РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2016Справа №910/32326/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Хілс Плюс»
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет» 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмережа» 3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Альта експерт» 4. Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний центр «Берег»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідачів1. Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК»
2. ОСОБА_1
прозобов'язання вчинити дії
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет»
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Хілс Плюс» 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмережа» 3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Альта експерт» 4. Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний центр «Берег»
проприпинення зобов'язання за договором

Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача за первісним позовом:не з'явився
від відповідача за первісним позовом:не з'явився
від відповідача за первісним позовом:не з'явився
від відповідача за первісним позовом:не з'явився
від відповідача за первісним позовом:не з'явився
від третьої особи 1:Кошлій Р.В.
від третьої особи 2:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хілс Плюс» (надалі - ТОВ «Хілс Плюс») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет» (надалі - ТОВ «Фудмаркет»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмережа» (надалі - ТОВ «Фудмережа»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Альта експерт» (надалі - ТОВ «Альта експерт») та Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний центр «Берег» (надалі - ТОВ «ТЦ «Берег») про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірною, на думку позивача, відмовою відповідачів виконувати свої зобов'язання за договором про спільну діяльність від 16.02.2015 р., у зв'язку з чим позивач вказує на наявність підстав для зобов'язання відповідачів передати в якості внесків у спільну діяльність майно згідно з переліком.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.12.2015 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 27.01.2016 р.

Розгляд справи 27.01.2016 р. не відбувся та був перенесений на 15.02.2016 р.

15.02.2016 р. до господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хілс Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмережа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Альта експерт» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний центр «Берег» про припинення зобов'язання за договором.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Фудмаркет» позбавлене можливості виконувати свої зобов'язання за договором про спільну діяльність від 16.02.2015 р. у зв'язку з тим, що право власності такої особи на основні засоби - торгівельне обладнання, яке мало бути передане за вказаним договором, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВСОН» внаслідок утворення такої юридичної особи шляхом виділу з ТОВ «Фудмаркет». Крім того, внаслідок неможливості вести господарську діяльність на території АР Крим, ТОВ «Фудмаркет» не може отримувати необхідний прибуток для здійснення грошових платежів, визначених п. 3.1.2 договору про спільну діяльність від 16.02.2015 р.

Ухвалами господарського суду міста Києва від 15.02.2016 р. прийнято для спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов ТОВ «Фудмаркет», розгляд справи відкладено на 14.03.2016 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.03.2016 р. розгляд справи відкладено на 21.03.2016 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.03.2016 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Публічне акціонерне товариство «СБЕРБАНК» (надалі - ПАТ «СБЕРБАНК»), розгляд справи відкладено на 28.03.2016 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.03.2016 р. залучено до участі у справі ОСОБА_1 в якості третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів; зупинено провадження у справі №910/32326/15 до вирішення справи господарського суду міста Києва №910/29690/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет», Публічного акціонерного товариства «Рітейл груп» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Авсон» про визнання недійсними протоколу загальних зборів засновників, розподільчого балансу, статуту та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог-93» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет», Публічного акціонерного товариства «Рітейл груп» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Авсон» про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників, та набрання рішенням у даній справі законної сили.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2016 р. вказану ухвалу було скасовано в частині зупинення провадження у справі, матеріали справи №910/32326/15 повернуто до господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

25.07.2016 р. матеріали справи №910/32326/15 були повернуті до господарського суду міста Києва з Вищого господарського суду України після перегляду постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 р. в касаційному порядку.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.07.2016 р. розгляд справи призначено на 05.08.2016 р.

Представник позивача за первісним позовом, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, вимоги ухвал суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, а його пояснення стосовно суті спору були заслухані судом в попередніх судових засіданнях.

В судове засідання представники відповідачів за первісним позовом не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень №450, №442, №434 та №418, отриманими їх представником 01.08.2016 р.

