ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2016 року Справа № 904/8422/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Виноградник О.М. ( доповідач)

суддів: Сизько І.А., Дмитренко Г.К.

при секретарі: Однорог О.В.

Представники сторін:

позивача не з`явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

відповідача не з`явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім ПРМЗ», м.П`ятихатки Дніпропетровської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2015 року по справі № 904/8422/15

за позовом Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», м.Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім ПРМЗ», м.П`ятихатки Дніпропетровської області

про стягнення 47 935,38 грн. за договором на виконання науково-технічної роботи № 08-14 від 21.01.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2015р. по справі № 904/8422/15 (суддя Фещенко Ю.В.) було частково задоволено позовні вимоги Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», м.Кривий Ріг до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім ПРМЗ», м.П`ятихатки Дніпропетровської області; стягнуто з відповідача на користь позивача 31 500,00 грн. основного боргу, 15 178,76 грн. інфляційних втрат, 741,33 грн. 3% річних, 1204,91 грн. судового збору; в решті позовних вимог відмовлено; повернуто позивачу із Державного бюджету України 609,00 грн. надмірно сплаченого судового збору (а.с.105-116).

Рішення господарського суду Дніпропетровської області мотивовано фактом неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань з повної та своєчасної оплати виконаних позивачем науково-технічних робіт; в частині відмови в позові невірним розрахунком позивачем інфляційних втрат та 3% річних; крім того, позивачу було повернуто 609 грн. судового збору, оскільки з 01.09.2015р. вступили в дію зміни до Закону України «Про судовий збір», згідно яких було змінено ставки судового збору та сплаті підлягала менша сума, ніж була сплачена позивачем у липні 2015 року, а позов поданий у вересні 2015 року; в якості норм матеріального права господарський суд послався на ст.11, 509, 525, 526, 530, 599, 610, 612, 629, 625, 837, 843, 853, 854 ЦК України, ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України.

Не погодившись з вищезазначеним судовим рішенням, його оскаржив в апеляційному порядку відповідач ТОВ «Торговий Дім ПРМЗ» м.П`ятихатки Дніпропетровської області, посилається на порушення господарським судом при його прийнятті норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків, викладених у рішенні, фактичним обставинам та матеріалам справи, зокрема:

- господарським судом було розглянуто справу за відсутності будь-якої із сторін не повідомленої належним чином про час та місце судового засідання;

- крім того, господарським судом були порушені приписи ст.ст.4-2, 4-3, 42 ГПК України, оскільки, на думку скаржника, до уваги були прийняті тільки доводи та докази позивача по справі;

- також скаржник посилається на те, що господарським судом не було задоволено його клопотання про витребування від позивача доказів знаходження його працівників на території ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» безпосередньо у стволі шахти Шахтоуправління ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»;

- оскільки, на думку скаржника, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог за договором, то відсутні правові підстави для стягнення інфляційних втрат та річних.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.03.2016р. апеляційну скаргу відповідача було прийнято до розгляду та призначено на 19.04.2016р. на 12:00 годину (а.с.161).

11.03.2016р. відповідачем було подано касаційну скаргу на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.10.2015р., в звёязку з чим, ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.03.2016р. провадження у справі було зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції від 27.10.2015р. (а.с.181).

20.04.2016р. ухвалою Вищого господарського суду України було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали від 27.10.2015р., касаційну скаргу ТОВ «Торговий Дім «ПРМЗ» повернуто скаржнику без розгляду; справу передано до Дніпропетровського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження (а.с.184-187).

Розпорядженням керівника апарату суду від 25.04.2016 року № 425/16 призначено повторний автоматизований розподіл справи в звязку з відпусткою судді Джихур О.В.

Для розгляду справи, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2016р., обрано колегію суддів у складі: ОСОБА_1 (головуючий, доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3

26.04.2016р. провадження у справі було поновлено, справу призначено на 17.05.2016р.

16.05.2016р. скаржником заявлено клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, в зв`язку з неможливістю явки повноважного представника в судове засідання. Але враховуючи, що 28.04.2016р. скаржником подано повторно касаційну скаргу на ухвалу суду апеляційної інстанції від 27.10.2016р. зазначене клопотання не було задоволено; ухвалою суду апеляційної інстанції від 17.05.2016р. провадження у справі знов було зупинено, справу направлено до Вищого господарського суду України.

