ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" серпня 2016 р.Справа № 922/4311/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі Горбачовій О.В.

розглянувши матеріали скарги ТОВ "Таун Сервіс" на бездіяльність Сєвєродонецького міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Таун Сервіс", м.Сєвєродонецьк Луганської області
до Державного підприємства "Інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу", м.Сєвєродонецьк Луганської області
про стягнення 22726,01 гривень
за участю представників:

стягувача - ОСОБА_1 (дов.№1510 від 18.12.2015 року);

боржника - не з'явився;

ВДВС - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа №922/4311/14.

Рішенням господарського суду Харківської області від 27.11.2014 р. по справі №922/4311/14 позов задоволено повністю. Стягнуто з державного підприємства "Інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Таун Сервіс" 22726,01 гривень заборгованості та 1827,00 гривень судового збору.

15.12.2014 р. судом видано відповідний наказ.

06.06.2016 р. стягувач, ТОВ "Таун Сервіс", надав до суду скаргу на бездіяльність ДВС (вх.№184), в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Сєвєродонецького міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області (далі-ДВС) щодо виконання наказу господарського суду Харківської області від 15.12.2014 р. по справі №922/4311/14;

- зобов'язати ДВС подати документи та відомості до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для остаточного виконання рішення.

Крім того, до скарги на дії ДВС додано заяву про відновлення пропущеного строку на подання скарги на дії чи бездіяльність ДВС, на підставі ст.53 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.06.2016 р. було задоволено заяву стягувача про відновлення пропущеного строку та відновлено строк на подання скарги в порядку ст.121-2 ГПК України, прийнято скаргу (вх.№184) ТОВ "Таун Сервіс" на бездіяльність Сєвєродонецького міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області до розгляду; розгляд скарги призначено на 05.07.2016 р.

04.07.2016 р. ВДВС надіслав до суду електронною поштою клопотання (вх.№1354) про розгляд справи без його участі та заперечення на скаргу, в яких просить суд відмовити в задоволенні скарги.

05.07.2016 р. стягувач надав до суду заяву (вх.№21812) про долучення документів.

Судом були досліджені та долучені до матеріалів справи надані документи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.07.2016 р. було відкладено розгляд скарги на 19.07.2016 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.07.2016 р. було відкладено розгляд скарги на 02.08.2016 р.

У судовому засіданні 02.08.2016 р. стягувач скаргу підтримував та просив суд її задовольнити.

У судове засідання 02.08.2016 р. боржник та ДВС не з'явились, витребуваних судом документів не надали, про дату розгляду були повідомлені належним чином.

Розглянувши скаргу стягувача, суд встановив наступне.

15.12.2014 року господарським судом Харківської області було видано наказ на примусове виконання рішення від 27.11.2014 року по справі №922/4311/14 про стягнення з Державного підприємства Інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу на користь ТОВ ТАУН СЕРВІС 22726,01 грн. заборгованості та 1827 грн. судового збору.

30.01.2015 року ТОВ "ТАУН СЕРВІС" направило до відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції заяву №110 про примусове виконання наказу господарського суду Харківської області від 15.12.2014 року по справі №922/4311/14, на підставі чого 03.02.2015 року державним виконавцем ВДВС Сєвєродонецького МУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №46312467.

04.03.2015 року, керуючись ст.33 Закону України "Про виконавче провадження виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження за №48136423.

08.02.2016 року ТОВ ТАУН СЕРВІС направило до ВДВС Сєвєродонецького МУЮ заяву №140 про подачу документів та відомостей до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, з метою виконання наказу суду від 15.12.2014 року по справі №922/4311/14 з погашення заборгованості боржника перед ТОВ ТАУН СЕРВІС.

Листом №2284/03-50 від 29.02.2016 року ВДВС Сєвєродонецького МУЮ було відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "ТАУН СЕРВІС" про передачу документів до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів з посиланням на те, що виконавче провадження №46312467 об'єднано у зведене виконавче провадження.

Не погоджуючись з відмовою у виконанні вимог Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, 10.03.2016 року ТОВ ТАУН СЕРВІС оскаржило бездіяльність ВДВС Сєвєродонецького МУЮ до Головного територіального управління юстиції у Луганській області (скарга №280 від 10.03.2016 року).

Головне територіальне управління юстиції у Луганській області залишило скаргу ТОВ ТАУН СЕРВІС без задоволення (лист №4810/15/2.3 від 04.04.2016 року).

Сєвєродонецьким міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області - правонаступником ВДВС Сєвєродонецького МУЮ листом №5828/03-50 від 06.05.2016 року відмовлено в передачі документів до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості ДП "Інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу" на виконання наказу господарського суду Харківської області від 15.12.2014 року по справі №922/4311/14, яке гарантується державою.

ДВС посилається у своїх запереченнях на наступне.

Згідно з ст.44 Закону України Про виконавче провадження" у разі якщо сума, стягнута з боржника, недостатня для задоволення всіх вимог зі виконавчими документами, вона розподіляється державним виконавцем мі стягувачами в порядку черговості, встановленому цією статтею:

1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ; входження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника:

3) у третю чергу задовольняються вимога працівників, пов'язані з трудовими правовідносинами та зобов'язання за єдиним внеском загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування:

5) у п'яту чергу задовольняються вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету, вимоги органів страхування з обов'язкового страхування (крім вимог щодо збору на обов'язкове державне пенсійне страхування):

6) у шосту чергу задовольняються всі інші вимоги, до яких зокрема відносяться вимоги ТОВ ТАУН СЕРВІС.

