ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2016 р. Справа № 911/1629/16

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Колесника Р.М. за участю секретаря судового засідання Щотової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», м. Київ

до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» (ПАТ «СК «Скайд»), Київська обл., Вишгородський р-н., с. Старі Петрівці

про стягнення 25 042,75 гривень

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №4 від 04.01.2016;

від відповідача: не зявилися.

Позивач, приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернувся до господарського суду Київської області з позовом до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» (ПАТ «СК «Скайд») про відшкодування 25 042,75 гривень шкоди в порядку регресу.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі страхового акту від 16.09.2015 №00179652 та розрахунку страхового відшкодування, позивачем (страховиком) здійснено виплату страхувальнику страхового відшкодування в розмірі 25 042,75 гривень за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 30.10.2015 за участю автомобіля марки Renault Logan, державний номер AA9825MT, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки Mitsubishi Lancer, державний номер AA7398EX, під керуванням ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Скайд». Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2015 встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_3 п. 2.9а, п. 10.1, п. 10.3 Правил дорожнього руху, тобто вчинення правопорушення, яке передбачене ст. 124, 130 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Представники відповідача в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвали Господарського суду Київської області від 18.05.2016, 08.06.2016 направлялась відповідачу з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену позивачем у позові, яка відповідає адресі, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до правої позиції, викладеної в п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи те, що незявлення відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.06.2015 між приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Уніка» (страховик) та приватним підприємством «Шериф-Захист» (страхувальник) було укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті №370005/4002/0000337, за яким приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Уніка» було застраховано майнові інтереси страхувальника, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу марки Renault Logan, державний реєстраційний номер AA9825MT.

30.10.2015 в м. Києві по вул. Лятошинського, 16 відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), за участю автомобіля марки Renault Logan, державний номер AA9825MT, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля марки Mitsubishi Lancer, державний номер AA7398EX, під керуванням ОСОБА_3, в результаті якої автомобілі отримали механічні ушкодження.

Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2015, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124, 130 КУпАП.

Згідно звіту про оцінку КТС від 11.11.2015 № 02-11/11 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Renault Logan, державний номер AA9825MT визначено в сумі 25 744,52 гривень.

Згідно рахунку-фактури підприємства, що здійснювало ремонт транспортного засобу товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Мотив Лтд» від 10.11.2015 №8764, вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу Renault Logan, державний номер AA9825MT, становить 25 042,75 гривень.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування, складеного позивачем, розмір страхового відшкодування визначено у сумі 25 042,75 гривень (вартість відновлювального ремонту в розмірі 25 042,75 гривень 0,00 гривень франшизи).

Страховиком ОСОБА_4 «СК «Уніка», на підставі заяви про виплату страхового відшкодування та згідно страхового акту від 16.12.2015 №00179652, здійснено виплату страхувальнику ПП «Шериф-Захист» страхового відшкодування всього в розмірі 25 042,75 гривень, а саме: на рахунок безпосереднього виконавця ремонту автомобіля товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-Мотив Лтд» платіжними дорученням від 17.12.2015 №043356 перераховано суму 25 042,75 гривень.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі статтею 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2015 у справі №752/19886/15-п визнано винним у вчиненні ДТП, яка відбулась 30.10.2015 в м. Києві по вул. Лятошинського, 16, водія автомобіля марки Mitsubishi Lancer, державний номер AA7398EX, ОСОБА_3, внаслідок порушення ним п. 2.9а, п. 10.1, п. 10.3 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" метою обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно змістом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є саме страхування ризиків страхувальника перед особами, яким заподіяно збитки з метою захисту майнових інтересів страхувальників. Такою особою в даному випадку є позивач ОСОБА_4 «СК «Уніка», до якого перейшло право вимоги від потерпілого ПП «Шериф-Захист» відповідно до договору.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії витягу з електронної бази МТСБУ по полісу AI 5526336, цивільна відповідальність власника транспортного засобу Mitsubishi Lancer, державний номер AA7398EX, була застрахована ПАТ «Страхова компанія «Скайд» ліміт за шкоду майну складає 50 000,00 гривень, а франшиза 0,00 гривень.

З метою досудового врегулювання спору, позивач звертався до відповідача з заявою від 24.12.2015 №16783, в якій просив компенсувати в порядку регресу виплачену ПП «Шериф-Захист» суму страхового відшкодування у розмірі 25 042,75 гривень доказів того, що відповідач надав обґрунтовану відповідь на вказану заяву або задовольнив вимогу позивача та сплатив позивачу визначений розмір страхового відшкодування, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 р., відновлювальний ремонт - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісних транспортних засобів чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів, а вартість відновлювального ремонту дорожнього транспортного засобу відповідно до п. 2.3 Методики - це грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісних транспортних засобів.

Системне тлумачення наведених вище положень чинного законодавства дає підстави вважати, що в разі пошкодження транспортного засобу розмір шкоди, завданої транспортному засобу, що підлягає відшкодуванню страховиком, визначається виходячи з оцінки вартості витрат, які несе власник пошкодженого транспортного засобу при здійсненні його відновлювального ремонту.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AI5526336 розмір франшизи складає 0,00 гривень, розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну 25 042,75 гривень.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу Renault Logan, державний номер AA9825MT було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в межах страхової суми за шкоду, заподіяну майну, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 25 042,75 гривень.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 ГПК України покладається судом на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» (07353, Київська обл., Вишгородський район, с. Старі Петрівці, вул. Дніпровська, буд. 4-А, офіс 3, код 16295210) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського,70 А, код 20033533) 25 042 (двадцять пять тисяч сорок дві) гривень 75 коп. страхового відшкодування, 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень) 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 18.07.2016 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 25.07.2016.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Р.М. Колесник