ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.08.16 Справа № 904/5205/16

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Ирбис", м. Харків

до товариства з обмеженою відповідальністю "Паперова фабрика", м. Дніпропетровськ

про стягнення 56 507,18 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 19 січня 2015 року, представник

Від відповідача: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Ирбис" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Паперова фабрика" заборгованість у розмірі 56 507,18 грн., з яких:

- основна заборгованість у розмірі 51 836,55 грн.;

- 3 % річних у розмірі 549,00 грн.;

- неустойка у розмірі 1 555,10 грн.;

- інфляційні збитки у розмірі 2 566,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки товару № ДВ5156 від 12 вересня 2014 року в частині повної та своєчасної оплати поставленої продукції. У звязку з простроченням виконання грошового зобовязання позивачем на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 22.12.2015 по 16.06.2016 у сумі 549,00 грн. та інфляційні збитки за період з грудня 2015 року по червень 2016 року.

На підставі пункту 7.4 договору позивач нарахував неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше 3% від неоплаченої суми, за порушення строків оплати за поставлений товар у розмірі 1 555,10 грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, надав до суду відзив на позовну заяву мотивований тим, що товариством було добровільно сплачено частину боргу за договором до моменту отримання позовної заяви, що підтверджується платіжним дорученням №7166 від 26.05.2016 на суму 3 628,85 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості за договором складає 51 836,55 грн. Відповідно до п. 6.2. договору розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються в безготівковому порядку протягом 14 банківських днів з моменту отримання товару на підставі отриманого рахунку. Відповідач зазначає, що позивач у своїх розрахунках використав граничний день оплати не врахувавши цей пункт договору.

Відповідач у судове засідання не з'явився, явку повноважного представника не забезпечив, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали суду) №288 міститься в матеріалах справи).

08.08.2016 до господарського суду відповідачем надані докази часткового погашення суми боргу, а саме на 6 000,00грн.

Розгляд справи був відкладений з 07.07.2016 на 08.08.2016.

У судовому засіданні 08.08.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

12 вересня 2014 між товариством з обмеженою відповідальністю "ТД Ирбис" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Паперова фабрика" (покупець) був укладений договір №ДВ5156 (з протоколом розбіжностей до нього), відповідно до умов якого (п.1.1.) постачальник зобовязується систематично поставляти і передавати у власність покупцю визначений цим договором товар, а покупець зобовязується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2015 (п.10.2. договору).

Відповідно до п.1.2. договору найменування, одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, ціна, асортимент, номенклатура, а також строки поставки визначаються специфікацією, що є Додатком №1 до цього договору.

Згідно п.1.3. договору загальна договірна ціна товару за договором складається із суми всіх специфікацій або видаткових накладних до договору.

Поставка товару здійснюється у строки зазначені у Специфікації (п.2.1. договору).

Право власності на товар, а також усі зв'язані з ним ризики переходять від постачальника до покупця з моменту постачання товару. Моментом постачання вважається дата отримання товару, зазначена в накладній (п.2.4. договору).

На виконання умов договору товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Ирбис" поставило товариству з обмеженою відповідальністю "Паперова фабрика" товар на загальну суму 57 929,94грн., що підтверджується видатковими накладними:

№117390 від 07.12.2015 на суму 23 879,54грн.,

№118011 від 08.12.2015 на суму 2 408,7грн.,

№14901 від 23.02.2016 на суму 2438,52грн.,

№14981 від 23.02.2016 на суму 17 370,96грн.,

№15 841 від 25.02.2016 на суму 336,54грн.,

№16009 від 25.02.2016 на суму 8 967,78грн.,

№24267 від 18.03.2016 на суму 2 526,9грн.

Згідно п.6.2. договору розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються в безготівковому порядку протягом 14 банківських днів з моменту отримання товару на підставі отриманого рахунку.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Паперова фабрика" частково погасило заборгованість по видатковій накладній №117390 від 07.12.2015 на суму 23 879,54грн., сплатило 6 092,39грн. Заборгованість по цій накладній становить 17 787,15грн., а загальна заборгованість, яка не сплачена відповідачем 51 836,55грн.

Позивач посилається на обставини несвоєчасного та не в повному обсязі виконання відповідачем зобовязань за договором в частині оплати вартості поставленого позивачем відповідачу товару у строк, визначений договором, що і є причиною спору.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобовязань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Враховуючи умови договору (п.6.2.), положення ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу, поставка якого підтверджується зазначеними вище видатковими накладними, є таким, що настав:

за видатковою накладною №117390 від 07.12.2015 на суму 23 879,54грн. строк оплати настав 25.12.2015,

за видатковою накладною №118011 від 08.12.2015 на суму 2 408,7грн. строк оплати настав 28.12.2015,

за видатковою накладною №14901 від 23.02.2016 на суму 2438,52грн. строк оплати настав 16.03.2015,

за видатковою накладною №14981 від 23.02.2016 на суму 17 370,96грн. строк оплати настав 16.03.2015,

за видатковою накладною №15 841 від 25.02.2016 на суму 336,54грн. строк оплати настав18.03.2016,

за видатковою накладною №16009 від 25.02.2016 на суму 8 967,78грн. строк оплати настав18.03.2016,

за видатковою накладною №24267 від 18.03.2016 на суму 2 526,9грн. строк оплати настав 07.04.2016.

В період розгляду справи відповідачем частково сплачена заборгованість на суму 6 000,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи:

№7498 від 01.07.2016 на суму 2 000,00грн., №7548 від 07.07.2016 на суму 2 000,00грн., №7396 від 21.06.2016 на суму 2 000,00грн.