Представник третьої особи 1 в судове засідання з'явився, 04.08.2016 р. до канцелярії суду подав клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання можливості для ознайомлення з матеріалами справи, в задоволенні якого судом відмовлено з огляду на те, що він не був обмежений в праві на ознайомлення з матеріалами справи протягом строку розгляду спору, встановленого ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Також судом відмовлено в задоволенні заяви представника третьої особи 1 про скерування окремої ухвали про неправомірні дії судді до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України з огляду на недоведеність заявником можливості вчинення відповідних дій згідно приписів ст. 90 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно поданого представником третьої особи 1 клопотання про повернення первісного та зустрічного позовів без розгляду суд відзначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, положення ст. 81 Господарського процесуального кодексу України передбачають, по-перше, можливість суду залишити позов без розгляду у визначених випадках, а не повернути позов як вказано в заяві представника ПАТ «СБЕРБАНК», а, по-друге, реалізацію такого права суду у випадку, якщо неподання відповідних документів та/або нез'явлення представника позивача перешкоджає вирішенню спору.

Суд приходить до висновку, що позивач та відповідачі повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином, матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті, а відтак заява ПАТ «СБЕРБАНК» про повернення первісного та зустрічного позовів без розгляду задоволенню не підлягає.

Також представником ПАТ «СБЕРБАНК» було подано заяву про колегіальний розгляд справи, в задоволенні якої судом відмовлено з огляду на недоведеність заявником необхідності призначення колегіального розгляду даної справи та неможливості судом одноособово розглянути таку справу.

05.08.2016 р. представником третьої особи 1 до канцелярії суду подано заяву про призначення у справі судової експертизи та зупинення провадження у справі з метою встановлення належності підпису третьої особи 2 на договорі про спільну діяльність від 16.02.2015 р., а також наявності або відсутності механічних втручань в перелічені документи.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу». Особа, яка проводить судову експертизу користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 2, 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» №4 від 23.03.2012 р. судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Заслухавши пояснення представника третьої особи 1 та розглянувши матеріали справи суд дійшов висновку про недоведеність представником ПАТ «СБЕРБАНК» існування потреби у спеціальних знаннях для вирішення даної справи по суті та винесення рішення.

Подані 04.08.2016 р. до канцелярії суду клопотання про залучення до участі у справі громадянина ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд» в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за зустрічним позовом судом задоволені не були у зв'язку з недоведеністю заявниками яким чином рішення у даній справі може вплинути на права чи законні інтереси таких осіб.

У зв'язку з недоведеністю існування підстав для направлення до правоохоронних органів повідомлення, а також матеріалів справи №910/32326/15 щодо вчинення правопорушень представниками учасників судового процесу, судом відмовлено у задоволенні відповідних клопотань представника ПАТ «СБЕРБАНК»

Також судом відмовлено в задоволенні клопотання представника ПАТ «СБЕРБАНК» про витребування оригіналів документів, поданого до канцелярії суду 05.08.2016 р., у зв'язку з тим, що заявником не доведено наявності підстав, з якими приписи ст. 38 Господарського процесуального кодексу України пов'язують можливість витребування відповідних документів.

Представник третьої особи 2, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Таким чином, суд приходить до висновку, що учасники судового процесу повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідачі були належним чином повідомлені, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Стосовно строку розгляду даної справи суд відзначає наступне.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

З огляду на неможливість розгляду даної справи у встановлені приписами Господарського процесуального кодексу України строки, справа була розглянута в межах розумного строку, передбаченого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи та здійснювалася фіксація судового процесу технічними засобами згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника третьої особи 2, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.02.2015 р. між ТОВ «Фудмаркет» (сторона-1), ТОВ «Фудмережа» (сторона-2), ТОВ «Альта Експерт» (сторона-3), ТОВ «Торгівельний центр «Берег» (сторона 4, ТОВ «Хілс Плюс» (сторона 5) та ОСОБА_1 (сторона-6) був укладений договір про спільну діяльність (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору сторони за договором зобов'язуються шляхом об'єднання майна і зусиль спільно діяти в сфері будівництва складських приміщень для досягнення наступних спільних господарських цілей:

- зберігання продукції та/або майна сторін у приміщеннях;

- забезпечення належного стану та схоронності власності сторін;

- оптимізації процесу розподілу власності сторін у зв'язку з веденням кожною стороною їх господарської діяльності;

- отримання спільної вигоди за рахунок економії витрат на зберігання власності кожної сторони у складських приміщеннях інших, ніж приміщення, визначені цим договором;

- отримання спільного прибутку та подальший його розподіл за рахунок здавання приміщень третім особам в оренду у порядку і на умовах, визначених цим договором.

