ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" серпня 2016 р.Справа № 916/1527/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

До відповідача: Комунального виробничого експлуатаційного підприємства „КОТОВСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО

про стягнення 662617,32 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю

Від відповідача: ОСОБА_2, представник за довіреністю

В судових засіданнях 18.07.2016р. та 01.08.2016р. на підставі ст. 77 ГПК України оголошувались перерви до 01.08.2016р. і 08.08.2016р., відповідно.

Суть спору: Позивач Публічне акціонерне товариство „Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з Комунального виробничого експлуатаційного підприємства „КОТОВСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО пеню у розмірі 242045,26 грн., 3% річних у розмірі 39222,80 грн. та інфляційні втрати у розмірі 381349,20 грн., нараховані у зв'язку з простроченням погашення заборгованості перед позивачем за поставлений природний газ на виконання Договору купівлі-продажу природного газу від 18.12.2013р.

Відповідач - Комунальне виробниче експлуатаційне підприємство „КОТОВСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО заперечує проти задоволення позовних вимог, з підстав, які викладено у письмову відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення у судових засіданнях представників позивача та відповідача, суд встановив.

18 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством „Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Продавець) та Комунальним виробничим експлуатаційним підприємством „КОТОВСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО укладено Договір №1897/14 БО 23 купівлі-продажу природного газу, відповідно до п. 1.1. якого Продавець зобовязується передати у власність Покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі газ), на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору, в редакції Додаткової угоди №1 від 31 жовтня 2014 року до основного Договору, газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями (далі споживачам Покупця).

Згідно з умовами п. 3.1 Договору, Продавець передає Покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі Покупця. Право власності на газ переходить від Продавця до Покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ Покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, повязану з правом власності на газ.

Відповідно до п. 3.3. Договору, приймання передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

За умовами п.3.4 Договору, не пізніше 5-го числа, наступного за місцем продажу газу, Покупець зобовязався надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акту приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязався повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акту, що підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати у письмові формі мотивовану відмову від підписання акту. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

У відповідності до п. 5.2 Договору, з урахуванням Додаткової угоди № 8 від 15 грудня 2014 року, сторонами Договору було узгоджено вартість 1000 куб. м природного газу в розмірі 5900,00 грн., крім того, узгоджено встановлення збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2% та ПДВ за ставкою 20%.

Положеннями Розділу 11. Договору визначено, що Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

На виконання умов укладеного між сторонами Договору купівлі-продажу природного газу від 18 грудня 2013 року, Публічним акціонерним товариством „Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" було передано, а Комунальним виробничим експлуатаційним підприємством „КОТОВСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО прийнято природний газ на загальну суму 5986804,93 грн.

Відповідно до акту приймання передачі природного газу від 31 січня 2014 року було здійснено передачу природного газу на суму 1006211,11 грн., відповідно до акту приймання-передачі природного газу від 28 лютого 2014 року на суму 826458,61 грн., відповідно до акту приймання-передачі природного газу від 31 березня 2014 року на суму 503995,88 грн., відповідно до акту приймання-передачі природного газу від 30 квітня 2014 року на суму 266708,29 грн., відповідно до акту приймання-передачі природного газу від 31 жовтня 2014 року на суму 364016,89 грн., відповідно до акту приймання-передачі природного газу від 30 листопада 2014 року на суму 1194472,79 грн., відповідно до акту приймання-передачі природного газу від 31 грудня 2014 року на суму 1824941,36 грн., копії яких наявні в матеріалах справи (а.с. 25-31.).

Відповідно до умов п. 6.1. Договору, оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно до п. 7.2. Договору, за невиконання або неналежне виконання договірних зобовязань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим Договором.

Відповідно до п. 7.2. Договору, у разі невиконання Покупцем умов п. 6.1. Договору, Продавець має право не здійснювати поставку газу Покупцеві або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем п. 6.1. умов Договору він зобовязується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

У відповідно до положень п. 9.3 Договору, строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалість 5 (пять) років.