Керуючись статтями 5,11 Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем направлено запити до обліково-реєструючих установ з метою виявлення майна боржника.

Згідно відповіді на запит державного виконавця до Державної податкової служби через ДП " Національні інформаційні системи" за боржником зареєстровано 17 розрахункових рахунків.

Керуючись статтями 11, 52 Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника та направлено до відповідних банківських установ.

Керуючись статтями 11, 57 Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яку скеровано до реєструючих органів.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України Про виконавче провадження.

Державним виконавцем проведено опис та арешт майна боржника, про що складено відповідний акт. Та з огляду на положення Закону України Про введення мораторію на примусову реалізацію майна направлено запит до Фонду державного майна України про наявну встановлену законом заборону на відчуження майна боржника - ДП Інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу.

Згідно відповіді, яка надійшла від Фонду державного майна України, цим фондом не здійснюється управління Державним підприємством Інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 23 березня 2014 року № 408-р ОСОБА_1 питання управління Міністерством економічного розвитку і торгівлі об'єктами державної власності, передаються цілісні майнові комплекси державних підприємств, установ та організацій за переліком згідно із додатком 1 із сфери управління Міністерства промислової політики до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі, зокрема, і Державне підприємство Інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу (код 33968601).

Відповідно до вимог чинного законодавства державним виконавцем направлено запит до Міністерства економічного розвитку і торгівлі, про наявну встановлену законом заборону на відчуження майна боржника - ДП Інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу.

Згідно відповіді Міністерства економічного розвитку і торгівлі задоволення вимог кредиторів ДП Інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу повинно відбуватися в порядку черговості, встановленому чинним законодавством.

Загалом вимоги, які передують вимогам ТОВ ТАУН СЕРВІС складають 6 418 891,63 грн. на користь УПФУ в м. Сєвєродонецьк.

Державним виконавцем надано до суду копії постанов про відкриття виконавчого провадження №46312467 від 03.02.2015 р. за наказом господарського суду Харківської області від 15.12.2014 р. по справі №922/4311/14 та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 04.03.2015 р.

Проте копій виконавчих проваджень №46312467 ДВС не надав.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст.11, 30 Закону України Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вживати, передбачених законодавством, усіх необхідних заходів з примусового виконання остаточних судових рішень, оскільки пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина судового процесу для цілей статті 6 (позиція Європейського Суду з прав людини у справі ОСОБА_1 та Палек проти України від 21.12.2004 року, пункт 34).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, у разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Судом встановлено та не заперечується учасниками судового процесу, що виконавче провадження за наказом господарського суду Харківської області від 15.12.2014 р. по справі №922/4311/14 було відкрито 03.02.2015 р., а зведене виконавче провадження - 04.03.2015 р., станом на час розгляду скарги на дії ДВС рішення по справі не виконано.

Державний виконавець зазначає, що виконує рішення в порядку черговості зведеного виконавчого провадження, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Проте ДВС виконує рішення без урахуванням особливостей, встановлених Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, а саме, ч.2 ст.4 цього закону.

Так, Закон України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень є спеціальним по відношенню до Закону України "Про виконавче провадження" щодо виконання судових рішень про стягнення коштів з державного підприємства. Спеціальна норма (закон) має пріоритет над загальною нормою.

Судом встановлено, що шість місяців на виконання рішення про стягнення коштів з державного підприємства по цій справі, наданих ДВС для виконання в порядку, встановленому ЗУ "Про виконавче провадження" сплинуло з моменту відкриття виконавчого провадження - 04.08.2015 р., з моменту приєднання ВК до зведеного ВК - 05.09.2015 р., проте приписів Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень ДВС не виконано.

При цьому суд зазначає, що обчислення строку здійснення зведеного ВК здійснюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа, проте через ненадання ДВС зведеного ВК скарга розглядається за наявними матеріалами.

Суд звертає увагу що у рішенні Європейського суду (п.37 рішення у справі "ОСОБА_1 та Палек проти України" (заяви №№ 34297/02 та 39574/02) від 21 грудня 2004 року) наголошується, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося не виконаним на шкоду однієї зі сторін.

Згідно з ч.1 ст.4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України.

Статтею 115 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України: "Скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку".

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що скарга на дії ДВС обґрунтована, підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України Про виконавче провадження, Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, ст.ст.33, 34, 43, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу стягувача на дії ДВС задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо виконання наказу господарського суду Харківської області від 15.12.2014 року по справі №922/4311/14 про стягнення з ДП Інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу на користь ТОВ ТАУН СЕРВІС 22726 грн. 01 коп. заборгованості та 1827 грн. 00 коп. судового збору та зобов'язати Сєвєродонецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області подати документи та відомості до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для виконання остаточного судового рішення з погашення заборгованості ДП Інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу перед ТОВ ТАУН СЕРВІС.

Суддя ОСОБА_2