ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2016 р. Справа № 907/1006/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів Давид Л.Л., Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання Швець О.В.

з участю представника апелянта ОСОБА_1

у відкритому судовому засіданні розглянув апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 27 квітня 2016 року у справі №907/1006/14 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Термодім»

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Закарпатської області постановою від 26 лютого 2015 року у справі №907/1006/14 визнав банкрутом товариство з обмеженою відповідальністю «Термодім» (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Дубова, 1, ), відкрив ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначив арбітражного керуючого ОСОБА_2, якого зобовязав провести ліквідаційну процедуру та надати суду свій звіт та ліквідаційний баланс.

11 квітня 2016 року забезпечений кредитор боржника публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (ПАТ «Промінвестбанк») звернулося до Господарського суду Закарпатської області із скаргою на дії ліквідатора боржника ТОВ «Термодім» щодо його відмови у перерахуванні коштів від продажу заставного майна в повному обсязі забезпеченому кредитору ПАТ «Промінвестбанк» та просило зобовязати ліквідатора боржника перерахувати йому як забезпеченому кредитору суму 53951,00 грн. коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки банку.

Скаргу на дії ліквідатора кредитор обґрунтовував тим, що арбітражний керуючий ОСОБА_2 не належним чином виконує покладені на нього обов'язки ліквідатора боржника у цій справі в порядку, передбаченому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Господарський суд Закарпатської області(суддя Йосипчук О.С.) ухвалою від 27 квітня 2016 року у справі №907/1006/14 відмовив у задоволенні скарги на дії ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю «Термодім» арбітражного керуючого ОСОБА_2

Суд першої інстанції дійшов висновку, що публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» не довело невиконання чи неналежного виконання арбітражним керуючим ОСОБА_2 своїх обов'язків ліквідатора банкрута, визначених законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо перерахунку йому, як забезпеченому кредитору, коштів від продажу заставного майна не в повному обсязі.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», просить скасувати ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 27 квітня 2016 року у справі №907/1006/14 та задоволити вимоги поданої ним скарги на дії ліквідатора банкрута.

Зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 42 закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Ліквідатор банкрута продав майно, що є предметом забезпечення, і перерахував апелянту, як забезпеченому кредитору, кошти від продажу заставного майна не в повному обсязі, як того вимагає закон. Вказує, що не перерахованою йому залишилась сума 53951,00 грн., отриманих від реалізації предмету іпотеки. Вважає, що згідно з ст. 7 Закону України «Про іпотеку» ліквідатор зобовязаний був перерахувати забезпеченому кредитору всю суму коштів, отриманих від реалізації заставного майна, тобто суму 115104,00 грн. (з урахуванням комісійної винагороди).

Арбітражний керуючий ОСОБА_2 надав суду відзив на апеляційну скаргу, таку заперечує з підстав, зазначених у відзиві, оскаржену ухвалу просить залишити без змін.

Про розгляд справи учасникам у справі про банкрутство повідомлено належним чином.

За приписами ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

За змістом ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Львівський апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу та матеріали справи, заслухав пояснення учасників провадження у справі і вважає, що ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 27 квітня 2016 року у справі №907/1006/14 слід залишити без змін з нижченаведених підстав.

Конституцією України (ст. 19) встановлено обов`язок органів державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і Законами України.

Згідно зі статтею 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Повноваження ліквідатора визначено статтею 41 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Серед іншого, ліквідатор з дня свого призначення: приймає до свого відання майно боржника забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом (частина 2 статті 41).

Майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує (ч. 4 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

За приписами ч.ч. 1, 2, 9 ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею; вимоги кожної наступної черги задовольняються у міру надходження на рахунок коштів від продажу майна банкрута після повного задоволення вимог попередньої черги, крім випадків, установлених цим Законом; погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку.

