номер провадження справи 34/53/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2016 Справа № 908/1610/16

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретареві Курочкіній О.О.

За участю представників: від позивача ОСОБА_1, довіреність № б/н від 16.05.2016 р., ОСОБА_2, довіреність № б/н від 18.04.2016 р.; від відповідача ОСОБА_3, директор (ОСОБА_4 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 22045573 від 24.06.2016 р.).

Розглянув в судовому засіданні матеріали справи № 908/1610/16,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Істерн Беверідж Трейдінг (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 5-А);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Хортицькі лінії (69123, м. Запоріжжя, вул. Хортицьке Шосе, 3)

про стягнення суми.

Сутність спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю Істерн Беверідж Трейдінг звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Хортицькі лінії 14310,60 грн. збитків за договором № 564/15/08 на транспортне обслуговування при перевезенні вантажів автомобільним транспортом від 06.11.2015 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.06.2016 р., позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1610/16, присвоєно номер провадження 34/53/16, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 29.06.2016 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.06.2016р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладений на 18.07.2016р.

В судовому засіданні 18.07.2016р. оголошено перерву до 03.08.2016р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що виконуючи умови договору № 564/15/08 на транспортне обслуговування при перевезенні вантажів автомобільним транспортом, укладеного між сторонами 06.11.2015р., відповідачем від Запорізької філії позивача був прийнятий вантаж для перевезення, згідно товаросупровідних документів: накладних на зовнішнє переміщення № ПВ-42-001831, № ПВ-42-001832, № ПВ-42-001833, № ПВ-42-001834 від 05.04.2016р. та товарно-транспортної накладної ТТ-42 № 005499 від 05.04.2016р. Маршрут перевезення Запоріжжя-Київ. 06.04.2016р. при прийманні товару по якості та кількості на Київський філії позивача було виявлено нестачу товару, комісією у складі: провідного бухгалтера Київської філії ТОВ «ІБТ» ОСОБА_4, завідуючого складом Київської філії ТОВ «ІБТ» ОСОБА_5, старшого спеціаліста СБ ТОВ "ІБТ" ОСОБА_6 та за участі водія перевізника (відповідача) ОСОБА_7, було складено акт виявлення недостачі при прийманні товару від 06.04.2016р. Розмір нестачі склав 14 310,60 грн. Заявлена позивачем претензія про відшкодування збитків, повязаних із нестачею вантажу, відповідачем була відхилена, оскільки на думку відповідача ніякої нестачі не було. Тож, позивач за захистом своїх прав звернувся до суду з даним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 22, 526, 623, 924, 925 ЦК України, ст.ст. 193, 224, 225, 226, 314 ГК України, ст.ст. 1, 2, 4-1, 12, 13, 15, 44, 54, 57 ГПК України.

У судовому засіданні 03.08.2016р. позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник ТОВ Хортицькі лінії, відповідача по справі, проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов від 24.06.2016р., зазначив, що дійсно 05.04.2016р. перевізник згідно товаросупровідних документів організував в рамках договору № 564/15/08 від 06.11.2015р. перевезення партії товару. 06.04.2016р. товар був прийнятий по якості та кількості Київською філією ТОВ «ІБТ», однак ніякої нестачі товару при прийнятті виявлено не було. При доставці товару автомобіль перевізника був оглянутий, пломба ціла, без пошкоджень. Зі слів водія перевезника - ОСОБА_8 С, вже після розгрузки автомобіля, складення та підписання акту №ПН-60-000467 прийомки продукції (товару) по кількості та якості від 06.04.2016р. та вивезення товару до складу (до якого водій допущений не був), через годину до нього звернулися з претензією щодо недостачі товару та під тиском з боку старшого спеціаліста служби безпеки - ОСОБА_6 примусили підписати акт виявлення нестачі при прийманні товару та пояснювальну записку. На дуку відповідача, умови договору № 564/15/08 від 06.11.2015р. перевізником були виконані належним чином, відповідно до п.4.11. вказаного договору. За нестачу товару на складі перевізник відповідальності не несе.

