ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.08.16р. Справа № 904/4728/16
За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до Надеждівського житлово-комунального підприємства, с. Надеждівка Криворізького району Дніпропетровської області

про стягнення інфляційних втрат, 3 % річних та пені за договором купівлі-продажу природного газу на суму 6 723,92 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача ОСОБА_1, довіреність №14-1069 від 18.04.14р.;

від відповідача - представник не зявився.

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовом, у якому просить стягнути з Надеждівського житлово-комунального підприємства (далі - відповідач) суму 1 824, 26 грн. пені, 4 513, 72 грн. інфляційних, 385, 95 грн. 3% річних, а всього 6 723, 92 грн. заборгованості за порушення виконання грошових зобовязань за договором №2477/14-БО-5 купівлі-продажу природного газу від 28.01.14р.

13.07.2016 року відповідачем подано клопотання, за змістом якого відповідач зазначає, що 07 липня 2016 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування суб'єктів господарювання у сферах теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення», яким встановлюється мораторій на нарахування та стягнення з суб'єктів господарювання, зазначених у статті 1 цього Закону, у тому числі боржників, заборгованість яких виникла за теплову енергію, що закуповується теплопостачальними організаціями у теплогенеруючих підприємств, а також за обсяги закупленої питної води та послуги з водовідведення, неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних за невиконання чи неналежне виконання такими суб'єктами господарювання зобов'язань з оплати використаного природного газу та послуг з його транспортування та/або електричної енергії.

Разом з тим, вищевказаним клопотанням відповідач просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату для надання вмотивованого відзиву на позов.

Ухвалою суду від 18.07.16 р. розгляд справи відкладено на 01.08.2016 року.

В судове засідання 01.08.2016 року представник відповідача не зявився, відзив на позов не надав, про час та дату розгляду справи повідомлений належно.

В зв'язку із закінченням строку вирішення спору, встановленного ст.69 ГПК України, суд вважає наявними підстави для розгляду справи за наявними в ній матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

28.01.2014 року між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) укладений договір №2477/14-БО-5 купівлі-продажу природного газу (далі Договір), у відповідності з умовами п.1.1 якого продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ «Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього Договору.

На виконання умов Договору позивач протягом періоду з січня по грудень 2014 року передав у власність відповідачу природний газ на загальну суму 541 676, 02 грн., що підтверджується відповідними актами прийому-передачі природного газу з підписами та відбитками печатки підприємств обох сторін (а.с.21-24).

За умовами п.6.1. Договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Сторони є субєктами господарювання, тому згідно до положень ст.ст. 4, 173-175 і 193 Господарського кодексу України, до прав і обовязків сторін, що виникли на підставі зазначеного договору є господарськими зобовязаннями, і мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Умовами ст. 530 ч.1 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Вимоги ст.ст. 4, 16, 258, 549-551, 611, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст. 20, 216-220, 224-226 та 230 Господарського кодексу України передбачають, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку передбачених Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими законами і договором, а держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі, відшкодування збитків та застосування штрафних санкцій.

З огляду на те, що відповідач несвоєчасно здійснював розрахунки за поставлений природний газ, позивач на підставі п.7.2 Договору, ч.2 ст.625 ЦК України нарахував відповідачу суму 1 824, 26грн. пені (за період з 15.02.2014 р. по 08.05.2014 р.), 4 513, 72 грн. інфляційних (за період з лютого 2014 р. по квітень 2014 р.) та 385, 95 грн. 3% річних (за період з 15.02.2014 р. по 08.05.2014 р.), що відображається в розрахунку позивача (а.с.35-37).

Перевіривши нарахування позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" з урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього Закону банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. При цьому порушення банком, що обслуговує платника (боржника), строку перерахування коштів до банку, який обслуговує кредитора, або несвоєчасне зарахування банками коштів на рахунок кредитора, в зв'язку з чим сталося прострочення виконання грошового зобов'язання, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання цього зобов'язання, однак надає боржникові право звернутися до банку, який його обслуговує, з вимогою щодо сплати пені відповідно до пункту 32.2 статті 32 названого Закону (див. також частину третю статті 343 Господарського кодексу України).

День фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені (пункт 1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Оскільки при проведенні розрахунку пені, 3 % річних та інфляційних втрат позивачем не враховано, що день оплати не вважається днем прострочки виконання зобовязання, згідно перерахунку, здійсненого господарським судом по кожному окремо періоду нарахування, до стягнення з відповідача підлягає пеня у розмірі 1 767, 01 грн., 3 % річних у розмірі 369, 37 грн. (за період з 15.02.2014 р. по 07.05.2014 р.) та інфляційні у розмірі 4 115,42 грн. за період з лютого 2014 р. по квітень 2014 р.

З приводу клопотання відповідача щодо прийняття Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування суб'єктів господарювання у сферах теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення», суд зазначає, що з відомостей отриманих на сайті Верховної Ради України http://rada.gov.ua/ 14.07.2016 року проект вищевказаного закону України направлено на підпис президенту та станом на 01.08.2016 року його не підписано.

З огляду на те, що обєктивний розгляд справи можливий лише за умови застосування до спірних правовідносин положень чинного законодавства, у суду відсутні підстави для застосування до правовідносин, що виникають між сторонами, положень законопроектів.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України), а в силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів.

Викладене є підставою для часткового задоволення позову.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплата судового збору покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 44, 49, 75, 82-85, 115-118 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Надеждівського житлово-комунального підприємства (53042, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Надеждівка, вул. Садова, 22; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6; ) 1 767, 01 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят сім грн. 01 коп.) пені, 4 115, 42 грн. (чотири тисячі сито п'ятнадцять грн. 42 коп.) інфляційних, 369, 37 грн. (триста шістдесят девять грн. 37 коп.) 3% річних, 1 281,25 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят одна грн. 25 коп.) судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя А.В. Суховаров

Повний текст рішення підписано 05.08.2016р.