Реєстр вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю «Термодім» затверджено ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 05 лютого 2015 року. Згідно ухвали, вимоги ПАТ «Промінвестбанк» на загальну суму 615108,33 грн. підлягають задоволенню наступній черговості: 534222,60 грн. основного боргу четверта черга; 19732,60 грн. пені шоста черга; 1218,00 грн. судових витрат перша черга.

Відповідно грошові вимоги публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» у сумі 59935,00 грн. включені арбітражним керуючим ОСОБА_2 до реєстру вимог кредиторів окремо, як такі, що забезпечені майном боржника.

Слід зазначити й те, що суд першої інстанції у повному обсязі визнав грошові вимоги ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», згідно із заявою кредитора від 01.12.2014р. №107/07-05/350, у якій банк заявив вимоги до боржника у сумі 59935,00 грн. забезпечених заставою, а тому мають бути погашені поза конкурсом, а також у сумі 555176,33 грн., яка має бути погашена у конкурсному порядку. У заяві вказано, що така прохальна частна заяви обгрунтована тим, що згідно іпотечного договору №116/23-2008 заставне майно оцінене його контрагентами у сумі 59935 грн. (п. 1.4. договору) і саме на цю суму грошові вимоги банку і мають бути погашеними за рахунок заставного майна першочергово, поза конкурсом.

Під час ліквідаційної процедури товариства з обмеженою відповідальністю «Термодім» на аукціоні було реалізовано заставне майно боржника, а саме: будинок 8-ми квартирний, незавершене будівництво, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Минай, вул. Карпатського Патруса, б/н, готовність будинку становить 6,0 %, площа основи 179,6 кв.м., обєм 216 куб.м., за ціною в 119900,00 грн. Тобто за ціною більшою, ніж визначив вартість цього майна забезпечений кредитор ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», який визначив ціну на вказаний майновий комплекс у сумі 59935,00 грн. Відтак отримані від продажу заставного майна кошти перевищили визнану банком вартість предмета іпотеки. За таких обставин, відповідну різницю між фактичною виручкою від продажу заставного майна та вартістю цього ж майна, установленою ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» ліквідатор долучив до ліквідаційної маси банкрута для розподілу між конкурсними кредиторами в порядку, визначеному ст. 45 закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Реєстр вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідадьністю «Термодім» із зазначенням суми визнаних грошових вимог кредиторів і черговості їх погашення затверджено ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 05 лютого 2015 року.

Відповідно до вимог статті 4-5 ГПК України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з статтею 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами за наявності відповідних підстав.

Ухвала Господарського суду Закарпатської області від 05 лютого 2015 року у справі №907/1006/14 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Термодім» набрала законної сили, не переглядалась за нововиявленими обставинами.

Таким чином, публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» не довело невиконання чи неналежного виконання арбітражним керуючим ОСОБА_2 своїх обов'язків ліквідатора банкрута, визначених законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо перерахунку йому, як забезпеченому кредитору, коштів від продажу заставного майна не в повному обсязі.

За таких обставин, законні підстави для скасування ухвали Господарського суду Закарпатської області від 27 квітня 2016 року і задоволення скарги ПАТ «Промінвестбанк» на дії ліквідатора ОСОБА_2 (у звязку із неперерахуванням повної суми коштів, яка отримана від продажу майна банкрута) відсутні.

Крім того, за приписами ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов'язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

Отже, у провадженні справи про банкрутство при погашенні вимог кредиторів, у тому числі й забезпечених, ліквідатор банкрута повинен керуватися положеннями закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», статтею 45 якого визначено черговість погашення вимог кредиторів, ухвалою суду про затвердження вимог кредиторів. Закон України «Про іпотеку» підлягає застосуванню лише в частині, що не суперечить закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Судові рішення, які набрали законної сили є обов'язкові до виконання на усій території України.

Згідно з ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ухвала господарського суду Закарпатської області від 27 квітня 2016 року є законною і обґрунтованою. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Тому суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Закарпатської області від 27 квітня 2016 року у справі №907/1006/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя Гриців В.М.

суддя Давид Л.Л.

суддя Кордюк Г.Т.