13.07.2016р. справа повернулась до Дніпропетровського апеляційного господарського суду; розпорядженням керівника апарату суду від 26.07.2016 року № 860/16 призначено повторний автоматизований розподіл справи в звязку з відпусткою судді Дмитренко Г.К.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2016р. для розгляду справи обрано колегію суддів у складі: ОСОБА_1 (головуючий, доповідач), ОСОБА_3, ОСОБА_4

26.07.2016р. ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду справу прийнято до розгляду вищевказаною колегією суддів, провадження у справі поновлено, розгляд апеляційної скарги призначений на 04.08.2016р.

03.08.2016р. в зв`язку з відпусткою судді Антоніка С.Г. був здійснений повторний автоматизований розподіл справи, для розгляду справи обрано колегію суддів у складі: ОСОБА_1 (головуючий, доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_4 Ухвалою суду апеляційної інстанції від 03.08.2016р. справу прийнято до свого провадження зазначеною колегією суддів.

28.07.2016р. до Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв`язку з сімейними обставинами (організація заходів по святкуванню дня народження доньки). Зазначене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки по-перше, зазначені підстави не є поважними обставинами об`єктивного характеру, а є суто субєктивними; по-друге, відповідач (скаржник) є юридичною особою з певною штатною чисельністю працівників, отже, не був позбавлений права уповноважити іншого представника на участь у судовому засіданні або звернутись до фахівців в галузі права для надання юридичної допомоги; крім того, зазначене клопотання свідчить про належне сповіщення відповідача (скаржника) про час та місце судового засідання.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, правом, передбаченим ст.96 ГПК України, не скористався; як не скористався правом участі в судовому засіданні, передбаченим ст.22 ГПК України; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Отже, Дніпропетровський апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті за наявними у справі матеріалами (ст.ст.75, 99 ГПК України).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення господарського суду Дніпропетровської області, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.01.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім ПРМЗ» («замовник» за договором, відповідач по справі, скаржник) та Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет» («виконавець» за договором, позивач по справі) було укладено договір на виконання науково-технічної роботи № 08-14, відповідно до предмету якого «замовник» доручив, а «виконавець» взяв на себе зобов'язання по виконанню науково-технічної роботи «Проведення інструментальних обстежень породного масиву гірничих виробок комплексу ПТВ-2 (похило-транспортних виробок-2) Шахтоуправління ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з метою визначення коефіцієнту міцності порід» (п.1.1 р.1 договору (а.с.10-12)).

Пунктами 1.2, 1.3 р.1 договору встановлено, що вартість робіт, передбачених пунктом 1.1 даного договору, визначається протоколом узгодження договірної ціни (додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього договору та підставою для проведення взаємних розрахунків; результати роботи використаються «замовником» при плануванні та проведенні буропідривних робіт.

Відповідно до п.п.2.1-2.3, 2.6 р.2 термін виконання робіт: з моменту підписання даного договору і до 31.12.2014р.; зміст і терміни виконання етапів робіт визначаються календарним планом (додаток № 2 до даного договору), що є невід`ємною частиною даного договору; вартість робіт за даним договором складає: 42 000,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 7 000,00 грн.; оплата за кожний етап виконаних робіт здійснюється протягом 10 календарних днів з моменту підписання акту здачі-приймання виконаних робіт, на підставі рахунку «виконавця» шляхом перерахування «замовником» грошових коштів на розрахунковий рахунок «виконавця».

Пунктами 4.1-4.3, 4.5, 4.6 р.4 договору сторонами узгоджено, що «замовник» протягом 5 днів з дня отримання акту здачі-приймання виконаних робіт і звітних документів, зазначених у календарному плані, зобов'язаний направити «виконавцю» підписаний акт здачі-приймання виконаних робіт або мотивовану відмову від його підписання; якщо «виконавець» протягом 5 календарних днів не одержує від «замовника» письмових зауважень, робота зараховується як прийнята; у разі мотивованої відмови «замовника» від підписання акту здачі-приймання виконаних робіт, сторонами договору складається двосторонній акт, в якому перераховуються необхідні доопрацювання і терміни їх виконання; у випадку дострокового виконання робіт «замовник» вправі достроково прийняти та оплатити роботи за договірною ціною; датою виконання робіт за договором вважається дата підписання акту здачі-приймання виконаних робіт «замовником»; кожен етап виконання робіт оформляється двостороннім актом здачі-приймання виконаних робіт; підписаний обома сторонами акт здачі-приймання виконаних робіт, податкова накладна та рахунок на оплату здаються «виконавцем» в бухгалтерію «замовника» до 25-го числа місяця виконання етапу робіт.

