ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2016 Справа № 917/675/16

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ГЕРАФАК", 65003, м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 58

До відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ГАДЯЧСИР", 37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Будька, 47

Про стягнення 622 583,84 грн., з яких 607 600,00 грн. - заборгованість відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності (сода каустична та інша хімічна продукція) за умовами Договору поставки № 66 від 14.08.2015 р., 13 185,78 грн. - пеня за порушення договірних зобовязань щодо оплати за придбані ТМЦ, 1 798,06 грн. - 3 % річних

С у д д я ОСОБА_2

Представники:

від позивача - ОСОБА_3 (див. протокол);

від відповідача - відсутні (див. протокол).

14.07.2016 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ГЕРАФАК" про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ГАДЯЧСИР" 622 583,84 грн., з яких 607 600,00 грн. - заборгованість відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності (сода каустична та інша хімічна продукція) за умовами Договору поставки № 66 від 14.08.2015 р., 13 185,78 грн. - пеня за порушення договірних зобовязань щодо оплати за придбані ТМЦ, 1 798,06 грн. - 3 % річних.

Позивач на позовних вимогах наполягає за мотивами позовної заяви, представництво у судові засідання не забезпечив, явка сторони судом обовязковою не визнавалася.

Відповідач не скористався наданими йому правами (ст. 22 ГПК України) для захисту своїх інтересів, на позов не відреагував, представництво у судове засідання не забезпечив. Повідомлений належним чином про дату, час і місце проведення судового засідання, про що свідчить залучене до матеріалів справи поштове повідомлення вх. № 7759 від 30.05.2016 року.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у пп. 3.9.2 постанови від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із змінами та доповненнями), у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, належне повідомлення сторін про час, дату і місце проведення судового засідання згідно з п. п. 2.6.11, 2.6.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 28 від 20.02.2013 р., суд не розцінює неявку відповідача та невиконання ним вимог суду як підставу для подальшого відкладення розгляду справи та розглядає спір за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані документальні докази, заслухавши представника позивача, суд,

встановив :

14.08.2015 р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Герафак" (постачальник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" було укладено Договір № 66 поставки (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобовязувався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передавати у власність покупцю соду каустичну та іншу хімічну продукцію (товар), а покупець зобовязувався приймати товар та здійснювати його оплату (п. 1.1).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- кількість, асортимент, найменування, ціна та загальна вартість відповідної партії товару обумовлюються у видаткових накладних, що мають силу специфікації (ст. 266 ГК України) і є невідємною частиною цього договору (п. 1.2 Договору);

- передача товару покупцю здійснюється протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту отримання від покупця відповідного замовлення на товар. Замовлення оформлюється на кожну партію товару та передається покупцем постачальнику засобами факсимільного звязку, електронною поштою або через представника (курєром) (п. 2.1. Договору);

- покупець здійснюється оплату вартості товару за ціною вказаною у видатковій накладній. Вартість товару оплачується на поточний рахунок постачальника в національній валюті України - гривні. Оплата товару здійснюється покупцем на підставі видаткової накладної у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника після 45 банківських днів з дня отримання покупцем товару та належним чином оформлених товарно-супровідних документів (п. 3.1 - 3.3 договору);

- за прострочення в оплаті товару постачальник має право вимагати від покупця сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення (п. 5.2 Договору);

- договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє 31.12.2016 року (п. 7.1 Договору).

Факт виконання позивачем договірних зобов'язань щодо поставки ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" товару на загальну вартість 607 600,00 грн. підтверджується видатковими накладними № РН-0001284 від 15.12.2015 р. та № РН-0001305 від 22.12.2015 р., рахунками - фактури № СФ - 000937 від 08.12.2015 року та № СФ - 000965 від 18.12.2015 року (до матеріалів справи залучено належним чином засвідчені копії, а. с. 20-21, 24-25). Відповідач вказаний товар прийняв, про що свідчать підписи повноважних осіб відповідача на вищезазначених видаткових накладних, посвідчених печаткою "Гадячсир", та надані відповідачем на адресу позивача довіреності № 1666 від 08.12.2015 року та № 1673 від 18.12.2015 року щодо надання повноважень на прийняття ТМЦ особами, якими підписано накладну на отримання товару від імені відповідача (а. с. 22-23).

В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання щодо оплати поставленого товару не виконав.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 622 583,84 грн., з яких 607 600,00 грн. - заборгованість відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності (сода каустична та інша хімічна продукція) за умовами Договору поставки № 66 від 14.08.2015 р., 13 185,78 грн. - пеня за порушення договірних зобовязань щодо оплати за придбані ТМЦ, 1 798,06 грн. - 3 % річних.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. За приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона-постачальник, зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій сторони - покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Якщо продавець зобов'язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства (п. 1 та п. 5 ст. 692 Цивільного Кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов'язання за вищезазначеним Договором щодо здійснення поставки товару. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором та приписів ст. 692 Цивільного кодексу України прийнятий товар не оплатив. Дана обставина відповідачем не спростована.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 607 600,00 грн. основного боргу підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3 % річних від простроченої суми у розмірі 1 798,06 грн., суд прийшов до висновку, що вимоги позивача відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є правомірними, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга: ОСОБА_4 9.1.3" та додано до матеріалів справи).

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 5.2 Договору поставки № 66 від 14.08.2015 р. сторони передбачили, що за прострочення в оплаті товару постачальник має право вимагати від покупця сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення.

Згідно статті 4 ОСОБА_4 України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку, в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 13 185,77 грн. пені, суд прийшов до висновку, що заявлений розмір пені відповідає вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та ОСОБА_4 України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга: ОСОБА_4 9.1.3" та додано до матеріалів справи).

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

За викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 607 600,00 грн. заборгованості відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності (сода каустична та інша хімічна продукція) за умовами Договору поставки № 66 від 14.08.2015 р., 13 185,78 грн. пені за порушення договірних зобовязань щодо оплати за придбані ТМЦ, 1 798,06 грн. 3 % річних підтверджені документально та нормами матеріального права, не спростовані відповідачем, а тому є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. 22, ст. 49, ст. 75, ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Будька, 47, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ГЕРАФАК" (65003, м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 58, ) - 607 600,00 грн. заборгованості відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності (сода каустична та інша хімічна продукція) за умовами Договору поставки № 66 від 14.08.2015 р., 13 185,78 грн. пені за порушення договірних зобовязань щодо оплати за придбані ТМЦ, 1 798,06 грн. 3 % річних та 9 338,76 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

3. Копію рішення направити сторонам за вказаними у вступній частині адресами.

Повне рішення складено 22.07.2016 року.

Суддя Г.І.Бунякіна