ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2016 р.Справа № 916/1813/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Діброви Г.І., Лисенко В.А.,

секретар судового засідання Кіртока Л.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, директор;

від відповідача-1: ОСОБА_2, за довіреністю;

від відповідача-2: не зявився, повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівєра 2»

на ухвалу господарського суду Одеської області від 07 липня 2016 року про забезпечення позову

по справі №916/1813/16

за позовом Дочірнього підприємства «Маккенлі»

до відповідача 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівєра 2»,

2) Державного підприємства Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень в особі Одеської філії

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 сільської ради Комінтернівського району Одеської області

про визнання недійсними договорів суборенди,

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство Маккенлі звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Рівєра 2, Державного підприємства Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень в особі Одеської філії, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 сільської ради Комінтернівського району Одеської про визнання недійними договорів суборенди, зазначаючи що на даний час є діючим договір оренди земельної ділянки від 24.10.2007 року та зобовязання повернути земельну ділянку позивачу.

Однак, у червні 2016 року зясувалось, що ДП Маккенлі нібито 16.12.2015 року уклало з ТОВ Рівєра 2 два договори суборенди земельної ділянки (без серії та номеру) строком дії на 40 років. Дані договори суборенди були зареєстровані в реєстрі речових прав на нерухоме майно Одеською філією Державного підприємства Державний інститут судових економко-правових та технічних експертних досліджень 17.05.2016 року за №14576001 та 26.05.2016 р. №14701262

Разом із позовною заявою, позивачем надано клопотання по забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю РІВЄРА 2 (), чи будь-яким іншим юридичним, або фізичним особам проводити будівельні роботи, чи будь-які інші роботи на земельних ділянках кадастровий №:02:002:1143, площею 22,1978 ОСОБА_4, кадастровий №:02:003:0177 площею 10,8599 ОСОБА_4, розташовані за адресою: Комінтернівський район, с. Фонтанка.

Клопотання обґрунтовано тим, що відповідачем та іншими особами розпочаті будівельні роботи на орендованій землі, що унеможливлює позивача, як орендаря користуватись вказаною земельною ділянкою, вчиняючи будівельні роботи власними можливостями.

Також позивач зазначає, що у випадку визнання недійним договору суборенди земельної ділянки, кожна сторона повинна повернути іншій стороні все що вона отримала за недійсним договором, тобто погіршення стану земельної ділянки призведе до того, що ДП Маккенлі не зможе отримати назад земельну ділянку у тому стані, яка була до моменту проведення робіт, що в свою чергу потребуватиме значних витрат для приведення земельної ділянки в попередній стан.

Окрім того, відповідно до п. 13 договору оренди земельної ділянки від 24.10.2007 року орендована ділянка ДП Маккенлі відноситься до категорії земель рекреаційного призначення.

Пунктом 14 Договору передбачено цільове призначення: для будівництва та експлуатації берегоукріплювальних та протизсувних споруд.

Згідно додатку 3 договору оренди земельної ділянки від 24.10.2007 року (ОСОБА_5 встановлення меж в натурі) надана земельна ділянка може бути використана тільки за цільовим призначенням з дотриманням комплексу природоохоронних заходів по захисту земель.

Тобто, проведення будівельних робіт чи будь-яких інших робіт без відповідної проектної та дозвільної документації на землях рекреаційного призначення призводить також до порушення правил екологічної безпеки та враховуючи специфіку земельної ділянки (зсувна територія) може призвести до зсуву ґрунту та як наслідок провалу будинків жителів с. Фонтанки, що може призвести до тяжких наслідків, зокрема життю та здоровю людей.

На підставі викладеного, керуючись ст. 66, 67 ГПК України, позивач просив вжити заходи щодо забезпечення позову вказаним вище шляхом.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07 липня 2016 року по справі №916/1813/16 клопотання Дочірнього підприємства Маккенлі про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено повністю.

Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю РІВЄРА 2 чи будь-яким іншим юридичним або фізичним особам проводити будівельні роботи, чи будь-які інші роботи на земельних ділянках кадастровий № :02:002:1143 площею 22,1978 ОСОБА_4, кадастровий № :02:003:0177 площею 10,8599 ОСОБА_4, розташовані за адресою: Комінтернівський район, с. Фонтанка.

Ухвала мотивована тим, що у даному випадку вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, безпосередньо звязаний із предметом позовної вимоги та є адекватним, розумним та обґрунтованим щодо вимог позивача, також суд зазначив, що зазначений вид забезпечення позову запобігає порушенню прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу та крім того є мірою тимчасовою.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, до Одеського апеляційного господарського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівєра 2» з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду, а на час розгляду апеляційної скарги на ухвалу зупинити її виконання.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що в клопотанні про забезпечення позову ДП «Маккенлі» вказував, що будівельні роботи здійснює суборендар, а не орендар земельної ділянки, і тим самим порушує права позивача, оскільки позивач також хоче здійснювати будівельні роботи.

