ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2016 року Справа № 904/1882/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Євстигнеєва О.С., Пархоменко Н.В.

секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник ( дов. від 01.04.2016 р. № 374 )

від відповідача: Бордунова І.О. - представник ( дов. від 28.12.2015 р. № 12-0830 )

від третьої особи: Дорофєєва Т.А. - представник ( дов. від 18.04.2016 р. № 46 )

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2016 р. у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4,

м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Державного вищого навчального закладу

"Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана"

в особі структурного підрозділу

Криворізького коледжу економіки та управління

Державного вищого навчального закладу

"Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана",

м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України

у Дніпропетровській області,

м. Дніпропетровськ

про усунення перешкод у здійсненні користування орендованим майном

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Державного вищого навчального закладу "Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана" в особі структурного підрозділу Криворізького коледжу економіки та управління Державного вищого навчального закладу "Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана" про усунення Позивачу перешкоди у здійсненні користування нежитловими вбудованими приміщеннями площею 144.26 кв. м. ( реєстр. Номери: бокс НОМЕР_1, бокс НОМЕР_2, бокс НОМЕР_3, бокс НОМЕР_4 ) та відкритою площадкою ( замощення ) площею 404,0 кв. м., розміщеними за адресою; АДРЕСА_1 та належними Позивачу на праві оренди згідно договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-5864-ОД від 01.12.2015 р., шляхом зобов'язання Відповідача здійснити підключення вказаних вище приміщень та відкритої площадки до загальної електромережі об'єкта нерухомості - комплексу будівель площею 18 466,3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1., а також подачу до них електричної енергії з цієї електромережі ( заява про уточнення позовних вимог від 19.04.2016 р. ).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Орендодавець ( регіональне відділення Фонду держмайна України у Дніпропетровській області ) передало в оренду повністю укомплектовані орендовані об'єкти, в тому числі з наявним електрозабезпеченням. Припинивши електропостачання орендованих об'єктів, Відповідач створив перешкоди у користуванні орендованих об'єктів, адже, його використання для ремонту автомобілів та розміщення автостоянки не видається можливим без електричної енергії.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилався на те, що оскільки Відповідач підписав акт приймання-передачі орендованого державного майна без застережень, то він погодився з тим, що об'єкт оренди, який передавався йому за цим актом, був повністю укомплектований, відповідає вимогам закону і умовам договору оренди та задовольняє його потреби, незважаючи на відструмлення електрообладнання об'єкта оренди.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2016 р. ( суддя Воронько В. Д. ) у справі № 904/1882/16 в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з того, що Позивач не довів того, що Відповідач своїми діями чи бездіяльністю порушив його права.

Не погодившись з вказаним рішенням Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2016р. у справі № 904/1882/16 скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, з урахуванням їх уточнень, в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що не існують будь-які правові чи технічні перешкоди для налагодження електрозабезпечения орендованого Позивачем майна. Належним способом захисту цивільних прав Позивача є усунення перешкод у здійсненні користування орендованим майном. Адже, спір виник з приводу підключення орендованого майна до електромережі Відповідача, а не з приводу умов договору про відшкодування витрат балансоутримувача, зміст яких є похідним під вирішення основного спору. Отже, вимога про вирішення переддоговірного спору відповідно до ст. 649 ЦК України є неналежним способом захисту. Погодивши у відповідності зі ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди, надавши регіональному відділенню фонду держмайна висновок про можливість оренди наявного на балансі державного індивідуально визначеного майна, яке технологічно приєднане до об'єкту нерухомості, Відповідач зобов'язався створити умови його функціонального використання орендарем згідно із заявленою метою. Проте, такої можливості орендарю створено не було, що змусило орендаря використати судовий захист.

Судом не було враховано: пояснення представника орендодавця (третьої особи) про наявність електропостачання орендованого майна на дату укладення договору; під час прийняття предмета оренди не виникало зауважень, що в силу ст. 767 ЦК України свідчить про його комплектність. Отже, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що орендовані приміщення не були підключені до загальної електромережі об'єкта нерухомості. Також судом не враховано наявні в матеріалах справи листи балансоутримувача до орендаря, в яких причиною відключення зазначено не технічні перешкоди, а відсутність бюджетних коштів та додаткових лімітів.