Відповідно до викладених обставин, які визначено позивачем у позовній заяві, враховуючи факт несвоєчасної сплати заборгованості за поставлений газ, боку відповідача за умовами Договору №1897/14 БО 23 купівлі-продажу природного газу від 18 грудня 2012 року, позивачем було здійснено нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Так, відповідно до розрахунку позивача, за відповідачем рахується заборгованість зі сплати пені за прострочення виконання зобовязання в розмірі 242045,26 грн. (розрахунок за січень 2014 року проведено за період з 15.02.2014р. по 15.10.2014р., розрахунок за лютий 2014 року проведено за період з 15.03.2014р. по 15.10.2014р., розрахунок за березень 2014 року проведено за період з 15.04.2014р. по 15.10.2014р., розрахунок за квітень 2014 року проведено за період з 15.05.2014р. по 15.10.2014р., розрахунок за жовтень 2014 року проведено за період з 15.11.2014р. по 24.11.2014р., розрахунок за листопад 2014 року проведено за період з 15.12.2014р. по 29.12.2014р., розрахунок за грудень 2014 року проведено за період з 15.01.2015р. по 14.05.2015р.).

Також позивачем здійснено нарахування 3% річних, що становить заборгованість у розмірі 39222,80 грн. та нарахування інфляційних втрат в розмірі 381349,20 грн.

В ході розгляду справи, представником відповідача - Комунального виробничого експлуатаційного підприємства „КОТОВСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО були надані письмові заперечення на позовну заяву, відповідно до яких відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог в повному обсязі та зазначає, що неналежне виконання зобовязання відбулося через економічно необґрунтовані тарифи на теплову енергію, а також відсутність своєчасних субвенцій з державного бюджету України на погашення заборгованості в різниці в тарифах.

Додатково, представником Комунального виробничого експлуатаційного підприємства „КОТОВСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО було залучено до матеріалів справи копію Договору №323/30 Про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України „Про державний бюджет України на 2014 рік) від 15 жовтня 2014 року, укладеного між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області, Департаментом фінансів Одеської обласної Державної адміністрації, Департаментом розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної Адміністрації, Комунальним виробничим експлуатаційним підприємством „КОТОВСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО та Публічним акціонерним товариством „Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", предметом якого є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п.24 ст.4 та п.2 ст.16 Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення , що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30.

В Договорі №323/30 Про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України „Про державний бюджет України на 2014 рік) від 15 жовтня 2014 року сторонами узгоджено порядок взаєморозрахунків, а саме погоджено перелік підприємств, установ та організацій, що беруть участь у проведенні взаєморозрахунків, та послідовність виконання сторонами цього договору.

Відповідно до положень Договору Головне управління Державної казначейської служби в Одеській області перераховує кошти, які надійшли до спеціального фонду державного бюджету від продажу облігацій внутрішньої державної позики згідно з п. 2 ст. 16 Закону України „Про державний бюджет України на 2014 рік Стороні першій у сумі 2000000 грн., на підставі рішення Мінфіну, Сторона перша перераховує на рахунок Сторони другої кошти у сумі 2000000 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялася, транспортувалася та постачалася бюджетним організаціям, Сторона друга перераховує Стороні третьої кошти у сумі 2000000 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялася, транспортувалася та постачалася бюджетним організаціям, Сторона третя перераховує на рахунок Сторони четвертої кошти у сумі 2000000 грн. для погашення частини заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялася, транспортувалася та постачалася бюджетним організаціям, Сторона четверта перераховує на рахунок Сторони останньої кошти у розмірі 2000000 грн., у тому числі податок на додану вартість, для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно Договору від 18.12.2013р. №1897/14-БО-23 за 2014 рік.

Відповідно до п.п.2. п.10 цього Договору від 15.10.2014р., сторони зобовязалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

Погашення заборгованості в сумі 2000000 грн. відбулося у грудні 2014р., про що свідчить платіжне доручення №10 від 12.12.2014р.( копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 92.), відповідно до якого Комунальним виробничим експлуатаційним підприємством „КОТОВСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО були перераховані кошти на рахунок Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Згідно п.15 зазначеного Договору від 15.10.2014р., сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Крім того, між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області, Департаментом фінансів Одеської обласної Державної адміністрації, Департаментом розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної держадміністрації, Комунальним виробничим експлуатаційним підприємством „КОТОВСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО та Публічним акціонерним товариством „Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" було укладено Договір №1110/30 Про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України „Про державний бюджет України на 2014 рік) від 09 грудня 2014 року, предметом якого є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п.24 ст.4 та п.2 ст.16 закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з Державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення , що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30.