Скаржник зауважує, що відповідно до договору суборенди від 16.12.2015 року суборендар має право самостійно господарювати на земельній ділянці, будувати споруди і будівлі, що не суперечить цільовому призначенню земельної ділянки.

Апелянт також зазначає, що позивачем не обґрунтовано, яким чином позовні вимоги втратять свою актуальність і ускладнять виконання рішення суду, адже у випадку якщо договір буде визнано недійсним, обовязок повернути земельну ділянку в попередній стан покладається на особу, яка здійснила зміни земельної ділянки.

Крім того, ТОВ «Рівєра 2» вказує на процесуальні порушення, допущені судом першої інстанції, а саме суд в резолютивній частині ухвали від 07.07.2016 року альтернативно та не персоніфіковано вказав осіб, яким заборонено здійснювати певні дії «заборонити ТОВ «Рівєра» чи будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам проводити будівельні роботи…».

При цьому, апелянт вважає, що задовольняючи клопотання про забезпечення позову, суд фактично вирішив справу по суті.

В судове засідання 11.08.2016 року не зявились представники Державного підприємства Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень в особі Одеської філії та ОСОБА_3 сільської ради Комінтернівського району Одеської області, хоча вказані особи були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, про свідчать відповідні поштові повідомлення про вручення ухвали суду.

Враховуючи належне повідомлення сторін, а також те, що явка сторін не визнавалась обовязковою, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті без участі представників відповідача-2 та третьої особи.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом першої інстанції, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. ст. 66, 67 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення цього майна з-під арешту.

Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача і полягає у вжитті судом заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення.

Таким чином, підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог.

При цьому на заявника, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, покладається тягар доказування наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення клопотання позивача та забезпечення позову по даній справі, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів апеляційного провадження, 24.10.2007 року між ДП «Маккенлі» та ОСОБА_3 сільською радою Комінтернівського району Одеської області укладено договір оренди земельної ділянки за адресою с.Фонтанка, Комінтернівського району Одеської області загальною площею 33,058 га.

Рішенням загальних зборів засновника ДП «Маккенлі» №8/02/2016 від 08.02.2016 року призначено на посаду директора ОСОБА_1, у звязку з тим, що попередній керівник ОСОБА_6 зник з поля зору засновника без передачі останньому печатки, статуту, бухгалтерської та іншої господарської документації.

Звертаючись до суду з позовом по даній справі, ДП «Маккенлі» просило :

- визнати недійсним договір суборенди земельної ділянки укладений між Дочірнім підприємством Маккенлі та Товариством з обмеженою відповідальністю Рівєра 2 від 16.12.2015 року (зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.05.2016 року за №14576001 та 26.05.2016 року за №14701262).

- Зобовязати Державне підприємство Державний інститут судових економіко- правових та технічних експертних досліджень в особі Одеської філії Державного підприємства Державний інститут судових економко-правових та технічних експертних досліджень внести запис про скасування державної реєстрації прав від 17.05.2016 року №14576001 та від 26.05.2016 року №14701262 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

- зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю Ривєра 2 (65039, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 112, ) повернути земельну ділянку, загальною площею 33,058 Та (кадастровий номер земельної ділянки :02:002:1143 площею 22,1978 Та; та кадастровий номер земельної ділянки :02:003:0177 площею 10,8599 Та), Дочірньому підприємству Маккенлі (65012, м. Одеса, вул. Новощіпний ряд, 2, оф. 315, ).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що у червні 2016 року зясувалось, що ДП Маккенлі нібито 16.12.2015 року уклало з ТОВ Рівєра 2 два договори суборенди земельної ділянки (без серії та номеру) строком дії на 40 років. ДП «Маккенлі» не укладало жодних договорів суборенди, а спірний договір, на думку позивача, укладений та направлений на протиправне заволодіння майном ДП «Маккенлі» з використанням викрадених печаток та документів.

З пояснень позивача вбачається, що 03.07.2016 року на орендованій ДП «Маккенлі» земельній ділянці невідомими особами було розпочато будівництво капітальних споруд за відсутності дозвільної документації.

ДП «Маккенлі» звернулось до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області із заявою, зареєстрованою 05.07.2016 року з вимогою проведення перевірки законності проведення будівництва на прибереговій території 33,058 га в селі Фонтанка Комінтернівського району Одеської області та за результатами перевірки здійснити заходи, направлені на зупинення будівництва на вказаній території.

Також ДП «Маккенлі» звернулось до Комінтернівського ВП ГУНП України в Одеській області із заявою про скоєння кримінальних правопорушень, в якій також зазначило про здійснення невідомими особами на ділянці, що належить ДП «Маккенлі» на праві оренди, будівельних робіт без проектної та дозвільної документації.

Відповідно до витягу з кримінального провадження, вказану заяву зареєстровано та внесено до ЄРДР 05.07.2016 року.