У відзиві на апеляційну скаргу Відповідач зазначає на тому, що рішення господарського суду Дніпропетровської області є законним, обґрунтованим та прийнятим відповідно до норм матеріального та процесуального права. Так, підтвердженням відсутності струму в електромережі, яка є частиною об'єкта оренди на час погодження, укладення договору оренди та передавання орендованого майна є додаток № 11 до договору № 415195 про постачання електричної енергії за державні кошти від 19.01.2015 р., з чого вбачається, що Відповідач не мав можливості у різний спосіб вчинити відключення об'єкта оренди від струму за часу дії договору оренди, який не був взагалі забезпечений електричною енергією постачальним підприємством за рік до виникнення спору між сторонами. Враховуючи наявність альтернативного способу права орендаря на вибір постачальника комунальних послуг, беручи до уваги відсутність пропозицій та інформації щодо режиму роботи орендаря, потужності використовуємого обладнання ( технічне обслуговування та ремонт автомобілів це передбачає ) тощо, балансоутримувач, в зв'язку із закінченням дії попереднього договору від 19.01.2015 р., переуклав договір № 416195 про постачання електричної енергії за державні кошти від 26.01.2016 р., термін дії якого передбачено з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., додатком № 11 до якого сторони передбачили перелік об'єктів електрозабезпечення (орендоване майно в додатку відсутнє), поклавши в основу угоди дані попередніх правовідносин.

Посилання Позивача на порушення Відповідачем вимог ст. 767 ЦК України, останній вважає некоректним через те, що балансоутримувач передав орендареві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню. Відсутність струму безпосередньо в орендованому приміщенні є наслідком наявності договірних зобов'язань перед електропостачальником, які виникли заздалегідь до укладення договору оренди від 01.12.2016 р. № 12/02-5864-ОД. Балансоутримувач повідомив в довідці до договору про оцінку вартості нерухомості про відсутність електроосвітлення, отже, виконав зобов'язання про особливі властивості та недоліки речі, які йому відомі. У відповіді ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» на запит Відповідача зазначається, що об'єкт оренди не приєднаний до електричних мереж та не електрифікований, для приєднання електроустановки орендованого приміщення до електричної мережі необхідно укласти договір про приєднання до електричних мереж, що передбачає замовлення технічних умов, які, згідно пояснень представника Позивача, останній сплачувати не має наміру, що в свою чергу свідчить про порушення умов п. 5.11 договору оренди, а саме: здійснювати витрати, пов'язані з утриманням орендованого майна.

Третя особа у відзиві на апеляційну скаргу просить суд прийняти законне та обґрунтоване рішення по даній справі, посилаючись на те, на момент укладання договору оренди № 12/02-5864-ОД від 01.12.2015 р., об'єкти оренди були підключені до електропостачання та до них здійснювалась подача електроенергії.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І.М. у складі колегії суддів: Вечірка І.О., Науменка І.М.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.06.2016 р. апеляційна скарга прийнята до провадження колегією суддів у складі: Кощеєва І. М. (головуючий ), суддів: Вечірка І.О., Науменка І.М. Розгляд справи призначено на 30.06.2016 р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.06.2016 р. розгляд справи відкладено на 14.07.2016 р.

В судовому 14.07.2016 р. по справі оголошено перерву до 04.08.2016 р.

Розпорядженням керівника апарату суду від 03.08.2016 р. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі, у зв'язку з перебуванням у відпустці суддів Вечірка І.О., Науменка І.М.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І.М. у складі колегії суддів: Євстигнеєва О.С., Пархоменко Н.В.

У судовому засіданні 04.08.2016 р. оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2015 р. між Регіональним відділенням Фонду держмайна України у Дніпропетровській області ( Орендодавець ) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 ( Орендар ) укладений Договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 12/02-5864-ОД, згідно з п. 1.1 якого, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно: нежитлові вбудовані приміщення площею 144,26 кв. м. ( реєстрові номери: бокс НОМЕР_1, бокс НОМЕР_2, бокс НОМЕР_3, бокс НОМЕР_4 ) та відкриту площадку ( замощення ) площею 404,00 кв. м., розміщене за адресою: АДРЕСА_1, що перебувають на балансі Криворізького коледжу економіки та управління Державного вищого навчального закладу "Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана".

Відповідно до п. 1.3 договору оренди стан майна на момент укладення договору визначається за узгодженим висновком Балансоутримувача і Орендаря, який додається до договору.

Згідно з актом приймання-передачі від 01.12.2015 р., підписаним між Орендодавцем та Орендарем, погодженим Балансоутримувачем, орендоване майно отримане Позивачем без застережень щодо його стану або/чи наявних недоліків.

У висновку від 01.12.2015 р. про технічний стан майна, яке передається в оренду, зазначено про відсутність дефектів об'єкта оренди. Майно не потребує капітального та поточного ремонту, стіни, перегородки, покриття, покрівля, підлога, отвори, інше не мають дефектів. Інформація стосовно електрозабезпечення приміщень у висновку відсутня.