За змістом п. 3.1.1 Договору сторона-1 зобов'язується в строк протягом 120 календарних днів з моменту підписання договору передати в якості внеску у спільну діяльність належне стороні-1 майно, а саме: основні засоби - торгівельне обладнання, перелік якого міститься в додатку №1 до цього договору, який є невід'ємною його частиною, та що знаходиться за адресами:

- м. Харків, пр. Московський, 256б;

- м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 99/101.

Пунктом 4.1.1 Договору передбачено, що сторона-2 зобов'язується в строк протягом 120 календарних днів з моменту підписання договору передати в якості внеску у спільну діяльність належне стороні-1 майно, а саме: основні засоби - торгівельне обладнання, перелік якого міститься в додатку №2 до цього договору, який є невід'ємною його частиною, та що знаходиться за адресами:

- м. Бердянськ, пр. Пролетарський, 13 / вул. Піонерська, 73.

Відповідно до п. 5.1.1 Договору сторона-3 зобов'язується в строк протягом 120 календарних днів з моменту підписання договору передати в якості внеску у спільну діяльність належне стороні-1 майно, а саме: цінні папери, вид та тип цінних ЦП: акція проста іменна; форма існування ЦП: бездокументарна; код ЦП: UA , емітент ЦП: Публічне акціонерне товариство «РІТЕЙЛ ГРУП»; адреса емітента: м. Київ, вул. Залізничне шосе, 57; ідентифікаційний код емітента ЦП (ЄДРПОУ): 33785657; інформація про реєстрацію випуску ЦП: свідоцтво реєстраційний № 43/1/12; дата реєстрації 03.04.2012, дата видачі Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку: 31.07.2012 року; кількість ЦП: 77 500 штук; номінальна вартість одного ЦП: 1,00 грн. (одна гривня 00 копійок); загальна номінальна вартість ЦП: 77 500,00 грн. (сімдесят сім тисяч п'ятсот гривень 00 копійок).

Згідно з п. 6.1.1 Договору сторона-4 зобов'язується в строк протягом 120 календарних днів з моменту підписання договору передати в якості внеску у спільну діяльність належне стороні-1 майно, а саме: нежитлову нерухомість - комплекс будівель та споруд, а саме: основна будівля «А», прибудова «а», вартова «Б», навіси «В,Г» та споруди: дев'ять ганків до «А», три ганка до а, двоє сходів до «А», паркан № 1, підпірна стінка № 2, бордюр №3, світові опори № 4, ворота № 5; ганок до «В», загальною площею 16 780,6 кв.м., який знаходиться за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, пр. Пролетарський, буд. № 13 / вул. Піонерська, буд. № 73.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що після виконання сторонами умов, визначених пунктами 3.1.1, 4.1.1, 5.1.1, 6.1.1 договору, сторона-5 за договором зобов'язується негайно:

- вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на придбання земельної ділянки та оформлення відповідної документації;

- вжити всіх необхідних для укладення цивільно-правових договорів для виконання робіт з будівництва та обладнання приміщень за договором;

- надавати сторонам інформацію про перебіг організаційних заходів, що здійснюватиме сторона-5 відповідно до пунктів 7.1.1-7.1.2 договору задля досягнення цілей, визначених пунктом 1.1 договору;

- здійснювати будь-які інші заходи, що пов'язані з належним виконанням обов'язків, зазначених пунктами 7.1.1-7.1.3 цього договору, які сторони можуть погодити додатково.

За змістом п. 11.1 Договору грошові та майнові внески сторін, а також майно, створене або придбане сторонами в результаті спільної діяльності, вартісне визначення гудвілу складає їх спільну часткову власність.

Відповідно до п. 14.1 Договору він вступає в силу з моменту його підписання та діє до досягнення цілей спільної діяльності, а також до його припинення у встановленому законом порядку.

Листом від 06.11.2015 р. відповідачі за первісним позовом повідомили ТОВ «Хілс Плюс» про те, що належне їм майно, яке вони зобов'язалися передати в якості внесків у спільну діяльність, перебуває в іпотеці та заставі, а тому не може бути передане третім особам, що унеможливлю виконання ними зобов'язань за Договором.

Спір у справі за первісним позовом виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачами зобов'язання з передання в якості внеску у спільну діяльність належного їм майна.

Договір є підставою для виникнення у їх сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 1130 Цивільного кодексу України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

За змістом ст. 1131 Цивільного кодексу України договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем, відповідачами за первісним позовом та третьою особою 2 був укладений договір про спільну діяльність, згідно з умовами якого всі сторони зобов'язалися шляхом об'єднання майна і зусиль спільно діяти в сфері будівництва складських приміщень для досягнення наступних спільних господарських цілей.

