РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2016Справа №910/12069/16

За позовомДержавного підприємства "Державне спеціалізоване видавництво "Мистецтво"
доРегіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву
прозобов'язання укласти договір
Суддя Підченко Ю.О.

за участю представників сторін:

від позивача:Соловйов О.Ф. - представник за довіреністю;
від відповідача:Ємець Ю.В. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Державне спеціалізоване видавництво "Мистецтво" (далі - позивач, ДП "Державне спеціалізоване видавництво "Мистецтво") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (далі - відповідач, Регіональне віділення ФДМ України по місту Києву) в якому просить вважати договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, приміщення № 295,7 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 63, укладеним в редакції позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач відмовляється від продовження строку дії договору оренди № 4162 на наступний термін та не дає відповіді щодо укладення нового договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2016 року порушено провадження у справі № 910/12069/16 та призначено до розгляду у судовому засіданні 29.07.2016 року.

Представники позивача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача у судовому засіданні 29.07.2016 року не був присутнім, однак, 29.07.2016 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи.

З метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, враховуючи неявку в судове засідання представників сторін, що перешкоджає розгляду спору по суті, суд вирішив відкласти розгляд справи на 05.08.2016 року.

У судовому засіданні 05.08.2016 року представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог та надав суду усні пояснення по справі.

Представник відповідача проти позову заперечував, безпосередньо у судовому засіданні просив суд долучити до матеріалів справи письмовий відзив на позовну заяву.

Судом зроблено висновок, що наданих доказів достатньо для вирішення спору по суті.

В судовому засіданні 05.08.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, приймаючи до уваги доводи представника позивача та представника відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.12.2008 року між Регіональним відділенням Фонду держаного майна по місту Києву (далі - орендодавець) та Державним підприємством "Державне спеціалізоване видавництво "Мистецтво" укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 4162 (далі - договір), відповідно до умов якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно-нежилі приміщення (далі - майно) площею 295, 70 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 63, на 2-му поверсі будівлі, що перебуває на балансі державного підприємства "Державне спеціалізоване видавництво дитячої літератури "Веселка" (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 31 серпня 2008 року і становить 2 158 000, 00 грн. без ПДВ.

Майно передається в оренду з метою розміщення державного видавництва друкованого засобу масової інформації та видавничої продукції, що видаються українською мовою (п. 1.2. договору).

Пунктами 2.1., 2.2., 2.4. договору передбачено, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання стоонами акта приймання-передачі майна. Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди. Обовязок щодо складання акта приймання-передавання покладається на орендодавця.

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (далі - Методика розрахунку) (п. 3.1. договору).

Відповідно до пункту 10.1 договору, в редакції договору № 4162/01 від 31.01.2012 року про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, договір оренди № 4162 від 29.12.2008 року продовжено на два роки 11 місяців, що діє з 29.11.2011 року до 29.10.2014 року включно.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач відмовляється виконувати свій обов'язок, встановлений чинним законодавством щодо укладення з ДП "Державне спеціалізоване видавництво "Мистецтво" договору оренди.

За своєю правовою природою між сторонами було укладено договір оренди державного майна, тому до спірних правовідносин слід застосувати спеціальні норми права, які передбачені Законом України "Про оренду державного та комунального майна" (далі Закон).

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон), орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 10 Закону істотними умовами договору оренди є:

- об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації);

- термін, на який укладається договір оренди;

- орендна плата з урахуванням її індексації;

- порядок використання амортизаційних відрахувань, якщо їх нарахування передбачено законодавством;

- відновлення орендованого майна та умови його повернення;

- виконання зобов'язань;

- забезпечення виконання зобов'язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо;

- порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об'єкта оренди;

- відповідальність сторін;

- страхування орендарем взятого ним в оренду майна;

- обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Укладений сторонами договір оренди в частині істотних умов повинен відповідати типовому договору оренди відповідного майна. Типові договори оренди державного майна розробляє і затверджує Фонд державного майна України, типові договори оренди майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, затверджують відповідно Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування.За згодою сторін у договорі оренди можуть бути передбачені й інші умови.

Відповідно до п. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, договір оренди № 4162 від 29.12.2008 року в редакції договору № 4162/01 про внесення змін, діяв до 24.10.2014 року.

Положеннями статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

11.11.2014 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву, керуючись ст. 764 ЦК України, ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та п. 10.4. договору оренди, звернулось із заявою № 30-06/2605 про припинення чинності договору оренди № 4162 від 29.12.2008 року до ДП "Державне спеціалізоване видавництво "Мистецтво".

У вказаній заяві відповідач по справі, як орендодавець, відмовляє у продовженні строку дії договору у зв'язку із закінченням строку на який договір було укладено та систематичним порушенням строків сплати орендної плати та відсутністю договору страхування.

Таким чином, орендодавцем в межах граничного терміну заявлено про відмову в продовженні строку дії договору оренди на наступний термін.

У відповідь на заяву, ДП "Державне спеціалізоване видавництво "Мистецтво" звернуло увагу Регіонального відділення ФДМ України по м. Києву на те, що відповідно до постанови Верховної Ради України від 16.01.2009 року № 901-VІ "Про запровадження мораторію на виселення редакцій друкованих засобів масової інформації, закладів культури, у тому числі бібліотек, видавництв, книгарень, підприємств з розповсюдження книг та преси" заборонено виселяти підприємство або розривати договір оренди.

Крім того, як вбачається з наступних листів ДП "Державне спеціалізоване видавництво "Мистецтво" продовжувало наполягати на продовжені дії договору оренди шляхом підписання додаткової угоди або на укладенні нового договору.

Дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у матеріалах справи фактичні дані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємства "Державне спеціалізоване видавництво "Мистецтво" не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається зі статуту Державного підприємства "Державне спеціалізоване видавництво "Мистецтво", позивач по справі є підприємством, заснованим на державній власності та належить до сфери управління Державного комітету телебачення та радіомовлення України. Предметом діяльності підприємства є:

- випуск і розповсюдження літературних та образотворчих видань, зокрема книжковихЮ художніх і фотоальбомів, буклетів, проспектів, плакатів, листівок, аркушевих та комплектних видань, книжок-іграшок, підручників, посібників, науково-популярних видань, у тому числі літератури з питань державотворення, мистецтвознавства, культурології, історії, етнографії, краєзнавства, літературознавства, інформаційної сфери, а також видань навчально-методичного, практичного, довідкового, рекламного, художнього, публіцистичного характеру, та різного виду видань на замовлення, за державним контрактом, державним замовленням, національними (комплексними, цільовими) та власними тематичними програмами, розрахованими на масового читача і фахівців, на замовлення юридичних та фізичних осіб;

- здійснення видань на електронних носіях та інтернет-видань;

- ефективне використання державної власності;

- підвищення культури видань;

- розміщення реклами;

- забезпечення соціально-економічного розвитку підприємства та інша господарська та комерційна діяльність.

Таким чином, дія Закону України "Про посилення захисту майна редакцій засобів масової інформації, видавництв, книгарень, підприємств книго розповсюдження, творчих спілок" та постанови Верховної Ради України від 16.01.2009 року № 901-VІ "Про запровадження мораторію на виселення редакцій друкованих засобів масової інформації, закладів культури, у тому числі бібліотек, видавництв, книгарень, підприємств з розповсюдження книг та преси" (далі - Постанова) поширюється на ДП "Державне спеціалізоване видавництво "Мистецтво".

Відповідно до п. 1 Постанови, з метою розвитку вітчизняної книговидавничої справи, створення сприятливих умов для друкованих засобів масової інформації, закладів культури, суб'єктів господарювання, що спеціалізуються на виданні, виготовленні та розповсюдженні книговидавничої продукції органам виконавчої влади,органам місцевого самоврядування тимчасово, до схвалення відповідного закону не допускати практики безпідставного розірвання чи припинення договорів оренди з редакціями друкованих засобів масової інформації, закладами культури, у тому числі бібліотеками, видавництвами, книгарнями, підприємствами з розповсюдження книг та преси, а також закріпити за ними переважне право на укладення договору оренди на новий строк.

20.05.2010 року набрав законної сили Закон України "Про посилення захисту майна редакцій засобів масової інформації, видавництв, книгарень, підприємств книго розповсюдження, творчих спілок" прямований на запобігання зловживанню та попередження порушень при відчуженні нерухомого майна, виселення редакцій засобів масової інформації, друкарень, видавництв, книгарень, підприємств книгорозповсюдження, творчих спілок з приміщень, якими вони користуються для здійснення своєї діяльності.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач також посилається на ст. 3 зазначеного закону, згідно якої, Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва, органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном підприємств, що увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації) на базі майна, переданого у державну чи комунальну власність згідно з Законом України "Про обернення майна Компартії України та КПРС на державну власність", як орендодавці на вимогу заснованих органами державної влади, місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, державними науково-дослідними установами, навчальними закладами, трудовими колективами редакцій засобів масової інформації, друкарень, видавництв, книгарень, підприємств книгорозповсюдження, а також творчих спілок зобов'язані укласти договір найму (оренди) на невизначений строк приміщень, в яких перебувають ці редакції, друкарні, видавництва, книгарні, підприємства книгорозповсюдження, творчі спілки, в порядку та за тарифами, встановленими для бюджетних організацій.

Оцінивши доводи викладені у позовній заяві та пояснення позивача надані безпосередньо його представником під час судового засідання, суд дійшов висновку, що ДП "Державне спеціалізоване видавництво "Мистецтво" вдається до тлумачення норм права на свою користь.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Закон України "Про посилення захисту майна редакцій засобів масової інформації, видавництв, книгарень, підприємств книго розповсюдження, творчих спілок" та постанова Верховної Ради України від 16.01.2009 року № 901-VІ "Про запровадження мораторію на виселення редакцій друкованих засобів масової інформації, закладів культури, у тому числі бібліотек, видавництв, книгарень, підприємств з розповсюдження книг та преси" були прийняті з метою "запобігання зловживанню та попередження порушень при відчуженні нерухомого майна, виселення редакцій засобів масової інформації, друкарень, видавництв, книгарень, підприємств книгорозповсюдження, творчих спілок з приміщень, якими вони користуються для здійснення своєї діяльності".

Натомість, як вбачається з фактичних даних наявних у матеріалах справи, Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву звертаючись із заявою про припинення чинності договору оренди № 4162 від 29.12.2008 року, діяло в порядку визначеному чинним законодавством, а також за наявності підстав для відмови від продовження дії договору.

Отже договір оренди № 4162 нерухомого майна, що належить до державної власності від 29.12.2008 року припинив свою дію у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Отже, враховуючи той факт, що Державним підприємством "Державне спеціалізоване видавництво "Мистецтво" не доведенно підстав за законом для укладення договору оренди, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статею 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Державного спеціалізованого видавництва "Мистецтво" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 15.08.2016 р.

Суддя Ю.О. Підченко