КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2016 р. Справа№ 910/32155/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Тищенко А.І.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 03.08.2016 року

розглянувши апеляційну скаргу на рішення господарського суду міста Києва від 29.02.2016 року

у справі № 910/32155/15 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.»

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету

України

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.02.2016 року по справі № 910/32155/15 у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.» до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 03.11.2015 року № 561-р у справі № 20-26.13/122-15 - відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 29.02.2016 року, товариство з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.» звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 29.02.2016 року по справі № 910/32155/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм чинного законодавства та судом неповно з'ясовано всі обставини, що мають значення для справи.

У письмових поясненнях на апеляційну скаргу Антимонопольний комітет України заперечує проти доводів викладених у апеляційній скарзі, вважає, що рішення прийняте господарським судом міста Києва від 29.02.2016 року по справі № 910/32155/15 при повному дослідженні всіх обставин справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2016 року у складі колегії суддів: головуючого судді Алданової С.О., суддів Дикунської С.Я., Коршун Н.М. апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.» прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції у зв'язку з перебуванням суддів у відпустці та на лікарняному склад колегії суддів неодноразово змінювався. Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 02.08.2016 року визначено новий склад суду: головуючий суддя Тищенко О.В., судді Тарасенко К.В., Тищенко А.І.

Ухвалою від 02.08.2016 року справу № 910/32155/15 прийнято до провадження у визначеному вище складі колегії суддів.

У судових засіданнях представники ТОВ «Колор С.І.М.» надали суду свої пояснення по справі, в яких підтримали подану апеляційну скаргу на підставі доводів зазначених у ній та просив суд апеляційної інстанції скаргу задовольнити, оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення суду яким позов задовольнити у повному обсязі.

Представник Антимонопольного комітету України у судових засіданнях також надав суду свої пояснення по справі, в яких заперечив проти вимог апеляційної скарги, вважає скаргу необґрунтованою та безпідставною, а рішення господарського суду міста Києва від 29.02.2016 року законним та таким що відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним господарським судом 03.11.2015 року Антимонопольним комітетом України прийнято рішення №561-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», яким визнано, що товариство з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.» вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації Рівненському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу голови Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24 лютого 2015 року №01/32-155-04 у встановлений ним строк.

За порушення, вказане в пункті 1 рішення АМК, накладено на ТОВ «Колор С.І.М.» штраф у розмірі 136 000,00 грн.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, скаржник вказує на те, що місцевим господарським судом неповно було досліджено матеріали справи, в зв'язку з чим не вірно прийнято рішення. Скаржник зазначає, що в отриманій вимозі-листі за вих. №01/32-155-04 від 24.02.2015 року була відсутня інформація про порушення справи, а також не зазначено, що така інформація необхідна для розгляду звернення (заяви) громадян чи суб'єктів господарювання про порушення їх прав та захисту економічної конкуренції. Оскільки вказаний документ за своїм характером був складений у вигляді пропозиції про надання інформації, а не вимоги, тому на думку скаржника, лист АМК №01/32-155-04 від 24.02.2015 року не мав обов'язкового характеру. Крім того, запит голови Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України був неналежним чином оформлений, оскільки не містив гербової печатки.

Однак судова колегія не може погодитись з зазначеними твердженнями скаржника виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 5 частини першої статті 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» встановлено, що голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Аналогічні за змістом приписи містить й підпункт 5 пункту 8 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням названого Комітету N 32-р. від 23.02.2001 року.

Відповідно до п.п. 4-5 п. 13.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства», системний аналіз наведених норм свідчить про те, що хоча вони й не містять вичерпного переліку підстав вимагати надання певної інформації, але направлення органом Антимонопольного комітету України відповідного запиту буде правомірним лише у випадку, прямо передбаченому законом.

Наявність таких підстав входить до предмета доказування у справах зі спорів, пов'язаних з визнанням недійсними рішень органів названого Комітету. Відтак, господарські суди у розгляді відповідних справ мають з'ясовувати, зокрема, чи відбувся збір інформації органом Антимонопольного комітету України в межах розгляду заяви або справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, чи мало місце проведення таким органом необхідної перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, вимога Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №01/32-155-04 від 24.02.2015 була направлена у зв'язку із розглядом справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та на підставі ст. 7, 17, 22, 221 Закону України «Про Антимонопольний комітет України».