В Договорі №1110/30 Про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України „Про державний бюджет України на 2014 рік) від 09 грудня 2014 року сторонами узгоджено порядок взаєморозрахунків, а саме погоджено перелік підприємств, установ та організацій, що беруть участь у проведенні взаєморозрахунків та послідовність виконання сторонами договору.

Відповідно до положень Договору від 09.12.2014р., Головне управління Державної казначейської служби в Одеській області перераховує кошти, які надійшли до спеціального фонду державного бюджету від продажу облігацій внутрішньої державної позики згідно з п. 2 ст. 16 Закону України „Про державний бюджет України на 2014 рік Стороні першій у сумі 1228757,51 грн., на підставі рішення Мінфіну, Сторона перша перераховує на рахунок Сторони другої кошти у сумі 1228757,51 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, Сторона друга перераховує на рахунок Сторони третьої кошти у сумі 1228757,51грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, Сторона третя перераховує на рахунок Сторони четвертої кошти у сумі 1228757,51 грн. для погашення частини заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, Сторона четверта перераховує на рахунок Сторони останньої кошти у розмірі 1099678,93 грн., у тому числі податок на додану вартість 183279,82 грн. , для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно Договору від 18.12.2013р. №1896/14-ТЕ-23 за 2014 рік та 129078,58 грн., у тому числі податок на додану вартість 21513,10 грн. , для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно Договору від 18.12.2013р. №1897/14-БО-23 за 2014 рік та Сторона остання перераховує кошти для погашення та обслуговування заточень, залучених під час державної гарантії, сплату податкових зобовязань і проведення розрахунків з постачальниками імпортованого природного газу.

Відповідно до п.п.2. п.10 Договору від 09.12.2014р., сторони зобовязалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

Погашення заборгованості у сумі 1228757,51 грн. відбулося у грудні 2014р., про що свідчить платіжне доручення №13 від 12.12.2014р., відповідно до якого Комунальним виробничим експлуатаційним підприємством „КОТОВСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО були перераховані кошти на рахунок Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"(а.с. 99.).

За умовами п.15 зазначеного Договору від 09.12.2014р. сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Також відповідачем було зазначено, що відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 18.06.2014р. №217 „Про затвердження Порядку розподілу коштів , що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обовязки, у разі коли теплопостачальна або теплогенеруюча організація здійснює продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води та самостійно виробляє всю необхідну для цього теплову енергію, кошти, що надійшли на спеціальний рахунок, відкритий теплопостачальною або теплогенеруючою організацією, як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від споживачів, розподіляються згідно з нормативами, розрахованими відповідно до пунктів цього Порядку, і перераховуються в частині вартості спожитого газу, його транспортування та виробництва, транспортування, постачання теплової енергії.

Позовні вимоги в судовому засіданні повністю підтримано представником позивача, обґрунтовані неналежним, на думку позивача, виконанням з боку відповідача прийнятих на себе зобовязань за умовами Договору №1897/14 БО 23 Купівлі-продажу природного газу від 18 грудня 2013 року, та направленні на стягнення з відповідача пені у розмірі 242045,26грн., 3% річних у розмірі 39222,80 грн. та інфляційних втрат у розмірі 381349,20грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши у судових засіданнях пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

У відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; (п.1. ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України.)

Відповідно до ст. 12 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Відмова від права власності на транспортні засоби, тварин, нерухомі речі здійснюється у порядку, встановленому актами цивільного законодавства. Особа може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, крім випадків, встановлених законом. Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору

Відповідно до п. 1. ст. 627 ГПК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного Договору №1897/14-БО-23 купівлі-продажу природного газу від 18.12.2013р., позивачем було поставлено, а Комунальним виробничим експлуатаційним підприємством „КОТОВСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО прийнято природний газ на загальну суму 5986804,93 грн., що підтверджується актами приймання-передачі за період за січня 2014 року по грудень 2014 року, копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідачем було здійснено погашення заборгованості за отриманий природний газ від Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в повному обсязі, однак з порушенням строку, визначеного у Договорі від 18.12.2013 року, що стало підставою для здійснення нарахування позивачем пені в сумі 242045,26 грн., 3% річних на суму 39222,80 грн. та інфляційних втрат на суму 381349,20 грн.

