УХВАЛА

01.08.2016Справа № 910/8740/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Перший

український експертний центр»

до малого приватного підприємства «Промінь»

про стягнення заборгованості в розмірі 26 225,92 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Дмітрієв В.В. (довіреність № б/н від 04.08.2014),

ВСТАНОВИВ :

У травні 2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» (далі - позивач) до малого приватного підприємства «Промінь» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 26 225,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач пояснив, що відповідачу на праві приватної власності належить квартира № 28, розташована за адресою: м. Київ, вул. Коперника, 11 (далі - квартира № 28), а позивач є обслуговуючою організацією вказаного житлового будинку та зобов'язаний здійснювати утримання житлового фонду і надавати житлово-комунальні послуги.

У зв'язку з цим, між позивачем та підприємствами - виробниками послуг, були укладені наступні договори:

- договір на технічне обслуговування пожежних систем № 107-О від 15.11.2012;

- договір про надання послуг по прибиранню снігу технікою № 5 від 01.06.2013;

- договір № 09-19 від 01.04.2014 (укладений щодо надання послуг по захисту від шкідників та комплексу протиепідемічних заходів);

- підрядний договір на технічне обслуговування та ремонт диспетчерських систем № 16-08-2013 від 01.08.2013;

- договір на вивезення твердих побутових відходів № 2614 від 01.10.2012;

- договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 340461 від 01.10.2012.

Позивач зазначив, що договір між ним та відповідачем, як споживачем житлово-комунальних послуг, не укладався. Водночас, зазначене, на думку позивача не звільняє відповідача, від оплати житлово-комунальних послуг, від отримання яких відповідач не відмовлявся.

Відповідач житлово-комунальні послуги, що надаються позивачем, не оплачує, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за період з 05.04.2013 по 01.04.2015 в розмірі 20 609,33 грн.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача 20 609,33 грн основного боргу, три проценти річних у розмірі 542,71 грн та інфляційну складову боргу в сумі 5 073,88 грн.

Провадження у справі № 910/8740/16 порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2016, розгляд справи призначено на 06.06.2016.

06.06.2016 у судовому засіданні представником позивача було подане клопотання про долучення до матеріалів справи документів, витребуваних ухвалою суду від 17.05.2016, яке було задоволено судом.

Представник відповідача просив суд зобов'язати позивача надати детальний розрахунок заборгованості, відомості щодо показників лічильників, акти наданих послуг по кожному договору, докази ведення переговорів з відповідачем щодо укладення з ним, як із споживачем, договору про надання послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2016, у зв'язку із необхідністю витребування нових доказів, розгляд справи відкладено на 04.07.2016, позивача зобов'язано надати суду:

- документи, що підтверджують розмір основного боргу (зокрема, рахунки та докази їх направлення/отримання відповідачем);

- документи, що підтверджують період виникнення початкової заборгованості в розмірі 425,89 грн, у зв'язку із необхідністю встановлення чи вказана заборгованість також є заборгованістю відповідача, адже останній є власником майна лише з 01.03.2013;

- розшифрований, обґрунтований розрахунок суми заборгованості із зазначенням назв послуг;

- документ, що засвідчує показники лічильника по кожному місяцю окремо за спірний період;

- акти наданих послуг по кожному договору окремо та докази їх направлення/отримання відповідачем;

- виписку з банку щодо надходження чи ненадходження грошових коштів від відповідача за період з березня 2013 року по липень 2016 року;

- письмові пояснення щодо укладання договору про надання послуг із споживачами та докази ведення переговорів з відповідачем щодо укладення такого договору.

02.07.2016 через загальний відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

04.07.2016 представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, вимог ухвали суду від 06.06.2016 не виконав.

