ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.08.2016 Справа № 905/1952/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс», м.Селидове, Донецька область

про стягнення 22155грн.

Суддя Говорун О.В.

представники сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № б/н від 22.04.2016;

від відповідача - ОСОБА_2, представник за довіреністю №01/06/1-юр від 01.06.2016.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоімпекс" (далі - відповідач) про стягнення 22155грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.12.2015 зі станції Кривий Торець Донецької залізниці відповідач, згідно накладної №50445014, у вагоні №65303489, відправив вантаж - вугілля кам'яне, на станцію Чаплино Придніпровської залізниці. При проходженні вагону станції Нижньодніпровськ Вузол Придніпровської залізниці, залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі вказаній відправником у накладній, у зв'язку з чим позивачем нарахований штраф у розмірі 22155грн., який він просить стягнути з відповідача.

Відповідачем був наданий відзив на позов, в якому відповідача просив відмовити в задоволенні вимог позивача. Крім того, відповідачем було надано клопотання №176 від 01.07.2016 про зменшення судом розміру штрафу, з огляду на те, що останній провадить свою господарську діяльність на території м.Дзержинськ, Донецької області, яка знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції, а також зазначив, що невірно зазначена маса вантажу не повязана з безпекою руху та не заподіяла позивачу збитків або інших негативних наслідків.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази у судовому засіданні, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

05.12.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоімпекс" (вантажовідправник), зі станції Кривий Торець Донецької залізниці на станцію Чаплино Придніпровської залізниці, відвантажило на адресу ЛВЧД-1 (вантажоодержувач) за залізничною накладною №50445014, у вагоні №65303489, вантаж вугілля камяне. При оформленні залізничної накладної №50445014 відповідачем вказано масу вантажу: нетто 65000кг, тара 24100кг. Завантаження вантажу у вагон здійснювалось засобами відправника. Маса визначена на електронних вагах (150т), заводський №371 (а.с.7).

При проходженні вагону №65303489 станції Нижньодніпровськ Вузол Придніпровської залізниці, було здійснено контрольну перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вищезазначеному вагоні з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній №50445014.

Невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у накладній, засвідчено комерційним актом РА №006336/11 складеним 09.12.2015, в розділі "Д" якого зазначено: "Згідно тел Н/974 А 25.12.06 та акта загальної форми № 2976/ваги від 08.12.15 ст. Нижньодніпровськ-Вузол, проведена видача вагона № 65303489 вантаж вугілля камяне. По документу значиться: тара 24100 кг., нетто 65000кг., в дійсності виявилось брутто 88000кг., тара по документу 24100 кг., нетто 63900 кг, що на 1100 кг менше проти вказаного в документі. По документу значиться вантаж вугілля камяне. Навантаження рівномірне, марковано вапном. В дійсності виявилось: навантаження нижче бортів на 30 см по всій площі вагону, рівномірне, марковано вапном. Вагон технічно справний, двері люка справні, прилягали щільно, течі вантажу не було. Видача вантажу проводилась комісійно 09.12.2015 р..." (а.с.8).

Крім того, відомості щодо розходження в масі вантажу визначеної відправником між масою вантажу визначеного залізницею після контрольного зважування, містяться в акті загальної форми №2976 від 08.12.2015, складеного станцією Нижньодніпровськ Вузол Придніпровської залізниці (а.с.9) та в виписці з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу (а.с.12).

Згідно технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки (далі - ЗВВТ) вагонних ваг, тип тензометричні, заводський №032, міжповірочний інтервал ЗВВТ становить 1 раз на 12 місяців, інтервал між оглядами-перевірками 1 раз на 6 місяців. 11.09.2015 була проведена державна повірка зазначених ваг (а.с.10).

Відповідно до ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України (далі ГК України), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч.2 ст. 908 ЦК України та ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 37 Статуту залізниць України (далі Статут) встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно з ч. 1 ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до ст.122 Статуту, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно з абз.2 п.2.6 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (далі Правила № 644), маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2%.

Пунктом 5.5. Правил № 644 закріплено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Частиною 1 статті 118 Статуту встановлено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Позивачем, за неправильно зазначену у залізничній накладній №50445014 масу вантажу у вагоні №65303489 нарахований штраф відповідачу в розмірі 22155грн. Судом встановлено, що розмір суми штрафу відповідає вимогам ст.ст. 118, 122 Статуту.

Відповідно до ч.2 ст.233 ГК України, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

На підтвердження скрутного матеріального становища, відповідачем наданий баланс на 31.03.2016 та звіт про фінансові результати (а.с.29-32).

Згідно з п.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

З огляду на те, що допущене відповідачем порушення не спричинило збитків для залізниці та іншим учасникам господарських відносин, а також враховуючи, що фактична маса вантажу виявилась незначно меншою за масу вантажу, яка зазначена в накладній (з урахуванням норми природної втрати), що, в свою чергу, не створювало небезпеку на залізничному транспорті, то суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу частково та зменшує розмір штрафу до 2215грн 50коп.

Також, судом прийнято до уваги, що відповідач здійснює свою господарську діяльність в м. Селидове Донецької області, яке згідно з додатоком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р та наказом Антитерористичного центру при Службі Безпеки України від 07.10.2014 року №33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення", входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визначене як район проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Водночас, судом зазначається, що, на підставі ст.38 ГПК України, господарський суд витребовує докази за наявності відповідного клопотання, у разі неможливості самостійно надати докази сторонами.

Згідно з ч.1 ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково.

Господарські витрати розподілити відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоімпекс" (85400, Донецька область, м.Селидове, вул. Миру, буд.34, ідентифікаційний код юридичної особи - 30962337) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпропетровськ, пр.Дмитра Яворницького, буд.108, ідентифікаційний код юридичної особи - 40081237) 2215грн50коп. штрафу та 1378грн. витрат з оплати судового збору.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, через господарський суд, який розглянув справу.

Повне рішення складено 04 серпня 2016 року.

Суддя О.В. Говорун