Однак, як встановлено судом під час розгляду справи, 15.10.2014р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області (далі - сторона перша), Департаментом фінансів Одеської обласної Державної адміністрації (далі сторона друга), Департаментом розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної держадміністрації (далі - сторона третя), Комунальним виробничим експлуатаційним підприємством „КОТОВСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО (далі - сторона четверта) та Публічним акціонерним товариством „Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - сторона остання) було укладено Договір №323/30 Про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України „Про державний бюджет України на 2014 рік), предметом якого є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п.24 ст.4 та п.2 ст.16 закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30.

Положенням пунктів 2-8 цього Договору сторони погодили перелік підприємств, установ та організацій, які беруть участь у проведенні взаєморозрахунків, та послідовність виконання сторонами договору.

Казначейство перераховує кошти, які надійшли до спеціального фонду державного бюджету від продажу облігацій внутрішньої державної позики згідно з п. 2 ст. 16 Закону України „Про державний бюджет України на 2014 рік Стороні першій у сумі 2000000 грн., на підставі рішення Мінфіну (п. 3).

Сторона перша перераховує на рахунок Сторони другої кошти у сумі 2000000 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялася, транспортувалася та постачалася бюджетним організаціям (п. 4).

Сторона друга перераховує Стороні третьої кошти у сумі 2000000 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялася, транспортувалася та постачалася бюджетним організаціям (п. 5)

Сторона третя перераховує на рахунок Сторони четвертої кошти у сумі 2000000 грн. для погашення частини заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялася, транспортувалася та постачалася бюджетним організаціям (п.6).

Сторона четверта перераховує на рахунок Сторони останньої кошти у розмірі 2000000грн., у тому числі податок на додану вартість, для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно Договору від 18.12.2013р. №1897/14-БО-23 за 2014 рік (п.7).

Сторона остання перераховує кошти для погашення та обслуговування запозичень, залучених під час державної гарантії, сплату податкових зобовязань і проведення розрахунків з постачальниками імпортованого природного газу (п.8).

У відповідності до положень п. 15 Договору №323/30 від 15.10.2014р. сторони погодили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Як встановлено судом та не заперечується представниками сторін у справі, на підставі платіжного дорученням №10 від 12.12.2014р., відповідно до якого Комунальним виробничим експлуатаційним підприємством „КОТОВСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО були перераховані кошти на рахунок Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", відбулася сплата основного боргу за Договором від 18.12.2013р. №1897/14-БО-23 за 2014 рік в розмірі 2000000 грн.

В подальшому, 09.12.2014р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області (далі - сторона перша), Департаментом фінансів Одеської обласної Державної адміністрації(далі сторона друга), Департаментом розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної держадміністрації (далі - сторона третя), Комунальним виробничим експлуатаційним підприємством „КОТОВСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО(далі сторона четверта) та Публічним акціонерним товариством „Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі сторона остання) було укладеного Договір №1110/30 Про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України „Про державний бюджет України на 2014 рік), предметом якого є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п.24 ст.4 та п.2 ст.16 закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30.

Відповідно до пунктів 2-8 цього Договору від 09.12.2014 року, сторони погодили перелік підприємств, установ та організацій, які беруть участь у проведенні взаєморозрахунків, та послідовність виконання сторонами договору.

Казначейство перераховує кошти, які надійшли до спеціального фонду державного бюджету від продажу облігацій внутрішньої державної позики згідно з п. 2 ст. 16 Закону України „Про державний бюджет України на 2014 рік Стороні першій у сумі 1228757,51грн., на підставі рішення Мінфіну (п. 3).

Сторона перша перераховує на рахунок Сторони другої кошти у сумі 1228757,51 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню (п.4).

Сторона друга перераховує на рахунок Сторони третьої кошти у сумі 1228757,51 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню (п.5).

Сторона третя перераховує на рахунок Сторони четвертої кошти у сумі 1228757,51 грн. для погашення частини заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню (п.6).

Сторона четверта перераховує на рахунок Сторони останньої кошти у розмірі 1099678,93 грн., у тому числі податок на додану вартість, для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно Договору від 18.12.2013р. №1896/14-ТЕ-23 за 2014 рік та 129078,58 грн., у тому числі податок на додану вартість, для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно Договору від 18.12.2013р. №1897/14-БО-23 за 2014 рік (п.7).