У судовому засіданні 18.07.2016р. зазначені у відзиві обставини були підтверджені водієм відповідача - ОСОБА_8, який безпосередньо здійснював перевезення спірного вантажу.

Відповідно до ст. 81-1 ГПК України здійснювалось фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

06.11.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Істерн Беверідж Трейдінг (замовник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Хортицькі лінії (перевізник, відповідач у справі) укладено договір на транспортне обслуговування при перевезенні вантажів автомобільним транспортом № 564/15/08 (далі договір № 564/15/08).

Згідно п. 1.1 договору № 564/15/08, замовник доручає перевізнику, а перевізник здійснює перевезення автомобільним транспортом вантажів, наданих замовником протягом всього періоду дії даного договору.

Пунктом 2.1. договору № 564/15/08 встановлено, що упродовж дії договору кожне окреме перевезення здійснюється на підставі узгодженого сторонами замовлення.

За умовами пункту 2.6. договору № 564/15/08 при завантаженні водій, як представник перевізника, приймає вантаж за кількістю на підставі товарно-транспортної накладної.

Відповідно до п. 2.7. договору № 564/15/08, у разі виявлення при завантаженні нестачі, пересортиці, пошкоджень або інших недоліків вантажу, водій зобовязаний вимагати усунення невідповідності завантажує мого товару супровідним документам. плата за надані експедитором послуги з організації перевезення конкретного вантажу узгоджується сторонами у відповідній заявці.

Згідно п. 9.1. договору № 564/15/08, даний договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2016р. включно, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань за даним договором.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає у задоволенню виходячи з наступного.

Правовідносини сторін є господарськими.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За своєю правовою природою, договір по даній справі є договором перевезення.

У відповідності до ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Згідно 914 ЦК України, перевізник і власник (володілець) вантажу в разі необхідності здійснення систематичних перевезень можуть укласти довгостроковий договір. За довгостроковим договором перевізник зобов'язується у встановлені строки приймати, а власник (володілець) вантажу - передавати для перевезення вантаж у встановленому обсязі. У довгостроковому договорі перевезення вантажу встановлюються обсяг, строки та інші умови надання транспортних засобів і передання вантажу для перевезення, порядок розрахунків, а також інші умови перевезення.

Згідно з ст. 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній флот, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту.

Відповідно до ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

У відповідності до заявки № 05/04/2016 відповідач взяв на себе зобовязання доставити автомобільним транспортом тару вагою до 22т, з місця завантаження м. Запоріжжя по маршруту м. Біла Церква м. Київ. Дата завантаження 05.04.2016р., дата розвантаження 06.04.2016р. Водій ОСОБА_9

Згідно з товарно-транспортною накладною на переміщення алкогольних напоїв ТТ-42 № 005499 від 05.04.2016р. водієм відповідача ОСОБА_9 у пункті навантаження м. Запоріжжя (Запорізька філія ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг») отримано до перевезення до м. Києва (Київська філія ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг») вантаж у кількості 8914 вагою 11002 кг (маса брутто) на загальну суму 295660 грн., в тому числі ПДВ 49276,666 грн., а саме: лікерно-горілчана продукція, згідно товаросупровідних документів: накладних на зовнішнє переміщення № ПВ-42-001831, № ПВ-42-001832, № ПВ-42-001833, № ПВ-42-001834 від 05.04.2016р. Пломба № *С-В*ЗП.

Дані обставини сторонами не заперечуються.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

06.04.2016р. при прийманні товару по якості та кількості на Київській філії ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» згідно товаросупровідних документів, комісією у складі: провідного бухгалтера Київської філії ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» ОСОБА_10, завідуючого складом Київської філії ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» ОСОБА_5, старшого спеціаліста СБ ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» ОСОБА_6, за участі водія перевізника ОСОБА_9, було складено акт виявлення недостачі при прийманні товару (а.с. 21).

