РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2016Справа №910/9869/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі

регіональної філії "Придніпровська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ТРЕЙДІНГ"

про стягнення штрафу розмірі 40 995,00 грн,

Суддя Спичак О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Ясименко Д.В. - представник за довіреністю;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ТРЕЙДІНГ" про стягнення 40 995,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при здійсненні перевезення вантажу залізничним транспортом відповідачем були невірно зазначені відомості щодо вантажоодержувача, що згідно з положеннями ст. 122 Статуту залізниць України є підставою для застосування до відповідача, як відправника вантажу, міри відповідальності у вигляді штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2016 порушено провадження у справі № 910/9869/16 та призначено розгляд справи на 17.06.2016.

Представник відповідача в судовому засіданні 17.06.2016 заявив клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача не заперечував проти відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 17.06.2016 у відповідності до ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 18.07.2016.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте, 14.07.2016 через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні 18.07.2016 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав про безпідставність нарахування штрафу за накладною №47498654 (вагон із аналогічним номером), оскільки вагон з таким номером не зазначений в жодному акті загальної форми, що були додані до позовної заяви.

Крім того, відповідач у відзиві зазначав про те, що:

- згідно з Правилами видачі вантажів залізниця зобов'язана повідомити вантажоодержувача про прибуття вантажу на станцію в день його прибуття, але не пізніше 12-ї години наступного дня. Оскільки телеграми із зазначенням вірної адреси були направлені у день прибуття вантажу, помилка в адресі була виправлена своєчасно та не вплинула на належне виконання перевізником його обов'язків;

- з урахуванням своєчасного усунення допущеної помилки відповідачем, відсутності збитків у позивача внаслідок допущеної помилки, можливість своєчасного виконання позивачем своїх обов'язків перед вантажоодержувачем, скрутне фінансове становище відповідача, просив суд зменшити розмір штрафу до 1 провізної плати за кожен із затриманих вагонів, тобто до рівня 5 466,00 грн.

Ухвало суду від 18.07.2016 продовжено строк вирішення спору у справі, розгляд справи відкладено на 08.08.2016.

22.07.2016 представник відповідача через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до справи, яке судом розглянуто та задоволено.

Представник позивача в судове засідання 08.08.2016 не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні 08.08.2016 надав усні пояснення, відповідно до яких проти позову заперечував. З урахуванням доводів, викладених у відзиві на позов.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що неявка представника позивача не перешкоджає вирішенню справи, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутності представника позивача.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 08.08.2016 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 на станцію Запоріжжя-Вантажне Придніпровської залізниці зі станції Ароматна Придніпровської залізниці по залізничним накладним №№47568761, 47498647, 47498654 прибули вагони №№ 56618358, 56956915, 62110556.

Відповідно до залізничних накладних №№47568761, 47498647, 47498654 відправником вантажу є Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ТРЕЙДІНГ" (відповідач); одержувачем - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мотор-Січ" з реквізитами: , 06068, м. Запоріжжя, вул. Вороніхіна, 6, код вантажоодержувача 3410.

Після прибуття вагонів №№ 56618358, 56956915, 62110556 на станцію призначення працівниками Придніпровської залізниці було виявлено невідповідність реквізитів, а саме: в залізничних накладних №№47568761, 47498647, 47498654 вказана адреса: м. Запоріжжя, вул. Вороніхіна, 6, а згідно з договором на організацію перевезень № ПР/ДНМ-3-12-126-ДВРЗ/38 2026/12-Д (ТПУ) від 25.01.2012 адреса вантажоодержувача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотор-Січ": м. Запоріжжя, проспект Моторостроителей, буд. 15.

В зв'язку з невідповідністю адреси вантажоодержувача в залізничних накладних 21.12.2015 були складені акти загальної форми: № 3720 (залізничні накладні №№47498654 та 47498647, вагони №№ 62110556 та 56956915); №3721 (залізнична накладна №47568761, вагон №56618358).

21.12.2015 зі станції відправлення - Ароматна, на станцію призначення - Запоріжжя-Вантажне направлено телеграму № 10 та повідомлено, що під час оформлення електронних документів залізничних накланих: №№47498654, 47498647 (вагони №№ 62110556 та 56956915) та №47568761 (вагон №56618358) невірно вказано адресу вантажоодержувача, вірною вважати адресу: м. Запоріжжя, проспект Моторостроителей, буд. 15.

