ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2016 р. Справа № 909/537/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Гриняк Б. П. , секретар судового засідання Михайлюк А. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Войнилівське ", вул. Шевченка ,121, смт. Войнилів , Івано-Франківська область

до відповідача: Войнилівської селищної ради , вул. Шевченка ,114 , смт. Войнилів , Івано-Франківська область

про: зобов'язання розглянути на пленарному засіданні сесії питання, щодо передачі в постійне користування земельної ділянки

за участю:

від позивача: ОСОБА_1, (паспорт СС - № 488982 від 18.02.1998 р.) керівник відповідно до виписки з єдиного державного реєстру ;

від відповідача: ОСОБА_2, (посвідчення водія ВВТ 316943 від 12.09.2013р. ) - селищний голова ;

ВСТАНОВИВ: об'єднання співвласників багатоквартирного багатоквартирного будинку "Войнилівське " звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Войнилівської селищної ради про зобов'язання розглянути на пленарному засіданні сесії питання , щодо передачі в постійне користування земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 01.07.2016р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 26.07.2016 р.

Ухвалою суду від 26.07.2016 р. розгляд справи відкладався на 16.08.2016 р.

В судовому засідання 16.08.2016 р. представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просив суд позов задовольнити.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 16.02.2016р. голова об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Войнилівське", в порядку ст. 42 Земельного кодексу України, звернувся до Войнилівської селищної ради із заявою про передачу об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Войнилівське" в постійне користування прибудинкової земельної ділянки, однак жодного мотивованого рішення по даному питанню селищною радою не прийнято, що стало підставою звернення позивача до суду з даною позовною вимогою.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги заперечує , мотивуючи їх безпідставністю та необґрунтованістю. Зазначив, що підприємець ОСОБА_1, який є головою об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Войнилівське" орендує спірну земельну ділянку згідно договору оренди землі від 10.01.2011 р. Останній двічі звертався до селищної ради із заявами про надання дозволу на викуп земельної ділянки площею 0,677 га. , яку він орендує для обслуговування нежитлової будівлі та двохкімнатної квартири для реконструкції під 2-х квартирний житловий будинок з приміщеннями комерційного призначення в смт. Войнилів по вул. Шевченка,121, 123. Відповідні заяви розглянуті на сесіях селищної ради та за результатами їх розгляду винесені рішення від 06.09.2011 р., від 22.03.2016 р. Через зволікання з боку позивача тривалий час не виготовлялась експертно-грошова оцінка земельної ділянки, в результаті чого не укладено угоду про продаж земельної ділянки.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Право на захист цивільних прав та інтересів передбачено ст. 15 Цивільного кодексу України, а стаття 16 Цивільного кодексу України визначає способи захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії яка порушує право; 4) відновлення становища , яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, або органу місцевого самоврядування , їхніх посадових і службових осіб.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 Цивільного кодексу України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що права та законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських відносин; іншими способами, передбаченими законом.

Системний аналіз вказаних законодавчих норм у сукупності дозволяє дійти висновку про те, що господарюючий суб'єкт має право на судовий захист своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів у спосіб, визначений законом.

Обраний позивачем спосіб захисту про зобов'язання розглянути на пленарному засіданні сесії питання, щодо передачі в постійне користування земельної ділянки, не передбачений діючим законодавством та не відповідає способам захисту, встановленим ст.16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Проте, позивач не позбавлений права довести факти, на які посилається шляхом звернення до суду із позовними вимогами з урахуванням наведених способів захисту права.

Згідно з п.п. 4.3. п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 р. № 18 господарський суд, дійшовши висновку про те, що предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, повинен відмовити в позові.

За встановлених обставин, суд вважає, що позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх прав та інтересів, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 15,16 Цивільного кодексу України ст. 20 Господарського кодексу України., ст. 49, 82 -85Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

відмовити в позові об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Войнилівське" до Войнилівської селищної ради про зобов'язання розглянути на пленарному засіданні сесії питання, щодо передачі в постійне користування земельної ділянки

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.08.16

Суддя Гриняк Б. П.