При цьому, за змістом п. 11.1 Договору грошові та майнові внески сторін, а також майно, створене або придбане сторонами в результаті спільної діяльності, вартісне визначення гудвілу складає їх спільну часткову власність.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

ТОВ «Хілс плюс» вказує на те, що відповідачами за первісним позовом не були виконані належним чином зобов'язання з передання майна в якості внеску у спільну діяльність, що унеможливило виконання ним своїх обов'язків, передбачених п. 7.1 Договору, а спільна діяльність не була розпочата.

Листом від 06.11.2015 р. відповідачі за первісним позовом повідомили ТОВ «Хілс Плюс» про те, що належне їм майно, яке вони зобов'язалися передати в якості внесків у спільну діяльність, перебуває в іпотеці та заставі, а тому не може бути передане третім особам.

Як встановлено судом, 14.09.2011 р. між Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» (правонаступником якого є ПАТ «Сбербанк») та ТОВ «Фудмаркет» (позичальник) укладено договір про відкриття кредитної лінії № 115-Н/11/29/КЛ (надалі - Кредитний договір), відповідно до п. 1.1 якого банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію в національній валюті України (кредитна лінія), надає позичальнику кредитні кошти (кредит) за рахунок кредитної лінії на умовах договору, а позичальник зобов'язується використовувати кредит на цілі, зазначені в п. 1.5 договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, а також повернути наданий йому кредит у розмірах та у терміни, зазначені в ст. 8 договору, і виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору ліміт кредитної лінії складає: з 14.09.2011 р. по 07.12.2012 р. 120 133 980,00 грн.; з 08.12.2012 р. по 08.12.2015 р. 8 010,00 грн. У випадку виконання п.п. 8.1.2., 8.1.3. Кредитного договору сторонами погоджено зміну ліміту кредитної лінії.

Останній день дії кредитної лінії - 08.12.2015 р. (п. 1.4 Кредитного договору).

З метою забезпечення виконання боржником зобов'язань за Кредитним договором були укладені наступні договори:

- договір застави цінних паперів від 14.09.2011 р., укладений між ТОВ «Альта Експерт» та ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», предметом застави за яким є цінні папери, вид та тип цінних ЦП: акція проста іменна; форма існування ЦП: бездокументарна; код ЦП: UA , емітент ЦП: Публічне акціонерне товариство «РІТЕЙЛ ГРУП»; адреса емітента: м. Київ, вул. Залізничне шосе, 57; ідентифікаційний код емітента ЦП (ЄДРПОУ): 33785657; інформація про реєстрацію випуску ЦП: свідоцтво реєстраційний № 43/1/12; дата реєстрації 03.04.2012, дата видачі Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку: 31.07.2012 року; кількість ЦП: 77 500 штук; номінальна вартість одного ЦП: 1,00 грн.; загальна номінальна вартість ЦП: 77 500,00 грн.;

- договір застави від 14.09.2011 р., укладений між ТОВ «Фудмережа» та ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», предметом застави за яким є основні засоби - торгівельне обладнання, перелік якого міститься в додатку №2 до цього договору, який є невід'ємною його частиною, та що знаходиться за адресою м. Бердянськ, пр. Пролетарський, 13 / вул. Піонерська, 73;

- договір застави від 14.09.2011 р., укладений між ТОВ «Фудмаркет» та ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», предметом застави за яким є основні засоби - торгівельне обладнання, перелік якого міститься в додатку №1 до цього договору, який є невід'ємною його частиною, та що знаходиться за адресами: м. Харків, пр. Московський, 256б; м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 99/101;

- іпотечний договір від 14.09.2011 р., укладений між ТОВ «Торгівельний центр «Берег», предметом іпотеки за яким є комплекс будівель та споруд, а саме: основна будівля «А», прибудова «а», вартова «Б», навіси «В,Г» та споруди: дев'ять ганків до «А», три ганка до а, двоє сходів до «А», паркан № 1, підпірна стінка № 2, бордюр №3, світові опори № 4, ворота № 5; ганок до «В», загальною площею 16 780,6 кв.м., який знаходиться за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, пр. Пролетарський, буд. № 13 / вул. Піонерська, буд. № 73.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

За змістом ст. 573 Цивільного кодексу України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До застави, яка виникає на підставі закону, застосовуються положення цього Кодексу щодо застави, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 статті 574 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Таким чином, до моменту укладення між позивачем та відповідачами за первісним позовом Договору, рухоме та нерухоме майно, яке відповідачі повинні були передати в якості внесків у спільну діяльність, перебували у заставі ПАТ «Сбербанк» в якості забезпечення виконання ТОВ «Фудмаркет» грошового зобов'язання за Кредитним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 586 Цивільного кодексу України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.