Представник відповідача подав клопотання про долучення до матеріалів справи документів, витребуваних ухвалою суду від 06.06.2016, яке судом було задоволено, а також відзив на позовну заяву, в задоволенні позову просив відмовити. Крім того, представник відповідача подав клопотання про продовження строку розгляду спору, яке судом було задоволено на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2016 задоволено клопотання представника позивача та, у зв'язку з неподанням позивачем витребуваних доказів і необхідністю їх одержання для вирішення спору по суті, відкладено розгляд справи на 18.07.2016, позивача повторно зобов'язано надати суду:

- документи, що підтверджують розмір основного боргу (зокрема, рахунки та докази їх направлення/отримання відповідачем);

- документи, що підтверджують період виникнення початкової заборгованості в розмірі 425,89 грн, у зв'язку із необхідністю встановлення чи вказана заборгованість також є заборгованістю відповідача, адже останній є власником майна лише з 01.03.2013.

- розшифрований, обґрунтований розрахунок суми заборгованості із зазначенням назв послуг;

- документ, що засвідчує показники лічильника по кожному місяцю окремо за спірний період;

- акти наданих послуг по кожному договору окремо та докази їх направлення/отримання відповідачем;

- виписку з банку щодо надходження чи ненадходження грошових коштів від відповідача за період з березня 2013 року по липень 2016 року;

- письмові пояснення щодо укладання договору про надання послуг із споживачами та докази ведення переговорів з відповідачем щодо укладення такого договору;

15.07.2016 через загальний відділ діловодства суду від представника позивача надійшли клопотання про долучення до матеріалів справи документів, зокрема копії договору про постачання теплової енергії у гарячій воді № 340461 від 01.10.2012, облікові картка про фактичне споживання теплової енергії, розгорнутий розрахунок заборгованості, акти виконаних робіт за договорами за 2013, 2014, 2015 та 2016 роки.

Представником відповідача було подане клопотання про відкладення розгляду спору.

18.07.2016 у судовому засіданні представник позивача подав клопотання про долучення до матеріалів справи документів, а саме копії документів, що засвідчують показники лічильника теплової енергії. Позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2016 задоволено клопотання представника відповідача та, у зв'язку з неподанням позивачем витребуваних доказів і необхідністю їх одержання для вирішення спору по суті, а також у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів, відкладено розгляд справи в межах розумного строку, з урахування часу, необхідного для належного повідомлення учасників процесу про час та дату наступного судового засідання, на 01.08.2016. Позивача повторно зобов'язано надати суду:

- документи, що підтверджують розмір основного боргу (зокрема, рахунки та докази їх направлення/отримання відповідачем);

- документи, що підтверджують період виникнення початкової заборгованості в розмірі 425, 89 грн, у зв'язку із необхідністю встановлення чи вказана заборгованість також є заборгованістю відповідача, адже останній є власником майна лише з 01.03.2013.

- документ, що засвідчує показники лічильника по кожному місяцю окремо за спірний період;

- виписку з банку щодо надходження чи ненадходження грошових коштів від відповідача за період з березня 2013 року по липень 2016 року;

- письмові пояснення щодо укладання договору про надання послуг із відповідачем та докази ведення переговорів з відповідачем щодо укладення такого договору;

- претензію та докази її направлення відповідачу щодо оплати заборгованості;

- належним чином засвідчену копію свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки щодо технічного стану теплолічильника;

- належним чином засвідчену копію паспорта на будинковий теплолічильник;

- належним чином засвідчену копію акту про прийняття теплолічильника в експлуатацію;

- письмові пояснення щодо наданого позивачем 15.07.2016 розрахунку заборгованості, а саме: колонка № 7 "Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем" стосується послуг наданих за договором № 107-О від 15.11.2012 чи за іншим договором? (якщо за іншим, то зазначити за яким саме, надати належним чином засвідчену копію цього договору та акти до нього);

- належним чином засвідчену копію договору від 01.10.2012 № 42695 та акти до нього за березень 2015 року;

- документи, на підставі яких надавались послуги з утримання будинку і прибудинкових територій (колонки 2, 3, 9-15 розрахунку, наданого 15.07.2016), а також документи про затвердження тарифів вказаних послуг (зокрема, наказ позивача № 8 від 28.02.2013 та № 40/2 від 02.10.2013, а також інші подібні документи, що затверджувались позивачем пізніше);

- довідку з відділу кадрів щодо штату працівників, які закріплені за будинком № 11 по вул. Коперніка (довідка повинна містити відомості про штат за весь спірний період).