Оскільки зобов'язання відповідача щодо сплати боргу на суму 6 000,00грн. виконано після звернення позивача з позовом до суду (згідно поштового відбитку на конверті позивач звернувся з позовом до суду 17.06.2016) провадження у справі в цій частині підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відсутністю предмету спору.

У випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається (частина друга статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Сума, яка залишається не сплаченою становить 45 836,55грн. (51 836,55грн. 6 000,00грн.).

Оскільки строк оплати вартості поставленого товару є таким, що настав, вимоги позивача про стягнення суми боргу 45 836,55грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (cт.610 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідальність відповідача за несвоєчасну оплату за договором передбачена п.7.4. договору. Так, у разі прострочення здійснення оплати та/або розрахунку покупець сплачує постачальнику неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше 3% від неоплаченої суми.

Позивач з просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 1 555,10грн.

Господарським судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку пені та встановлено, що розрахунок є вірним.

Отже, вимога позивача про стягнення пені у сумі 1 555,10грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Позивач просить стягнути з відповідача три відсотки річних за загальний період прострочки з 22.12.2015 по 16.06.2016 у сумі 549,00 грн. та інфляційні втрати за загальний період з січня 2016 року по травень 2016 року у сумі 2 566,53грн.

Господарський суд здійснив перевірку розрахунку в частині трьох відсотків річних та втрат від інфляції та дійшов висновку, що при його виконанні позивачем невірно визначено строк оплати за поставлений товар, та, відповідно, дата виникнення прострочки виконання зобовязання.

Розрахунок трьох відсотків річних за видатковими накладними:

№117390 від 07.12.2015 за період прострочки з 26.12.2015 по 16.06.2016 на суму 17 787,15 грн. (залишок несплаченої суми) х 3%=253,71грн.;

№118011 від 08.12.2015 за період прострочки з 29.12.2015 по 16.06.2016 на суму 2 408,7грн. х3%= 33,76грн.;

№14901 від 23.02.2016 за період прострочки з 17.03.2016 по 16.06.2016 на суму 2 438,52грн.х3%:366=18,39грн.;

№14981 від 23.02.2016 за період прострочки з 17.03.2016 по 16.06.2016 на суму 17 370,96грн. х3%:366=130,99грн.;

№15 841 від 25.02.2016 за період прострочки з 19.03.2016 по 16.06.2016 на суму 336,54грн. х3%:366=2,48грн.;

№16009 від 25.02.2016 за період прострочки з 19.03.2016 по 16.06.2016 на суму 8 967,78грн. х3%:366= 66,16грн.;

№24267 від 18.03.2016 за період прострочки з 08.04.2016 по 16.06.2016 на суму 2 526,9грн. х3%:366= 14,50грн.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума трьох відсотків річних 519,99грн. (253,71грн. +33,76грн. +18,39грн. +130,99грн. +2,48грн. +66,16грн. +14,50грн.).

Розрахунок втрат від інфляції за період з січня 2016 року по травень 2016 року за видатковими накладними:

№117390 від 07.12.2015 на суму 17 787,15 грн. (залишок несплаченої суми) х105,15896565% (сукупний індекс інфляції за січень-травень 2016 року) = 917,63грн.;

№118011 від 08.12.2015 на суму 2 408,7грн. х х105,15896565% (сукупний індекс інфляції за січень-травень 2016 року)=124,26грн.;

№14901 від 23.02.2016 на суму 2 438,52грн.х 103,6035% (сукупний індекс інфляції з квітня по травень 2016 року)=87,87грн.;

№14981 від 23.02.2016 на суму 17 370,96грн. х103,6035% (сукупний індекс інфляції з квітня по травень 2016 року)=625,96 грн.;

№15 841 від 25.02.2016 на суму 336,54грн.х103,6035% (сукупний індекс інфляції з квітня по травень 2016 року) = 12,13грн.;

№16009 від 25.02.2016 на суму 8 967,78грн. х 103,6035% (сукупний індекс інфляції з квітня по травень 2016 року) = 323,15грн.;

№24267 від 18.03.2016 на суму 2 526,9грн. х103,6035% (сукупний індекс інфляції з квітня по травень 2016 року) = 91,06грн.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума втрат від інфляції 2 182,06грн. (917,63грн. + 124,26грн. + 87,87грн. + 625,96 грн. + 12,13грн. + 323,15грн. + 91,06грн.).

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково у сумі 50 093,7грн., з яких: заборгованість у сумі 45 836,55грн., пені у сумі 1 555,10грн., три відсотки річних у сумі 519,99грн., втрати від інфляції у сумі 2 182,06грн.

Вирішуючи питання розподілу судового збору суд враховує наступне.

При зверненні з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 450,00грн. згідно платіжного доручення №6978 від 16.06.2016 (а.с.12 том 1), а необхідно було сплатити суму 1 378,00грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Оскільки при зверненні з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір в більшому, ніж встановлено Законом України "Про судовий збір" розмірі, з державного бюджету України на користь позивача підлягає поверненню судовий збір у сумі 72,00грн. (1 450,00грн. 1 378грн.).

Однак, станом на дату прийняття судом рішення у справі клопотання про повернення надмірно сплаченої суми судового збору не надходило.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на відповідача у сумі 1 367,92грн., пропорційно розміру задоволених вимог (з урахуванням суми 6000,00грн., в частині стягнення якої припинено провадження у справі).

Керуючись ст.ст. 1, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Припинити провадження у справі в частині стягнення суми 6 000,00грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Паперова фабрика" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Каспійська,2, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Ирбис" (61001, м. Харків, провулок Микитинський,24, ) заборгованість у сумі 45 836,55грн., пені у сумі 1 555,10грн., три відсотки річних у сумі 519,99грн., втрати від інфляції у сумі 2 182,06грн., витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1 367,92грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 10.08.2016