Відповідно до вказаного акту при прийманні товару у пункті розвантаження було виявлено нестачу наступного товару: горілки «ОСОБА_11 КЛАСИЧНА» обємом 0,375 дм3 у кількості 30 одиниць; коньяку "КОКТЕБЕЛЬ" 5 зірок об'ємом 0,25 дм3 у кількості 30 одиниць; коньяку "КОКТЕБЕЛЬ" 4 зірки об'ємом 0,375 дм3 у кількості 20 одиниць; коньяку "КОКТЕБЕЛЬ" 5 зірок об'ємом 0,5 дм3 (тубус) у кількості 24 одиниці; коньяку "КОКТЕБЕЛЬ" 11 років "КС" "Кареон" (марочний) об'ємом 0,7 дм3 у кількості 6 одиниць; коньяку "КОКТЕБЕЛЬ" 15 років "КС" "Асандр" (марочний) об'ємом 0,7 дм3 у кількості 18 одиниць; шампанського "КОКТЕБЕЛЬ" ігристого брют біле об'ємом 0,75 дм3 у кількості 6 одиниць; вина ігристого "КОКТЕБЕЛЬ" мускат напівсолодкого біле об'ємом 0,75 дм3 у кількості 18 одиниць.

Статтею 920 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до п. 4.11. договору № 564/15/08, перевізник зобовязаний забезпечити перевезення вантажу у пункт призначення до його здачі представнику вантажоодержувача з відповідною якістю, без втрат, пошкоджень та псування у строки відповідно до технології організації перевезень.

Згідно п. 2.13. договору № 564/15/08, при виявленні в процесі розвантаження слідів розкриття заводської упаковки, нестачі, пошкодження вантажу, співробітниками спільно з водієм проводиться огляд, підрахунок товару та складається «Акт виявлення невідповідності при прийманні товару». Акт повинен бути складений у трьох примірниках у той же день, коли невідповідність виявлена. Вказаний акт надається перевізнику в оригіналі.

Пунктом 6.8. договору № 564/15/08 сторони передбачили, що перевізник несе повну матеріальну відповідальність за вантаж з моменту його отримання в пункті відправлення і до моменту видачі його одержувачу. При цьому Перевізник відповідає за прийнятий до перевезення вантаж: за кількісними та номенклатурними параметрами, зазначеними у товарно-транспортних документах, … .

Вартість вантажу визначається виходячи з його ціни, яка зазначена в товарно-транспортній накладній та відповідній видатковій накладній (п. 6.7. договору № 564/15/08).

Стаття 924 ЦК України передбачає відповідальність перевізника за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти. У даній статті зазначено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Аналогічна норма закріплена й в ст. 314 ГК України.

Загальна сума нестачі товару, згідно товаросупровідних документів, за розрахунком позивача, складає 14310,60 грн., з ПДВ.

Згідно ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, необхідно встановити наявність чотирьох елементів правопорушення, а саме: протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявність збитків; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов'язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого кредитора або третіх осіб; вина боржника. Отже кредитор, вимагаючи відшкодування збитків, має довести три перші умови відповідальності, зокрема факт порушення боржником зобов'язання, розмір збитків, причинний зв'язок.

Факт нестачі товару (наявність збитків) підтверджується актом виявлення нестачі при прийманні вантажу від 06.04.2016р., підписаним співробітниками позивача спільно з водієм відповідача.

Необхідно зазначити, що вказаний акт водієм відповідача підписаний без зауважень. Також, в матеріалах справи наявна копія пояснювальної записки водія перевізника ОСОБА_9 від 06.04.2016р., в якій останній визнає, що при розвантаженні було виявлено нестачу товару.