Сторона остання перераховує кошти для погашення та обслуговування запозичень, залучених під час державної гарантії, сплату податкових зобовязань і проведення розрахунків з постачальниками імпортованого природного газу (п.8).

У відповідності до положень п. 15 Договору №1110/30 від 09.12.2014р. сторони погодили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Як встановлено судом та не заперечується представниками сторін у справі, на підставі платіжного дорученням №13 від 12.12.2014р., Комунальним виробничим експлуатаційним підприємством „КОТОВСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО були перераховані кошти на рахунок Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", якими повністю погашено основну заборгованість за спожитий природний газ згідно Договору від 18.12.2013р. №1897/14-БО-23 за 2014 рік в розмірі 1228757,51 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується представниками сторін, на момент звернення Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" з позовною заявою до суду, та під час розгляду даної справи в суді, основна заборгованість за поставлений природний газ за Договором №1897/14-БО-23 купівлі-продажу природного газу від 18.12.2013р. у відповідача відсутня, однак, відповідно до заявлених позовних вимог, позивач просить суд стягнути з Комунального виробничого експлуатаційного підприємства „КОТОВСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО пеню у розмірі 242045,26 грн., 3% річних у розмірі 39222,80 грн. та інфляційні втрати у розмірі 381349,20грн., нараховані відповідачу за несвоєчасну сплати основної заборгованості за Договором купівлі-продажу від 18.12.2013р. №1897/14-БО-23.

Як встановлено судом, умовами Договору №323/30 від 15.10.2014р. та Договору №1110/30 від 09.12.2014р. сторони визначили порядок та умови щодо надання Державою коштів на погашення заборгованості за Договором, та змінили строки виконання боржником прийнятих на себе зобовязань, які виникли на підставі Договору №1897/14-БО-23 купівлі-продажу природного газу від 18.12.2013р.

У положеннях п.п. 2 п. 10 Договору №323/30 від 15.10.2014р. та Договору №1110/30 від 09.12.2014р. містяться умови, відповідно до яких сторони погодили не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

Та відповідно до п. 15 Договору №323/30 від 15.10.2014р. та Договору №1110/30 від 09.12.2014р. сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета спору.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що розрахунок за поставлений природний газ на підставі Договору від 18.12.2013р. №1897/14-БО-23 здійснювався з боку відповідача та у порядок і строки, які було визначено умовами Договору №323/30 від 15.10.2014р. та Договору №1110/30 від 09.12.2014р., стороною яких, зокрема, є і сторони даного судового спору.

Отже, задля застосування відповідальності, передбаченої п. 7.2 Договору №1897/14-БО-23 купівлі-продажу природного газу від 18 грудня 2013 року, та відповідних наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплата основного боргу здійснювалась відповідачем поза межами порядку і стоків, встановлених саме Договорами про організацію взаєморохрахунків: Договором №323/30 від 15.10.2014р. та Договором №1110/30 від 09.12.2014р., які діяли на момент подання позовної заяви до суду та на момент розгляду справи.

Приймаючи до уваги відсутність з боку Комунального виробничого експлуатаційного підприємства „КОТОВСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО порушень строків розрахунків за поставлений природний газ, на виконання зазначених вище Договорів від 15.10.2014р. і 09.12.2014р., суд не вбачає підстав для застосування до відповідача санкцій у вигляді стягнення з нього пені у розмірі 242045,26 грн., 3% річних у розмірі 39222,80 грн. та інфляційних втрат 381349,20 грн., можливість застосування яких була передбачена п. 7.2 Договору №1897/14-БО-23 купівлі-продажу природного газу від 18 грудня 2013 року, і як наслідки порушення грошового зобовязання, встановлені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, у зв'язку з відсутністю такого порушення з боку Комунального виробничого експлуатаційного підприємства „КОТОВСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення з Комунального виробничого експлуатаційного підприємства „КОТОВСЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО пені у розмірі 242045,26 грн., 3% річних у розмірі 39222,80 грн. та інфляційних втрат у розмірі 381349,20 грн. не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, тому не підлягають задоволенню судом.

Судові витрати по сплаті судового збору згідно зі ст.ст. 44,49 ГПК України на відповідача не покладаються у звязку з відмовою в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Повний текст рішення складено 11.08.2016р.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя Т.Г. Д'яченко