ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.08.16р. Справа № 904/6266/16

За позовом Дочірнього підприємства "ВАСИЛЬКІВКАТЕПЛОЕНЕРГО" Комунального підприємства "ДНІПРОТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської обласної ради", смт. Васильківка, Васильківський район, Дніпропетровська область

до Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації, м. Верхньодніпровськ, Верхньодніпровський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у сумі 62 252,56 грн. за Договором користування тепловою енергією

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник - дов. б/н від 07.05.2016р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Дочірнє підприємство "ВАСИЛЬКІВКАТЕПЛОЕНЕРГО" Комунального підприємства "ДНІПРОТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської обласної ради" звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації заборгованості у сумі 62 252,56 грн., що складається з 48 161,60 грн. основного боргу, 11 055,58 грн. пені, 2 220,38 грн. інфляційних втрат, 815,00 грн. 3% річних за Договором на користування тепловою енергією №9 від 01.12.2015р.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору на користування тепловою енергією №9 від 01.12.2015р. в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, відзив на позов не надав.

Суд вважає, що відповідач про розгляд справи в господарському суді був повідомлений належним чином на підставі наступного.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.(п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р.)

Так, ухвалу про порушення провадження у справі № 904/6266/16 від 01.08.2016р. відповідач отримав 04.08.2016р., про що свідчить поштове повідомлення № 833 (а.с. 31).

Відповідно до приписів ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК).

Отже, приймаючи до уваги, що відповідач знав про наявність в господарському суді справи, він не був позбавлений можливості після отримання ухвали про порушення провадження у справі зясувати як в телефонному режимі, так і на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень про стан розгляду справи та надати свої заперечення на позов та докази в їх обґрунтування.

Також в ухвалі про порушення провадження у справі від 01.08.2016р., яка була отримана відповідачем зазначено, що інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/.

Всупереч цьому, відповідач не скористався належними йому процесуальними правами та не вжив заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу сторонами не заявлялось.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 15.08.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2015 року між Дочірнім підприємством «ВАСИЛЬКІВКАТЕПЛОЕНЕРГО» Комунального підприємства "ДНІПРОТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської обласної ради" (далі - Постачальник, Позивач) та Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації (далі - Споживач, Відповідач) був укладений Договір № 9 на користування тепловою енергією (далі - Договір) відповідно до пункту 1.1. якого постачальник зобовязується забезпечувати протягом обумовленого в договорі часу безперервне постачання теплової енергії (за винятком встановлених періодів) споживачу, який розташований за адресою: м. Верхньодніпровськ, пл. Щербицького, 5 від джерела теплопостачання Котельня № 6.

Нарахування оплати за теплову енергію здійснюється постачальником на підставі тарифів, затверджених органами державної виконавчої влади або органами місцевого самоврядування (п. 2.1. договору).

Згідно п. 2.1.1. Договору тариф на 1 Гкал теплової енергії згідно рішення Дніпропетровської обласної ради від 27.05.2015р. № 650-31/VI складає 1 979,00 грн. та ПДВ -20% - 395,80 грн. разом 2 374,80 грн. Зміна тарифу теплової енергії та ціни договору визначається в додаткових угодах до даного договору.

Споживач зобовязаний виконувати умови і порядок оплати за спожиту теплову енергію (п. 3.2.4. Договору).

Пунктом 5.6. Договору встановлено, що оплата замовленого обсягу теплової енергії згідно підпункту 3.2.3. договору здійснюється споживачем наступним шляхом: 100% передплата вартості місячного обсягу споживання теплової енергії сплачується до 5 числа поточного місяця, остаточний розрахунок за фактично отриману теплову енергію здійснюється на підставі акту приймання-передачі теплової енергії (за звітний місяць) до 10 числа місяця, наступного за місяцем споживання теплової енергії.

Відповідно до п. 5.8. Договору за наявності заборгованості у споживача за даним договором постачальник зараховує кошти, що надійшли від споживача, як погашення заборгованості за теплову енергію, поставлену в минулі періоді по даному договору, незалежно від вказаного в платіжному дорученні призначення платежу.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2015р. Сторони, керуючись ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України домовились, що дія цього договору застосовується до відносин, які виникли між ними до укладення договору, а саме з 01.09.2015р. (п. 9.1. Договору).