У відповіднодності до п. 5.11 договору оренди, Орендар зобов'язаний здійснювати витрати на утримання орендованого майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього договору оренди укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг Орендарю, в тому числі на компенсацію плати податку на землю. Або самостійно укласти договори на постачання комунальних послуг.

Зі змісту цього пункту слідує, що ініціатива щодо укладення договору на відшкодування витрат покладена саме на Орендаря, оскільки Балансоутримувач не є стороною договору оренди, а у разі неукладення договору з Балансоутримувачем він має вирішити питання про оплату витрат на утримання майна самостійно шляхом укладення ним договорів з постачальниками комунальних послуг.

Листом від 11.01.2016 р. Орендар звернувся до Балансоутримувача з вимогою надати проект договору на відшкодування витрат на утримання орендованого майна та роз'яснити причини припинення електропостачання орендованих електроустановок.

Балансоутримувач 27.01.2016 р. надав відповідь про те, що Орендар, маючи намір орендувати майно, мав можливість заздалегідь вирішити питання електрозабезпечення орендованого майна, погодити обсяги споживання електроенергії, укласти договір на постачання електроенергії та вчинити інші дії. Коледж є бюджетною установою, обмежений лімітом на використання електроенергії, тому не має фінансової та технічної можливості підключити об'єкти оренди до електричних мереж.

27.01.2016 р. між сторонами підписано договір № 12/1 на відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна. Питання щодо електрозабезпечення орендованого майна в договорі не вирішувалось. Орендарем при підписанні зазначено, що договір підписаний з протоколом розбіжностей.

В подальшому сторони не дійшли згоди у питанні щодо порядку електрозабезпечення орендованого майна, тому Позивач звернувся до господарського суду з позовом про усунення вказаних вище перешкод шляхом зобов'язання Відповідача приєднати орендоване індивідуально визначене нерухоме майно до загальної електромережі об'єкта нерухомого майна, оскільки припинивши електропостачання орендованих об'єктів, Відповідач створив перешкоди у користуванні ними, адже, використання орендованого майна для ремонту автомобілів та розміщення автостоянки не видається можливим без електричної енергії.

Згідно із ч. 3 ст.767 ЦК України наймач зобов'язаний у присутності наймодавця перевірити справність речі. Якщо наймач у момент передання речі в його володіння не переконається у її справності, річ вважається такою, що передана йому в належному стані.

Акт приймання-передачі орендованого державного майна від 01.12.2015 р. не містить жодних зауважень чи застережень орендаря щодо незадовільного, аварійного технічного (експлуатаційного) стану об'єкта оренди, зокрема, щодо електрозабезпечення в орендованих приміщеннях.

Позивач не надав доказів на підтвердження своїх доводів стосовно того, що орендовані ним приміщення були відключені Відповідачем вже після підписання договору оренди. Відповідач також заперечує вчинення ним дій по відключенню електропостачання до орендованих позивачем приміщень.

Оскаржуваним рішенням, місцевий господарський суд відмовив в задоволенні позову, оскільки Позивач не довів того, що Відповідач своїми діями чи бездіяльністю порушив його права.

Апеляційний господарський суд вважає такий висновок місцевого господарського суду обґрунтованим у зв'язку з наступним.

Статтею 26 Закону України "Про електроенергетику" та пунктом 1.3. Правил користування електричною енергією встановлено, що споживання електричної енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії, споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією згідно із законодавством України (ст. 26 Закону України "Про електроенергетику).

Стаття 27 Закону України "Про електроенергетику" передбачає, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, порушення правил охорони електричних мереж, порушення правил користування енергією.

Відповідно до п. 1.11 Правил користування електричною енергією у разі передачі електроустановки або її частини в оренду та обумовлення договором оренди передачі орендареві відповідних повноважень щодо врегулювання договірних відносин з електропередавальною організацією та/або постачальником електричної енергії щодо електрозабезпечення орендованої електроустановки або її частини між орендарем та суб'єктами електроенергетики мають бути укладені відповідні договори згідно з вимогами цих Правил.

Пунктом 6.6 Правил користування електричною енергією передбачено, що споживачі, які користуються об'єктами (електроустановками) на підставі договорів оренди, здійснюють повну попередню оплату прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період.

Початок та тривалість розрахункового та/або планового періоду для розрахунку плати за спожиту електричну енергію, форма та порядок оплати, терміни здійснення планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між постачальником електричної енергії та споживачем. Таким чином Правилами передбачено, що орендар має укласти договір з електропостачальною організацією на отримання послуг з електропостачання та здійснювати їх оплату.

