш за все, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для стягувача при затримці виконання рішення суду та не допускати їх настання.

Умови договору щодо здійснення оплат відповідач порушив ще з жовтня 2015р. і до подачі позову до суду (за період з жовтня 2015р. до травня 2016р.) жодної оплати відповідачем здійснено не було. Сплату наявної заборгованості відповідач почав лише після порушення провадження у даній справі. Крім того, сторони самостійно визначили умови відповідальності за порушення грошових зобовязань шляхом сплати пені. Викладені відповідачем обставини щодо скрутного матеріального становища не є винятковими, не спростовують наявність вини у простроченні виконання грошового зобовязання та не звільняють від належного виконання умов укладеного сторонами договору щодо здійснення відповідних оплат за надані контрагентом послуги. Скрутне матеріальне становище також не позбавляє відповідача уникнути відповідальності, у даному випадку сплати пені, за неналежне виконання своїх грошових зобовязань.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення пені до 1000 грн. та надання відстрочки виконання рішення на 12 місяців. У задоволенні клопотань відмовлено.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору в розмірі 9309,69 грн. покладаються на відповідача.

Суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі зменшення розміру позовних вимог сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду. Отже сума судового збору в розмірі 3446,28 грн. буде повернута позивачу у разі подання до господарського суду відповідного клопотання.

Керуючись ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі № 908/1360/16 в частині вимог про стягнення суми 263743,02 грн. заборгованості по комісійній винагороді, за відсутністю предмету позову.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14; ) на користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк», (69063, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 48; ) суму 247471 (двісті сорок сім тисяч чотириста сімдесят одна) грн. 27 коп. заборгованості по комісійній винагороді, суму 109431 (сто девять тисяч чотириста тридцять одна) грн. 78 коп. пені, суму 9309 (девять тисяч триста девять) грн. 69 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 29 липня 2016 р.

Суддя Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.