Пунктом 9.2. Договору встановлено, що припинення дії договору не звільняє споживача від обовязку повної оплати спожитої теплової енергії та штрафних санкцій, передбачений п.п. 6.4., 6.5. Договору.

На виконання умов договору позивачем надані відповідачеві послуги з теплопостачання в період з 27 жовтня 2015р. по 31 грудня 2015р. на загальну суму 75 756,60 грн., що підтверджується Актом про підключення теплоносія від 27.10.2015р., Актами виконаних робіт: № 136 від 04.11.2015р. на суму 3 034,93 грн., № 156 від 04.12.2015р. на суму 30 349,33 грн., № 31 від 04.01.2016р. на суму 42 372,34 грн. та Актом про припинення подачі теплопостачання від 08.04.2016р. (а.с. 18,19, 21, 23, 25).

На оплату наданих послуг позивачем виставлено відповідачеві рахунки (а.с. 20, 22, 24), які були направлені на адресу відповідача разом з актами виконаних робіт та отримані останнім 15.04.2016р., що підтверджується підписом повноважної особи відповідача на супровідному листі № 98 від 11.04.2016р. (а.с. 34).

Відповідач акти виконаних робіт не підписав, позивачеві не повернув, заперечень щодо наданих послуг не надав.

За надані послуги відповідач розрахувався частково у сумі 27.595,00 грн., в наслідок чого у нього виникла заборгованість у сумі 48 161,60 грн., що і стало причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову на підставі наступного.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу підтверджуються матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню у сумі 48 161,60 грн.

Крім основного боргу позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 11 055,58 грн., 3% річних 815,00 грн., інфляційні втрати 2 220,38 грн. за період з 11.11.2015р. по. 26.07.2016р.

Відповідно до п. 6.5. Договору у випадку несплати або несвоєчасної оплати за використану теплову енергію в строки, вказані в п. 5.6. Договору, споживач сплачує на користь постачальника крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення платежу, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня. Пеня нараховується, починаючи з наступного дня після закінчення строку кінцевого розрахунку за звітний місяць.

Пунктом 6.8. Договору встановлено, що штраф і пеня нараховуються постачальником протягом 1 року, передував моменту звернення з вимогою, претензією, позовом.

Положеннями ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунок наданий позивачем судом встановлено, що пеня нарахована не вірно та її сума за період прострочення з 11.12.2015р. по 26.07.2016р., що підлягає до стягнення становить 10 934,95 грн.

В частині стягнення пені у сумі 120,63 грн. слід відмовити.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

3% за період з 11.12.2015р. по 26.07.2016р., що підлягають до стягнення становлять 814,87 грн.

В частині стягнення 3% річних у сумі 0,13 грн. слід відмовити.

При перевірці розрахунку інфляційних втрат позивача суд враховує приписи Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 N 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати, що підлягають до стягнення за період січень 2016 р. червень 2016р. становлять 1 986,69 грн.

В частині стягнення інфляційних втрат у сумі 233,69 грн. слід відмовити.

За нормами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, з врахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача 48 161,60 грн. основного боргу, 10 934,95 грн. пені., 814,87 грн. 3 % річних, 1 986,69 грн. інфляційних втрат.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір слід покласти на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 87, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації (51600, Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, м. Верхньодніпровськ, площа Щербицького, 5, ) на користь Дочірнього підприємства "ВАСИЛЬКІВКАТЕПЛОЕНЕРГО" Комунального підприємства "ДНІПРОТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської обласної ради" (52600, Дніпропетровська область, Васильківський район, смт. Васильківка, вул. Фрунзе, буд. 177 А, ) основний борг у сумі 48 161,60 грн. (сорок вісім тисяч сто шістдесят одна грн. 60 коп.), пеню - 10 934,95 грн. (десять тисяч девятсот тридцять чотири грн. 95 коп.), 3% річних - 814,87 грн. (вісімсот чотирнадцять грн.. 87 коп.), інфляційні втрати - 1 986,69 грн. (одна тисяча девятсот вісімдесят шість грн. 69 коп.), витрати по сплаті судового збору - 1 370,15 грн. (одна тисяча триста сімдесят грн. 15 коп.), про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 17.08.2016р.

Суддя ОСОБА_2