Зокрема, в матеріалах справи наявні попередні висновки Адміністративної колегії Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі №05-03/1-15 від 08.05.2015 року, з яких вбачається, що адміністративною колегією на підставі розпорядження №1 від 15.01.2015 року розпочато провадження у справі №05-03/1-15 за ознаками вчинення ТОВ «Колор С.І.М.» (код ЄДРПОУ - 31299514) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 передбаченого пунктом 1 статті 50 пунктом 4 частини 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів).

Тобто, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що вимога направлялася під час перебування у провадженні адміністративної колегії Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та мало місце проведення таким органом необхідної перевірки.

Документ Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №01/32-155-04 від 24.02.2015 року, що направлявся скаржнику містить у своїй назві слово: «Вимога», та остання містила пропозицію у 10-й строк з дня отримання надати інформацію згідно вказаного у ній переліку.

Так, відповідно до п. 13.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства», закон не визначає певної форми витребування інформації, у зв'язку з чим його може бути здійснено в будь-якій письмовій формі, крім тієї, щодо якої є пряма заборона закону, з урахуванням, однак, того, що в разі заперечення суб'єктом господарювання факту отримання ним запиту про надання інформації орган Антимонопольного комітету України з огляду на вимоги статті 33 ГПК України має подати господарському суду належні докази надсилання такого запиту. Відповідні докази мають свідчити про надіслання запиту за місцезнаходженням суб'єкта господарювання, визначеним згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, і про отримання його від підприємства зв'язку уповноваженою на це особою відповідно до Правил надання поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 N 270.

Законодавством України не передбачено спеціальної форми, а так само і порядку надсилання відповіді на запит про надання інформації. Отже, така інформація може надаватися в будь-якій не забороненій законом формі та спосіб, з огляду, водночас, на те, що заперечення органом Антимонопольного комітету України подання суб'єктом господарювання інформації потребує подання останнім належних доказів на підтвердження своїх доводів стосовно належного виконання обов'язку з надання витребуваної інформації.

Таким чином на переконання колегії суддів необґрунтованими є доводи скаржника про те, що направленим документом саме пропонувалось Товариству з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.» надати запитувану інформацію, а не вимагалось.

Факт одержання вимоги позивачем 26.02.2015 року підтверджується листом заступника начальника поштампу №1 Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» №134 від 13.07.2015 року копія якого міститься в матеріалах справи. Отже, кінцевим строком надання витребуваних документів відповідачеві було 08.03.2015 року.

Згодом, позивач листом №185 від 06.03.2015 року повідомив Рівненське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, що вимога про надання інформації не відповідає закону та в останнього відсутні належні правові підстави для отримання запитуваної інформації.

Згідно частити 1 статті 22 Закону України «Про антимонопольний комітет України», розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини 2 статті 221 Закону України «Про антимонопольний комітет України», документи, статистична та інша інформація, необхідні для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, надаються на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення безкоштовно. Вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України можуть передбачати як одноразове, так і періодичне надання інформації.

Таким чином, оскільки Рівненським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України вимога направлялася під час перебування у провадженні адміністративної колегії останнього справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції відносно позивача та мало місце проведення таким органом необхідної перевірки, на переконання колегії суддів ТОВ «Колор С.І.М.» було зобов'язано надати запитувану інформацію у строк по 08.03.2015 року.

Разом з тим, позивачем не було надано жодної інформації на вимогу №01/32-155-04 від 24.02.2015 року.

Відповідачем повторно направлялася вимога №01/32-248-04 від 20.03.2015 року про надання необхідного обсягу інформації, яка також залишилася без виконання з боку позивача.

Так, відповідно до частини третьої статті 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі неотримання документів Антимонопольним комітетом України чи його територіальним відділенням відповідна особа надає належні докази на підтвердження факту направлення таких документів поштою.

Розпорядженням Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №27 від 06.07.2015 року розпочато розгляд справи №05-03/8-15 за ознаками вчинення позивачем порушення, передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації територіальному відділенню у встановлені головою строки.

Також з матеріалів справи вбачається, що листом №01/32-772-03 від 13.08.2015 року Рівненським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України надіслано ТОВ «Колор С.І.М.» подання з попередніми висновками у справі №05-03/8-15, на яке позивач у відповідь надав заперечення на подання про попередні результати розгляду справи, в яких підтвердив факт неподання інформації територіальному відділенню АМК.

Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що позивачем, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не було надано суду належних доказів направлення запитуваної Рівненським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України інформації.

Отже, оскаржуваним рішенням Антимонопольного комітету України від 03.11.2015 №561-р правомірно встановлено, що позивачем не надано відповіді на вимогу у встановлений строк.