Аналогічна норма міститься в ч. 2 ст. 17 Закону України «Про заставу».

Тобто правом контролю за предметом застави наділений за законом та належним чином укладеним договором застави лише заставодержатель.

Матеріали справи не містять, а позивачем за первісним позовом не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту припинення правовідносин застави за договорами застави та іпотечним договором від 14.09.2011 р., укладеними між відповідачами та Банком, як станом на момент укладення Договору, так і станом на момент звернення ТОВ «Хілс Плюс» із даним позовом до суду.

При цьому, як вбачається із пояснень представника третьої особи 1, ПАТ «Сбербанк» як заставодавець (іпотекодавець) за вказаними договорами свою згоду на відчуження предметів застави не надавав.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

З огляду на наявні в матеріалах справи докази та пояснення представників сторін суд приходить до висновку про те, що відповідачі за первісним позовом за відсутності згоди ПАТ «Сбербанк» в силу приписів ч. 2 ст. 586 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 17 Закону України «Про заставу» були позбавлені можливості виконання своїх зобов'язань з передання майна в якості внесків у спільну діяльність за Договором. Про вказані обставини позивач за первісним позовом був повідомлений листом від 06.11.2015 р.

При цьому, у зв'язку з відсутністю доказів припинення правовідносин застави за договорами застави та іпотечним договором від 14.09.2011 р., укладеними між відповідачами та ПАТ «Сбербанк», на момент розгляду справи по суті, позовні вимоги ТОВ «Хілс плюс» про зобов'язання відповідачів за первісним позовом передати майно в якості внесків у спільну діяльність є такими, що не підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, в задоволенні первісного позову ТОВ «Хілс Плюс» необхідно відмовити повністю.

Стосовно зустрічного позову ТОВ «Фудмаркет» про припинення його зобов'язань як сторони за Договором суд відзначає наступне.

Як було встановлено судом, за змістом п. 3.1.1 Договору сторона-1 (ТОВ «Фудмаркет») зобов'язується в строк протягом 120 календарних днів з моменту підписання договору передати в якості внеску у спільну діяльність належне стороні-1 майно, а саме: основні засоби - торгівельне обладнання, перелік якого міститься в додатку №1 до цього договору, який є невід'ємною його частиною, та що знаходиться за адресами:

- м. Харків, пр. Московський, 256б;

- м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 99/101.

Відповідно до п. 3.1.2 Договору у разі невиконання обов'язків, передбачених п. 3.1.1 цього договору в строк протягом 90 календарних днів після спливу визначеного у п. 3.1.1 цього договору строку, сторона-1 зобов'язується перерахувати на користь ТОВ «Хілс Плюс» як сторони-5 за договором грошові кошти у розмірі вартості належного стороні-1 майна, визначеного у п. 3.1.1 цього договору.

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом ст. 607 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

З посиланням на викладені статті ТОВ «Фудмаркет» вказує, що виконання його зобов'язань як сторони-1 за Договором є неможливим у зв'язку з наступним.

Згідно протоколу загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «АВСОН» №1 від 11.08.2015 р. було прийнято рішення про створення ТОВ «АВСОН» шляхом виділу з ТОВ «Фудмаркет».

В результаті такого виділу ТОВ «Фудмаркет» передало частину майна, прав та обов'язків на користь ТОВ «АВСОН» згідно розподільчого балансу, затвердженого загальними зборами ТОВ «Фудмаркет» (протокол №117 від 11.08.2015 р.), і ТОВ «АВСОН» визначено правонаступником ТОВ «Фудмаркет» в частині переданого майна, прав та обов'язків.