В той же час, при прийманні товару до перевезення у м.Запоріжжя 05.04.2016р., жодних зауважень перевізника щодо кількості завантаженого товару, невідповідності кількості товару товаросупровідним документам або інших недоліків не вказано, товарно-транспортну накладну на переміщення алкогольних напоїв ТТ-42 № 005499 від 05.04.2016р. водієм відповідача ОСОБА_9 підписано без зауважень.

Умовами, укладеного сторонами у справі, договору на транспортне обслуговування при перевезенні вантажів автомобільним транспортом № 564/15/08 від 06.11.2015р. сторони встановили обовязок перевізника забезпечити перевезення вантажу у пункт призначення до його здачі представнику вантажоодержувача без втрат та повну матеріальну відповідальність відповідача за вантаж з моменту його отримання в пункті відправлення і до моменту видачі його одержувачу.

Таким чином, доказами, наявними у матеріалах справи, підтверджується наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, внаслідок чого позивачу були завдані збитки у розмірі вартості нестачі вантажу.

Перевіривши визначений позивачем розмір збитків 14 310,60 грн., судом встановлено, що він здійснений вірно та складається з вартості кожної невиявленої при прийнятті одиниці товару, що вказана у видаткових накладних, з доданням суми ПДВ, оскільки загальна вартість вантажу, що був прийнятий відповідачем до перевезення включала у себе ПДВ.

Щодо заперечень відповідача про належне виконання ним умов договору № 564/15/08 від 06.11.2015р. та підписання водієм акту про нестачу вантажу, внаслідок тиску на нього працівників позивача, слід зазначити наступне.

На підтвердження належного виконання зобовязань за договором перевезення відповідачем в матеріали справи надано копію акту приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю № ПН-60-000467 від 06.04.2016р., згідно якого кількість продукції, яка здана перевізником вантажоодержувачу відповідає кількості продукції, що прийнята відповідачем до перевезення, за винятком 3 одиниць товару (у межах норми бою продукції у стекляній тарі). Акт підписаний старшим спеціалістом СБ ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» ОСОБА_6, за участі водія перевізника ОСОБА_9

Згідно пояснень позивача, вказаний акт не може бути належним доказом у справі, оскільки згідно з наказом по підприємству позивача, у разі нестачі, прийомка продукції за кількістю та якістю здійснюється комісійно, акт приймання продукції має бути підписаним повним складом комісії вантажоодержувача, в той час, як цей акт підписаний лише старшим спеціалістом СБ ОСОБА_6 та водієм ОСОБА_9 Крім того, спеціаліст СБ ОСОБА_6 не є матеріально-відповідальною особою і може бути лише у складі комісії при прийманні продукції за кількістю та якістю.

Необхідно зазначити, що позивачем також в матеріали справи надано копію акту приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю з тим самим номером та датою № ПН-60-000467 від 06.04.2016р., однак дані, що містяться у акті позивача відрізняються від тих, що вказані у акті відповідача. Так, у акті наданому позивачем, кількість продукції, яка здана перевізником вантажоодержувачу менша ніж кількості продукції, що прийнята відповідачем до перевезення. Різниця між прийнятим товаром до перевезення та поставленим вантажоодержувачу дорівнює 152 одиниці товару, що відповідає нестачі товару вказаному у акті про виявлення нестачі при прийнятті товару від 06.04.2016р. Акт приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю № ПН-60-000467 від 06.04.2016р., наданий у матеріали справи позивачем, підписаний повним складом комісії вантажоодержувача, водієм ОСОБА_9 та затверджений підписом генерального директора підприємства позивача ОСОБА_12

Згідно пояснень відповідача, вказаний акт не може бути належним доказом у справі, оскільки вказаний акт підписано не водієм ОСОБА_9, а іншою особою.

Клопотань щодо призначення почеркознавчої експертизи з метою встановлення фальсифікацію підпису або інших даних, відображених у актах № ПН-60-000467 від 06.04.2016р. від сторін не надходило.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дослідивши надані сторонами в матеріали справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що жоден з актів приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю № ПН-60-000467 від 06.04.2016р., не є належним доказом у даній справі.