Так, згідно з ст. 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», Антимонопольний комітет України відповідно до покладених на нього завдань:

- контролює дотримання антимонопольного законодавства в процесі економічної концентрації, зокрема, при створенні, реорганізації, ліквідації суб'єктів господарювання, створенні об'єднань підприємств, вступі одного або кількох суб'єктів господарювання в об'єднання, при перетворенні органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю в об'єднання суб'єктів господарювання, придбанні чи набутті будь-яким іншим способом у власність, одержанні в управління (користування) часток (акцій, паїв), активів (майна) у вигляді цілісних майнових комплексів суб'єктів господарювання або їх структурних підрозділів, оренді цілісних майнових комплексів суб'єктів господарювання або їх структурних підрозділів, набутті будь-яким іншим способом контролю господарської діяльності;

- контролює дотримання антимонопольного законодавства при здійсненні господарської діяльності суб'єктами господарювання та при реалізації повноважень органами влади, органами місцевого самоврядування, органами адміністративно-господарського управління та контролю щодо суб'єктів господарювання;

- розглядає справи про порушення антимонопольного законодавства та приймає рішення за результатами розгляду в межах своїх повноважень;

- звертається до суду чи арбітражного суду з позовами (заявами) у зв'язку з порушенням антимонопольного законодавства, надсилає правоохоронним органам матеріали про порушення законодавства, що містять ознаки злочину;

- дає рекомендації та вносить пропозиції органам державної влади, установам, органам місцевого самоврядування, суб'єктам господарювання та їх об'єднанням щодо проведення заходів, спрямованих на обмеження монополізму, розвиток підприємництва і конкуренції, запобігання порушенням антимонопольного законодавства;

- дає рекомендації органам влади, органам місцевого самоврядування, органам адміністративно-господарського управління та контролю, суб'єктам господарювання щодо припинення дій (бездіяльності), що містять ознаки порушень антимонопольного законодавства, усунення причин цих порушень і умов, що їм сприяють, а після припинення порушення - про вжиття заходів по усуненню наслідків цих порушень у визначені Комітетом строки;

- бере участь у розробці та вносить у встановленому порядку проекти актів законодавства, що регулюють питання розвитку конкуренції, конкурентної політики та демонополізації економіки;

- бере участь в укладанні міждержавних угод, розробці і реалізації міжнародних проектів та програм, а також здійснює співробітництво з державними органами і неурядовими організаціями іноземних держав та міжнародними організаціями з питань, що належать до компетенції Антимонопольного комітету України;

- узагальнює практику застосування антимонопольного законодавства, розробляє пропозиції щодо його удосконалення;

- затверджує кошторис доходів і видатків Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень;

- розробляє і організовує виконання заходів, спрямованих на запобігання порушенням антимонопольного законодавства;

- систематично інформує населення України про свою діяльність;

- здійснює інші дії щодо контролю за дотриманням антимонопольного законодавства в межах його повноважень.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про:

- визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

-зобов'язання органу влади, органу місцевого самоврядування, органу адміністративно-господарського управління та контролю скасувати або змінити прийняте ним рішення чи розірвати угоди, визнані антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю;

- визнання суб'єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку;

- примусовий поділ суб'єкта господарювання, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку;

- накладення штрафу;

- блокування цінних паперів;

- усунення наслідків порушень законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема усунення чи пом'якшення негативного впливу узгоджених дій, концентрації суб'єктів господарювання на конкуренцію;

- скасування дозволу на узгоджені дії у разі вчинення дій, заборонених згідно із статтею 19 цього Закону;

- оприлюднення відповідачем за власні кошти офіційної інформації Антимонопольного комітету України чи його територіального відділення стосовно рішення, прийнятого у справі про порушення, в тому числі опублікування рішень у повному обсязі (за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим, головою територіального відділення інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), у строк і спосіб, визначені цим рішенням або законодавством;

- закриття провадження у справі.

Оскільки позивачем не було надано доказів на підтвердження того, що ТОВ «Колор С.І.М.» надало інформацію у встановлені строки та в необхідних обсягах, яка вимагалась Рівненським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України у вимозі №01/32-155-04 від 24.02.2015 року, колегія суддів вважає, що Рівненське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України діяло у межах наданих повноважень щодо витребування у позивача відповідної інформації, а позивач в свою чергу зобов'язаний був надати таку інформацію у встановлені строки.