Пунктами 10.3, 10.4 р.10 договору встановлено, що договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2014р.; закінчення строку дії договору не звільняє сторін від виконання тих зобов`язань, які залишились невиконаними; додатками до договору є протокол погодження договірної ціни (додаток № 1), календарний план (додаток № 2).

Також між сторонами був підписаний протокол погодження договірної ціни, яка становить 42 000,00 грн. (разом з ПДВ) та календарний план з найменуванням робіт, строків їх виконання, вартості (а.с.85-86).

Докази визнання недійсними, розірвання, внесення будь-яких змін в встановленому законом порядку до договору на виконання робіт № 08-14 від 21.01.2014р., додатків до нього, відсутні в матеріалах справи, не надавались сторонами, зокрема, і скаржником в ході розгляду справи в судах обох інстанцій відповідно до ст.ст.32, 33, 36 ГПК України.

На виконання умов договору позивачем були виконанні роботи з проведення інструментальних обстежень природного масиву на суму 31 500,00 грн., що підтверджується актами приймання-передачі науково-технічних робіт № 2 від 25.06.2014р., № 3 від 19.09.2014р., № 4 від 22.12.2014р. підписаними обома сторонами без будь-яких зауважень щодо якості, кількості, вартості виконаних робіт (а.с.13-15), анотованими звітами про проведені роботи (а.с.89-100).

З пояснень представника позивача, наданих господарському суду, встановлено, що наукові роботи були виконані в повному обсязі на суму договору 42 000 грн., відповідачем частково оплачені (за перший етап робіт, за актом приймання-передачі №1 в сумі 10 500 грн.), що підтверджується банківською випискою від 21.08.2014р. (а.с.88), отже, спір між сторонами в цій частині відсутній, факт часткової оплати вартості робіт не спростовується належним чином жодним доказом в розумінні ст..ст.32, 36 ГПК України.

На оплату вартості проведених робіт позивачем були оформлені та передані відповідачу рахунки № 44 від 25.06.2014р., № 58 від 19.09.2014р., № 90 від 22.12.2014р. (а.с.82-84).

Відповідач решту заборгованості за виконані роботи в сумі 31500 грн. та в строки, передбачені п.2.6 договору не сплатив, докази оплати відсутні, в зв`язку з чим позивач направив відповідачу 27.12.2014р. листом № 01/07-52 претензію щодо погашення існуючої на той момент заборгованості за актами від 25.06.2014р. та від 19.09.2014р. на суму 21 000 грн. (а.с.16). Відповіді на зазначену претензію відповідач не надав, заборгованість не сплатив, тому позивач, вдруге, звернувся до відповідача з претензією за вихідним № 01/07-214 від 04.06.2015р. про сплату заборгованості в сумі 31 500 грн. та інфляційних втрат, 3 % річних, всього на загальну суму 46634,65 грн., яку отримано відповідачем 01.07.2016р., що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.17, 18).

Несплата відповідачем частини заборгованості 31500,00 грн. за виконані роботи і стала підставою для звернення позивача з позовом до господарського суду Дніпропетровської області (а.с.5-6). При цьому слід зазначити, що позивачем були подані незасвідчені належним чином копії документів додатків до позовної заяви (договору № 08-14, актів виконаних робіт, претензій).

Ухвалою від 18.09.2015р. зазначену позову заяву було прийнято до розгляду та призначено на 13.10.2015р., від сторін витребувано документи на обґрунтування доводів та заперечень, зокрема, від позивача оригінали доданих до позовної заяви документів (а.с.1).

В судове засідання 13.10.2015р. обидві сторони не з`явились, від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з необхідністю часу для збору доказів, витребуваних господарським судом, від відповідача також надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з неможливістю явки повноважного представника (а.с.29, 30).

Ухвалою від 13.10.2015р. розгляд справи був відкладений на 02.11.2015р. (а.с.34-36).

20.10.2015р. відповідачем до господарського суду Дніпропетровської області подано зустрічну позовну заяву про визнання договору недійсним (а.с.37-38), яку ухвалою від 22.10.2015р. було повернуто без розгляду на підставі п.п.4, 6 ч.1 ст.63 ГПК України (а.с.39-41).