Але обставини вказані ОСОБА_8, щодо підписання акту № ПН-60-000467 від 06.04.2016р. іншою особою (як ним зазначено в судовому засіданні 18.07.2016р., шляхом підроблення підпису), є підставою для надсилання судом повідомлення до органів досудового розслідування в порядку ст. 90 ГПК України.

В той же час, наявний в матеріалах справи акт про виявлення нестачі при прийнятті товару від 06.04.2016р., підписаним співробітниками позивача спільно з водієм відповідача, підтверджує неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань за договором з перевезення вантажу (нестачу товару).

Посилання відповідача на тиск з боку працівників позивача на водія ОСОБА_9 задля підписання акту про нестачу та пояснювальної записки, судом відхиляються, оскільки жодного доказу такого тиску (насильства, погрози, тощо) ТОВ Хортицькі лінії не надано, не подано доказів звернення до правоохоронних органів за ознаками злочину, передбаченого ст. 127 КК України, а також будь/яких доказів на підтвердження викладених у відзиві обставин.

Твердження відповідача про цілісність пломб на автомобілі перевізника при доставці вантажу у Київську філію відповідача, судом оцінюється критично, виходячи з наступного.

При завантаженні на Запорізькій філії ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» автомобіля перевізника продукцією, його було опломбовано замовником, про що в товарно-транспортній накладній зроблена відмітка із зазначенням змісту відтиску пломби (*С-В*ЗП). З пояснень представників сторін та наданих у матеріали справи документів вбачається, що завантажений та опломбований Запорізькою філією автомобіль спочатку здійснив перевезення вантажу до Білоцерківської філії, де був розпломбований і частково розвантажений, а вже потім доставив вантаж у Київську філію.

В той же час, у долучених до матеріалів справи товарно-транспортних накладних зроблена тільки відмітка із зазначенням змісту відтиску пломби (*С-В*ЗІГ).

Згідно п. 64 «Статуту автомобільного транспорту Української РСР» та п. п. 9.1.- 9.9. «Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», завантажені криті автомобілі і причепи, що призначаються одному вантажоодержувачу, повинні бути вантажовідправником опломбовані. Пломбування вантажів проводиться Замовником з його ініціативи або на вимогу Перевізника. Про опломбування вантажу в товарно-транспортній накладній робиться відмітка із зазначенням змісту відтиску пломби. Водій, який виконує обов'язки експедитора, приймаючи вантаж в опломбованому автомобілі, напівпричепі, їх частинах або в контейнері, зобов'язаний переконатися в правильності навішування пломби, відсутності пошкоджень на ній та вільного пересування її вздовж пломбувального дроту, а також чіткості контрольних і літерних знаків на пломбі. Якщо виникають сумніви, пов'язані з неправильністю пломбування, невиразністю відтисків знаків на пломбі або навіть незначним пересуванням пломби на пломбувальному дроті, вантаж для перевезення не приймається.

Тож, враховуючи, що надані сторонами в матеріали справи товарно-транспортні накладні містять лише одну відмітку про наявність пломби та зміст її відтиску, здійснену Запорізькою філією (*С-В*ЗП), яку у будь якому разі пошкоджено при розвантаженні товару у м. Біла Церква, твердження відповідача про наявність іншої (нової) пломби на автомобілі, зробленої у Білоцерківській філії, матеріалами справи не підтверджується.

Таким чином, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження того, що нестача вантажу сталася не з його вини, в звязку з чим судом задоволено позовні вимоги.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Хортицькі лінії (69123, м. Запоріжжя, вул. Хортицьке Шосе, 3; ідентифікаційний код юридичної особи: 33610624) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Істерн Беверідж Трейдінг (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 5-А; ідентифікаційний код юридичної особи: 38679874) 14 310 (чотирнадцять тисяч триста десять) грн. 60 коп. заборгованості, 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.08.2016р.

Суддя А.О. Науменко