Посилання Позивача на наявність попереднього договору оренди приміщення з ФОП ОСОБА_8 та договору від 03.06.2013 р. на відшкодування ним витрат на утримання орендованого майна, у якому було передбачено і відшкодування витрат на електропостачання, було відхилено судом першої інстанції обґрунтовано, оскільки факт підписання Балансоутримувачем Договору від 03.06.2013 р. з ФОП ОСОБА_8 не тягне за собою обов'язкового наслідку у вигляді підписання такого договору з ФОП ОСОБА_4

Матеріали справи свідчать, що на час передачі майна в оренду, електропостачання до будівлі не здійснювалось. Так, до справи надано договір від 19.01.2015 р. між ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" та Відповідачем на постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок відповідача. Додатком 11 до цього договору визначено перелік об'єктів споживача, на які здійснювалась подача електроенергії. Серед цих об'єктів вказано навчальний корпус, лабораторний корпус, 2 гуртожитки. Бокси, які є предметом договору оренди з ФОП ОСОБА_4, у цьому додатку не перелічені. Даний договір діяв на час укладення договору оренди нерухомого майна з позивачем.

П. 11.2.1 Договору про постачання електричної енергії за державні кошти, передбачено право Постачальника ( ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕРЕНЕРГО» ) припинити електропостачання коледжу в разі самовільного підключення Споживачем струмоприймачів або збільшення величини приєднаної потужності понад величину, визначену умовами договору.

ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" повідомило Відповідача, що за наявною у нього інформацією об'єкт за адресою: АДРЕСА_1, що наданий в оренду ФОП ОСОБА_4, не електрифікований та не приєднаний до електричних мереж ( лист від 06.04.2016 р. ).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В договорі оренди майна від 01.12.2015 р. не передбачено обов'язку Відповідача здійснити комплекс заходів для здійснення електрозабезпечення орендованого Позивачем нерухомого майна.

Підписавши договір оренди з 3-ю особою, Позивач погодився з тим, що він має виступити ініціатором укладення з Балансоутримувачем договору на відшкодування витрат на утримання майна, або укласти договори на отримання комунальних послуг з їх постачальниками.

Відповідач не є стороною договору оренди і не брав на себе ніяких зобов'язань. Перед укладенням договору оренди Відповідач надав довідку про відсутність у приміщенні електроосвітлення. Відмовляючись від здійснення заходів по підключенню орендованих позивачем приміщень до електромережі, Відповідач зазначає про відсутність у цих приміщеннях окремого лічильника електроенергії, що утруднить її облік, обмеженість у затвердженому кошторисі фінансування на витрати з утримання приміщень, у тому числі на електрозабезпечення, що було враховано місцевим судом.

В той же час, як слушно зауважив господарський суд - питання може бути вирішене Позивачем, шляхом звернення до електропостачальної організації та укладання договору на забезпечення орендованих ним приміщень електричною енергією, але Орендар не здійснив цього, посилаючись на те, що такий спосіб є для нього більш затратним, що є недостатнім доводом на підтвердження заявлених позовних вимог.

Більш того, звіт про оцінку ( п. 10.1. розділу 10 , на який посилається РВ ФДМУ ), доводить, що стан електротехнічного обладнання з характеристикою зносу: пошкодження ізоляції мереж в окремих місцях, утрата еластичності ізоляції проводів, відсутність частини приладів і кришок до них, сліди ремонту увідно-розподільних обладнань, відсоток зносу 40 %, що фактично підтверджує необхідність замовлення технічних умов для використання Орендарем свого обладнання для запобігання пошкодження державного майна, відповідальність за збереження якого несе Орендар.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що Відповідач надав орендоване майно в належному стані, повідомив Орендаря заздалегідь до укладення договору оренди про відструмлення об'єкту оренди та жодним чином не перешкоджав Позивачу здійснювати господарську діяльність під час дії договору оренди, а небажання Позивача реалізувати свої права шляхом виконання своїх зобов'язань за договором оренди та вимог діючого законодавства не може трактуватися як порушення його інтересів з боку ККЕУ ДВНЗ «КНЕУ ім. В.Гетьмана», що є підставою для відмови в задоволені позовних вимог Позивача.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі не можуть бути підставою для скасування рішення у справі, оскільки спростовуються викладеним.

Відтак, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 101-103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2016 р. у справі № 904/1882/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 08.08.2016 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.С. Євстигнеєв

Суддя Н.В. Пархоменко