На підставі вищевказаної телеграми у перевізних документах (залізничних накладних №№47568761, 47498647, 47498654) здійснено виправлення адреси вантажоодержувача на - м. Запоріжжя, проспект Моторостроителей, буд. 15, що відповідає договору на організацію перевезень № ПР/ДНМ-3-12-126-ДВРЗ/38 2026/12-Д (ТПУ) від 25.01.2012, про що складено акти загальної форми № 3722 та № 3723 від 22.12.2015.

22.12.2015 вантаж, доставлений вагонами №№ 56618358, 56956915, 62110556, був виданий вантажоодержувачу, про що свідчать відповідні відмітки на залізничних накладних №№47568761, 47498647, 47498654.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України (ч. 2 вказаної статті).

Статтею 6 Статуту залізниць України встановлено, що накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за № 798/5989).

Згідно з п. 1.3 Правил оформлення перевізних документів зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Пунктом 1.2 Правил оформлення перевізних документів встановлено, що заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

Відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил (п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів).

Додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів передбачено, що графу "Одержувач" заповнює відправник у порядку, передбаченому для графи "Відправник", тобто наводяться, зокрема, такі відомості: найменування, код за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), поштова адреса (назва міста або населеного пункту, району, вулиці та номер будинку, замість повної адреси може бути вказано номер абонентської поштової скриньки). А також відправник вказує 4-значний код одержувача.

У графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення (п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно з ч. 1 ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Статтею 122 Статуту залізниць України встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Положеннями ч. 1 ст. 118 Статуту залізниць України визначено, що штраф стягується у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до залізничних накладні №№47568761, 47498647, 47498654 провізна плата по кожному з вагонів №№ 56618358, 56956915, 62110556 становить 2 733,00 грн.

Таким чином, розмір штрафу складає 40 995,00 грн.

Доводи відповідача у відзиві про безпідставність нарахування штрафу за накладною №47498654 (вагон із аналогічним номером), оскільки вагон з таким номером не зазначений в жодному акті загальної форми, що були додані до позовної заяви судом відхиляються, оскільки, як вбачається з матеріалів справи за залізничною накладною №47498654 прибув вагон №62110556, який зазначений в акті №3720.

У відзиві на позовну заяву, останній просив суд зменшити розмір штрафу до 1 провізної плати по кожному з вагонів, тобто до суми в розмірі 5 466,00 грн. Вказане клопотання було обґрунтоване своєчасним усуненням допущеної помилки відповідачем, відсутністю збитків у залізниці внаслідок допущеної помилки, наявністю у залізниці можливості своєчасно виконати її обов'язки перед вантажоодержувачем, а також скрутним фінансовим становищем відповідача.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України).

При цьому суд бере до уваги такі фактори: відсутність належних доказів, які б свідчили про те, що невірне зазначення відповідачем в залізничних накладних реквізитів вантажоодержувача завдало збитків позивачу або іншим суб'єктам господарювання; розмір штрафу, заявленого до стягнення, порівняно з вартістю перевезення; незначний термін затримки позивачем вантажу та негайне виправлення відповідачем допущеної помилки.

Суд зауважує на тому, що правова позиція щодо можливості зменшення штрафу, який застосовується на підставі статей 118 та 122 Статуту залізниць України, викладена у п. 6.4 роз'яснень Президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008 № 04-5/225 "Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею".

Виходячи з наведених норм права і обставин даної справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання відповідача та зменшення розміру штрафу до 1 провізної плати по кожному вагону, а саме, до 8 199,00 грн.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" підлягають частковому задоволенню в сумі 8 199,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У разі коли господарський суд на підставі п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено (п. 4.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013).

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись, ст. ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ТРЕЙДІНГ" (01032, м. Київ, вул. Льва Толстого, буд. 57; ідентифікаційний код 36511938) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108; ідентифікаційний код 40081237) 8 199 (вісім тисяч сто дев'яносто дев'ять) грн 00 коп. - штрафу та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн 00 коп. - судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

15.08.2016.

Суддя Спичак О.М.