З рапорту чергового інспектора Комінтернівського ВП ГУ НП Одеської області вбачається, що 07.07.2016 року було здійснено виїзд на місце проведення будівельних робіт, та складено протокол огляду місця події.

З вказаного протоколу вбачається, що спірна земельна ділянка огороджена парканом з боку дороги, яка веде до моря, вхід здійснюється через пройом в паркані. При огляді ділянки виявлено металевий кунг та опалубку будинку розміром 3х3 м, стіни будівлі підняті на 2,5 м від землі, стіни з піноблоків, скріплені між собою розчином цементу, поруч із будинком розташовані ще 2 піддона піноблоків розмірами 30х50 см, також поруч розташовано лист металочерепиці. Оглядом встановлено дійсне будівництво споруди.

Листом від 15.07.2016 року №02-24-1031/613/02-14/22 ОСОБА_3 сільська рада Комінтернівського району Одеської області звернулась до ДП «Маккенлі» в якому повідомила про направлення до Департаменту ДАБІ у Одеській області повідомлення про факт здійснення невідомими особами самочинного будівництва на земельних ділянках, що знаходяться у користуванні ДП «Маккенлі», та просила прийняти міри щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням та недопущення самовільного будівництва на земельних ділянках.

Отже, враховуючи фактичні обставини справи на підставі вищенаведених доказів, як-то протокол огляду місця події, здійсненого правоохоронними органами 07.07.2016 року, лист ОСОБА_3 сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 15.07.2016 року, судова колегія вважає встановленим факт здійснення самочинного будівництва на території земельної ділянки, що знаходиться за адресою с. Фонтанка Комінтернівського району Одеської області площею 33,058 га, що належить на праві користування ДП «Маккенлі».

При цьому, колегія суддів приймає до уваги те, що сам апелянт не заперечує проти факту проведення ним будівельних робіт на спірній земельній ділянці, що підтверджується поясненнями ТОВ «Рівєра 2», наведеними в апеляційній скарзі, з посиланням на договір суборенди земельної ділянки від 16.12.2015 року.

Судова колегія зазначає, що згідно правової позиції, викладеної у постанові Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р., достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Враховуючи те, що предметом розгляду даної справи є вимога позивача про визнання недійсним договору суборенди земельної ділянки від 16.12.2015 року, укладеного між ДП «Маккенлі» та ТОВ «Рівєра 2», та зобовязання відповідача повернути спірну земельну ділянку ДП «Маккенлі», судова колегія вважає цілком обґрунтованим припущення позивача, що у випадку задоволення позовних вимог, проведення будівельних робіт на земельній ділянці та зведення будь-яких споруд утруднить повернення земельної ділянки у тому стані, в якому вона була до проведення робіт.

Судова колегія вважає правомірним висновок суду першої інстанції про заборону Товариству з обмеженою відповідальністю РІВЄРА 2 чи будь-яким іншим юридичним або фізичним особам проводити будівельні роботи, чи будь-які інші роботи на спірних земельних ділянках.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про неперсоніфікованість та альтернативість резолютивної частини ухвали, оскільки, по-перше, в апеляційній скарзі скаржник посилається на вимоги щодо оформлення резолютивної частини рішення, а не ухвали.

По-друге, враховуючи можливість приховання інформації безпосередньо особами, що знаходяться на місці будівництва, в інтересах якої юридичної особи вони діють, суд правомірно заборонив будь-яким особам проводити будівельні та інші роботи на спірній земельній ділянці.

Колегія суддів зазначає, що викладаючи резолютивну частину саме в такій редакції, суд правомірно діяв на підставі ст.66 ГПК України, якою встановлено, що позов забезпечується забороною відповідачеві вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Доводи скаржника про фактичне вирішення оскаржуваною ухвалою спору по суті є необґрунтованими, оскільки висновки суду першої інстанції стосуються лише ймовірного ускладнення виконання рішення суду, враховуючи заявлені у позові вимоги про визнання договору суборенди від 16.12.2015 року недійсним.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки судом першої інстанції обґрунтовано вжито заходів до забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю РІВЄРА 2 чи будь-яким іншим юридичним або фізичним особам проводити будівельні роботи, чи будь-які інші роботи на земельних ділянках кадастровий № :02:002:1143 площею 22,1978 ОСОБА_4, кадастровий № :02:003:0177 площею 10,8599 ОСОБА_4, розташовані за адресою: Комінтернівський район, с. Фонтанка.

За таких обставин, ухвала господарського суду Одеської області від 07 липня 2016 року по справі №916/1813/16 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівєра 2» залишається без задоволення.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 99, п.1 ч.1 ст.104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівєра 2» залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 07 липня 2016 року по справі №916/1813/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 15.08.2016 року.

Головуючий суддя Судді ОСОБА_5 ОСОБА_4 ОСОБА_7