Також ухвалою господарського суду від 22.10.2015р. було зупинено провадження у справі в зв`язку з поданням відповідачем апеляційної скарги на ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви (а.с.42-43).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.10.2015р. зазначену апеляційну скаргу було повернуто без розгляду на підставі п.п.2, 3 ч.1 ст.97 ГПК України (а.с.47).

Ухвалою господарського суду від 28.10.2015р. провадження у справі було поновлено, справу призначено до розгляду на 02.11.2015р. (а.с.51-53). Обох сторін було належним чином повідомлено про час та місце слухання справи телефонограмами 30.10.2015р. (а.с.54-57).

30.10.2015р. на адресу господарського суду від відповідача надійшли електронні повідомлення:

- заява про касаційне оскарження ухвали суду апеляційної інстанції від 27.10.2015р. (а.с.58-65);

- клопотання про витребування доказів у позивача, а саме надання рахунків на оплату до бухгалтерії відповідача (а.с.66-68).

02.11.2015р. на адресу господарського суду від відповідача надійшло електронне повідомлення:

- клопотання № 2 про витребування доказів у позивача, а саме знаходження співробітників позивача на території ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (а.с.72-74);

- клопотання № 3 про направлення на адресу відповідача ухвали про поновлення провадження у справі в порядку ст.87 ГПК України (а.с.78-80);

- клопотання № 4 про відкладення розгляду справи в зв`язку з неможливістю явки представника в судове засідання, оскільки про дане засідання представник дізнався лише за годину до засідання (а.с.76-77).

В судовому засіданні 02.11.2015р. з приводу заявлених відповідачем клопотань про витребування доказів представник позивача надав пояснення суду, що докази перебування представників позивача на території ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» саме в договірний період - перепустки, знищувались одразу після їх використання, а зберігання таких перепусток в більш тривалий термін не передбачено жодними нормами законодавства; також позивачем надані письмові пояснення, в яких останній зазначив, що оригінали рахунків на оплату передавались до бухгалтерії відповідача нарочно, а відповідач ухилявся від реєстрації цих документів; крім того, із судової практики Вищого господарського суду вбачається, що ненадання або недоведеність надання рахунків на оплату не звільняє сторону договірних відносин від обов`язку оплати виконаних робіт або наданих послуг. Також позивач зазначив, що відповідач відмовився від підписання та отримання акту звірки взаємних розрахунків, а оскільки позивач є бюджетною організацією грошові кошти для направлення такого акту рекомендованою кореспонденцією не передбачені (а.с.75); крім того, позивачем в якості доказів були надані витребувані судом рахунки, протокол погодження договірної ціни, календарний план, калькуляція кошторисної вартості до договору № 08-14 від 21.01.2014р., виписка по рахунку за 21.08.2014р., анотовані звіти до актів приймання-передачі виконаних робіт (а.с.81-100). Також в судовому засіданні господарського суду були оглянуті оригінали документів, поданих в якості додатків до позовної заяви, а саме договору № 08-14 від 21.01.2014р., актів приймання-передачі № 2 від 25.06.2014р., № 3 від 19.09.2014р., № 4 від 22.12.2014р., рахунків на оплату, додатків №№ 1, 2 до договору, що відображено в протоколі судового засідання за 02.11.2015р. (а.с.102-104).

Статтею 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з частиною 1 ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, що передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Зазначена стаття повністю кореспондується зі ст.174 Господарського кодексу України.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналізуючи укладений між сторонами договір, колегія суддів зазначає, що він за своєю правовою природою є договором підряду та регламентований главою 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу; договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 ст.853 ЦК України регламентовано, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові; якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно зі ст.854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково; підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Частиною 1 статті 530 ЦК України регламентовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст.625 ЦК України регламентовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що акти приймання-передачі виконаних робіт були підписані сторонами 25.06.2014р., 19.09.2014р., 22.12.2014р. без будь-яких зауважень з боку відповідача щодо якості, кількості, вартості виконаних робіт, доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідно до договору оплата виконаних робіт здійснюється протягом 10 календарних днів з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт на підставі рахунку позивача, отже, оплати мали бути здійснені 07.07.2014р., 29.09.2014р., 05.01.2015р. (відповідно), рахунки були в наявності у відповідача, що підтверджується оплатою першого етапу робіт (а.с.88), то господарським судом обґрунтовано задоволено позов та стягнено з відповідача на користь позивача 31500 грн. заборгованості за виконані роботи.