Судова колегія звертає увагу на те, що аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.12.2012 року у справі №5023/599/12.

Отже, рішення Антимонопольного комітету України «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» № 561-р від 03.11.2015 року прийнято у межах, визначених законом повноважень.

Таким чином, судова колегія апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що ТОВ «Колор С.І.М.», не подавши інформацію на Вимогу голови Відділення від 24.02.2015 року № 01/32-155-04, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Згідно п. 13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства", у перевірці правильності застосування органами Антимонопольного комітету України пунктів 13 та 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" судам необхідно враховувати, що зазначені органи не обмежені у виборі джерела для отримання інформації, необхідної для виконання їх завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції. Обов'язок з надання інформації передбачено статтею 22 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", а обсяг запитуваної інформації повинен відповідати змістовному колу цих завдань.

Судам у розгляді справ про неподання інформації чи подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню слід з'ясовувати, чи було повідомлено суб'єкта господарювання про необхідність надання ним відомостей та у який саме спосіб, а також причини, з яких відомості не було надано або надано невчасно.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника про те, що позивач не отримував листа від Рівненського обласного територіального відділення АМК України (від 04.02.2015 року за № 01/32-155-04) та відноситься критично до поданих додаткових доказів у даній справі, зокрема листа ОСОБА_4 від 29.07.2016 року в якому остання вказує, що на час направлення Антимонопольним комітетом вказаної вище вимоги вона вже не працювала у позивача та навмисно поставила штамп про отримання, як уповноважена особа заднім числом.

Натомість, як встановлено судом апеляційної інстанції вимога була отримана уповноваженою особою ТОВ «Колор С.І.М.» ОСОБА_4 26.02.2015 року. Зазначене підтверджується листом центру поштового зв'язку № 1 - Поштамп Рівненської дирекції УДППЗ «Укрпошти» від 13.07.2015 року № 134. З даного листа вбачається, що рекомендований лист від 24.12.2015 за № 815 що адресований позивачу вручений уповноваженій особі ОСОБА_4 26.02.2015 року згідно договору.

Згідно умов договору на доставку поштових відправлень та періодичних друкованих видань юридичним особам № 70 від 04.01.2012 року що укладений між центром поштового зв'язку № 1 Рівненської дирекції УДППЗ «Укрпошти» та ТОВ «Колор С.І.М.», а саме, п. 2.2.2 визначено уповноважених осіб, яким доручається одержання усіх видів поштових відправлень. Так, серед інших уповноважених осіб у договорі зазначено ОСОБА_4 При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що вказаний договір є чинний, не розірваний та не припинений.

Таким чином, оскільки, позивачем не було подано до суду доказів внесення до договору змін в частині уповноважених осіб на отримання кореспонденції, колегія суддів вважає, що вимога антимонопольного комітету вручена уповноваженій особі позивача.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення дотримано вимог Конституції України, Законів України «Про Антимонопольний комітет України», «Про захист економічної конкуренції», Правил розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 р. № 5) (із змінами), у зв'язку з чим всебічно, повно і об'єктивно розглянуто обставини справи № 26.13/122-15, досліджено подані документи, належним чином проаналізовано відносини сторін.

Викладені в оскаржуваному рішенні висновки відповідача відповідають фактичним обставинам справи № 26.13/122-15, нормам матеріального та процесуального права, є законними та обґрунтованими.

Натомість, доводи позивача, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи по суті, як під час розгляду справи у суді першої інстанції так і під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що передбачені статтею 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підстави для визнання оспорюваного рішення недійсним - відсутні, а тому позовні вимоги про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 03.11.2015 року № 561-р у справі № 26.13/122-15 про притягнення до відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 136 000,00 грн. є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів. Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, виходячи з вищевикладеного, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції позивачем не було подано належних та переконливих доказів в обґрунтування позовних вимог. Судова колегія звертає увагу, що доводи та заперечення викладені у апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 29.02.2016 року, прийняте після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв'язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є таким що відповідає нормам закону.

Відповідно до ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення; 3) скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково; 4) змінити рішення.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.» слід відмовити, а оскаржуване рішення господарського суду міста Києва від 29.02.2016 року залишити без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України. Враховуючи наведене вище та керуючись статтями 99, 101-105 ГПК України, господарський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Колор С.І.М.» на рішення господарського суду міста Києва від 29.02.2016 року у справі № 910/32155/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 29.02.2016 року у справі № 910/32155/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/32155/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді К.В. Тарасенко

А.І. Тищенко