Позивач за зустрічним позовом наполягає на тому, що згідно вказаного розподільчого балансу, в результаті виділу ТОВ «Фудмаркет» передано новоствореному ТОВ «Авсон» основні засоби - торгівельне обладнання, що знаходиться за адресами: м. Харків, пр. Московський, 256 б; м. Харків, вул. Гвардійців Широнівців, 99/101 та яке, на його думку, у відповідності до п. 10.1.1 Договору є внеском ТОВ «Фудмаркет» як сторони-1 на цілі спільної діяльності. Перелік такого торгівельного обладнання міститься в додатку №1 до Договору, який є його невід'ємною частиною.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Частиною 1 статті 109 Цивільного кодексу України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов'язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.

За змістом п. 11 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

З огляду на викладене, ТОВ «Фудмаркет» заявлено вимогу про припинення його зобов'язань за Договором внаслідок неможливості виконання ним своїх зобов'язань.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

В той же час суд відзначає, що розподільний баланс ТОВ «Фудмаркет» та зміни до розподільчого балансу не містять жодних даних про передачу ТОВ «Фудмаркет» - ТОВ «Авсон» саме того майна, яке згідно Договору є внеском сторони-1 (ТОВ «Фудмаркет») та перелік якого викладено в додатку № 1 до даного договору.

Аналогічні висновки містяться у постанові Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2016 р. у даній справі.

Більш того, рішенням господарського суду міста Києва від 06.04.2016 р. у справі №910/29690/15, яке станом на момент розгляду даної справи набрало законної сили, визнано недійсним повністю статут ТОВ «Авсон», зареєстрований 17.08.2015 р., визнано недійсним рішення загальних зборів засновників ТОВ «Авсон» від 11.08.2015 р. щодо створення ТОВ «Авсон» шляхом виділу із ТОВ «Фудмаркет», визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Фудмаркет» від 11.08.2015 р. про затвердження розподільчого балансу ТОВ «Фудмаркет».

Встановлені судом факти спростовують твердження ТОВ «Фудмаркет» про передання спірного майна до статутного фонду ТОВ «Авсон», що на його думку є підставою для припинення зобов'язань ТОВ «Фудмаркет» за Договором.

Посилання відповідача за зустрічним позовом на те, що ситуація з окупацією території АР Крим має наслідком неможливість отримання ним необхідного прибутку для здійснення грошових платежів, передбачених п. 3.1.2 Договору, судом не приймаються до уваги з огляду на наступне.

Згідно з п. 1.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 р. за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

Для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання згідно зі статтею 617 Цивільного кодексу України, статтею 218 Господарського кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, повинна довести: 1) наявність обставин непереборної сили; 2) їх надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за таких умов завдання шкоди; 4) причинний зв'язок між цими обставинами і завданими збитками.

Суд відзначає, що ТОВ «Фудмаркет» не доведено того, що неможливість здійснювати його господарську діяльність, пов'язана з окупацією території Автономної Республіки Крим Російською Федерацією, є ознакою надзвичайності чи невідворотності для виконання обов'язку за Договором, а також перебуває у причинному зв'язку з неможливістю внесення грошових коштів за Договором, що за відсутності доказів вжиття боржником усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання та неможливості запобігти збиткам не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язань.

З огляду на викладене, в задоволенні зустрічного позову ТОВ «Фудмаркет» необхідно відмовити повністю.

Стосовно поданої представником ПАТ «СБЕРБАНК» заяви про визнання недійсним договору про спільну діяльність від 16.02.2015 р. суд відзначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право: визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

Визнання недійсним договору, пов'язаного з предметом спору, повністю або у певній його частині є саме правом господарського суду, а не обов'язком.

Пунктом 2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України N 11 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» роз'яснено, що якщо вирішуючи господарський спір, суд встановить, що зміст договору, пов'язаного з предметом спору, суперечить законодавству, чинному на момент укладення договору, він, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 83 ГПК, вправі за власною ініціативою визнати цей договір недійсним повністю або у певній частині із застосуванням за необхідності й наслідків визнання недійсним нікчемного правочину (абзац 2 ч. 5 ст. 216 ЦК України).

Обов'язковою умовою застосування п. 1 ст. 83 ГПК України є переконлива мотивація суду необхідності виходу за межі позовних вимог та відходу від принципу змагальності сторін.

Під час розгляду даної справи судом не встановлено існування підстав для необхідності виходу за межі позовних вимог та винесення відповідного рішення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, а тому відповідна заява представника третьої особи 1 залишається без задоволення.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Хілс Плюс» відмовити повністю.

2. В задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет» відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.08.2016 р.

Суддя В.П. Босий