Також господарським судом правомірно частково задоволено позовні вимоги щодо стягнення 15 178,76 грн. інфляційних втрат із заявлених 15 688,87 грн. за період з 06.07.2014р. по 17.07.2015р. та 3% річних в сумі 741,33 грн. із заявлених позивачем 746,51 грн. за цей же період, з урахуванням перерахунку, здійсненого господарським судом, оскільки позивачем був невірно обчислений початок строку прострочення.

Також щодо доводів скаржника про те, що позивачем не було належним чином виконано обов`язку, передбаченого п.4.6 р.4 договору щодо направлення до бухгалтерії відповідача рахунків та податкових накладних, що є підставою невиконання обов`язку по оплаті частини вартості робіт, то ці доводи не приймаються колегією суддів, оскільки: по-перше, жодним доказом в розумінні ст..ст.32, 33, 36 ГПК України скаржник не довів факт неотримання рахунків та податкових накладних, тоді як апеляційний господарський суд виходить із «принципу презумпції належного виконання зобов`язання» , закріпленого ч.5 ст.12 ЦК України; по-друге, фактом часткової оплати вартості робіт на суму 10500 грн. (а.с.88) підтверджується , що рахунки оформлювались позивачем, а відповідач не звертався до позивача з вимогою про їх надання в зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням позивачем п.4.6 договору.

Щодо доводів скаржника про порушення господарським судом норм процесуального права, зокрема, розгляд справи за відсутності його представника не повідомленого належним чином про час та місце судового засідання та про надання переваги доказам та доводам позивача, то вони не приймаються колегією суддів в числу ч.2 ст.104 ГПК України, оскільки спростовані матеріалами справи. Так, ухвалу про порушення провадження у справі від 18.09.2015р. було отримано позивачем 25.09.2015р. та 29.09.2015р. відповідачем (а.с.25, 26), за клопотаннями сторін розгляд справи відкладений на 02.11.2015р., відповідну ухвалу про відкладення отримано обома сторонами 20.10.2015р. (а.с.49, 50), про поновлення провадження у справі 28.10.2015р. та призначення її до розгляду знов таки на 02.11.2015р. обох сторін повідомлено телефонограмами 30.10.2015р., з боку відповідача її було отримано директором підприємства ОСОБА_5 (а.с.54-57). Зазначений вид повідомлення сторін про час та місце судового засідання телефонограмою не заборонений законодавством, про що зазначено в п.3.9.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (зі змінами та доповненнями). Отже, зазначеними обставинами спростовані доводи скаржника про те, що він не був повідомлений про час та місце слухання справи. Крім того, відповідач не був позбавлений протягом часу розгляду справи подати до господарського суду мотивований відзив на позов та надати відповідні докази на його обґрунтування, спростовуючи позовні вимоги, чого зроблено не було. Також подані до господарського суду чисельні письмові клопотання 02.11.2015р. свідчать про належне сповіщення відповідача про час та місце судового засідання 02.11.2015р., в якому господарським судом було прийнято оскаржуване судове рішення.

Щодо клопотань відповідача, поданих до господарського суду про витребування доказів, то позивачем в судовому засіданні надані докази, витребувані судом та пояснення (усні й письмові) необхідні для розгляду справи.

Натомість, колегія суддів зазначає, що відповідач своїми діями: подачею зустрічної позовної заяви без будь-яких додатків, крім довіреності представника, апеляційної скарги також без будь-яких додатків, крім довіреності представника, неодноразовою подачею касаційних скарг на один і й той же процесуальний документ ухвали суду апеляційної інстанції від 27.10.2015р. свідчать про свідоме затягування судового процесу скаржником, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині розгляду судової справи впродовж розумного строку.

Щодо доводів скаржника про безпідставність стягнення основної суми заборгованості, а відтак і нарахувань відповідно до ст.625 ЦК України, то вони також спростовані матеріалами справи.

За цих обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що висновки, викладені в оскаржуваному рішенні господарського суду від 02.11.2015р. відповідають вимогам закону, матеріалам, обставинам справи, а доводи, наведені в апеляційній скарзі не можуть бути підставами скасування або зміни постановленого судового рішення, правові підстави задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім ПРМЗ», м.П`ятихатки Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2015 року у справі № 904/8422/15 - залишити без змін.

Справу повернути до господарського суду Дніпропетровської області.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя О.М. Виноградник

Суддя Г.К. Дмитренко

Суддя І.А. Сизько