01.08.2016 представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, документів, витребуваних ухвалами суду від 18.07.2016, 04.07.2016 та 06.06.2016 не надав, про наявність поважних причин невиконання вимог ухвал суду не повідомив.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Ухвалами суду від 17.05.2016, 06.06.2016, 04.07.2016 та 18.07.2016 позивача було неодноразово попереджено про наслідки, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 роз'яснено, що згідно з частиною другою статті 43 ГПК та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів. У разі неможливості самостійно подати необхідні для розгляду справи докази сторона, прокурор, третя особа вправі звернутися до господарського суду, в тому числі й апеляційної інстанції, з клопотанням про витребування доказів; при цьому обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання (п. 2.1). Якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК (п. 2.3, п. 3.13).

Згідно з ч. п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Предметом розгляду даного спору є стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 26 225,92 грн, яка виникла внаслідок несплати ним вартості житлово-комунальних послуг, наданих позивачем.

Представником позивача були долучені до матеріалів справи розгорнутий розрахунок заборгованості та копії облікових карток про фактичне споживання теплової енергії, актів виконаних робіт за договорами за 2013, 2014, 2015 та 2016 роки, а також документів, що засвідчують показники лічильника теплової енергії.

Разом з тим, вказані документи свідчать про надання відповідних житлово-комунальних послуг та їх вартість в цілому по будинку, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Коперника, 11, та не надають можливості встановити розмір вартості житлово-комунальних послуг, спожитих саме відповідачем, як власником квартири № 28.

Відсутність документів, що підтверджують період виникнення початкової заборгованості в розмірі 425,89 грн, позбавляє суд можливості встановити той факт, чи вказаний борг також є боргом відповідача, адже, як вбачається з матеріалів справи, відповідач є власником квартири № 28 лише з 01.03.2013.

Ненадання позивачем документів, що підтверджують розмір основного боргу (зокрема, рахунки та докази їх направлення/отримання відповідачем), а також виписок з банку щодо надходження чи ненадходження грошових коштів від відповідача за період з березня 2013 року по липень 2016 року, позбавляє суд можливості визначати розмір вартості житлово-комунальних послуг саме по квартирі № 28, власником якої є відповідач.

Відповідно, суд позбавлений можливості перевірити розмір основного боргу відповідача та правомірність вимог позивача, а також перевірити вірність визначення розміру супутніх позовних вимог про стягнення з відповідача трьох процентів річних та інфляційної складової боргу.

Водночас, пунктами 1, 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про судове рішення» № 6 від 23.03.2012 роз'яснено, що рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Таким чином, ненадання позивачем витребуваних ухвалами суду доказів перешкоджає всебічному та об'єктивному встановленню обставини справи, повному дослідженню обґрунтованості позовних вимог у справі, та прийняттю правильного рішення, що відповідатиме нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи, підтвердженим достовірними доказами.

Крім того, частинами 1, 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Позовна заява була подана позивачем до Господарського суду міста Києва 13.05.2016. Таким чином, даний спір повинен був бути вирішений судом до 13.07.2016. Проте, з метою надання позивачу можливості підготувати та надати суду усі необхідні для розгляду справи документи, ухвалою суду від 04.07.2016 строк розгляду справи був подовжений на п'ятнадцять днів - до 28.07.2016. Крім того, з тією ж метою та реалізуючи право сторін на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку судом застосовані приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що зазначено в ухвалі від 18.07.2016.

Проте, позивач наданим правом не скористався, документів, необхідних для вирішення спору по суті та неодноразово витребуваних ухвалами суду, не надав.

Зважаючи на невиконання позивачем вимог суду, а також враховуючи, що процесуальні строки, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, та можливість їх продовження були вичерпані, суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає залишенню без розгляду.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч. 4 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Отже, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» у справі № 910/8740/16 залишити без розгляду.

Суддя Я.А. Карабань