ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

15 серпня 2016 року Справа № 915/1628/13

Кредитори:

1.Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Миколаїв (54020, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 41/23)

2.Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (вул. Потьомкінська, 24/2, м. Миколаїв, 54030)

Банкрут: Товариство з обмеженою відповідальністю ГЕЛІОС ОІЛ (54003, м. Миколаїв, вул. Гречишнікова, 54-б, )

Ліквідатор: арбітражний керуючий ОСОБА_1 (54001, м. Миколаїв, вул. Фалеєвська, 12)

Учасник провадження у справі: Товариство з обмеденою відповідальністю «Південноукраїнська універсальна біржа» (вул. Московська, 54А, м. Миколаїв, 54017

Суддя Ржепецький В.О.,

представники:

від 1-го кредитора: ОСОБА_2 за дорученням №4 від 04.01.2016;

від 2-го кредитора: не зявився;

від банкрута: не зявився;

ліквідатор ОСОБА_1

представник ліквідатора ОСОБА_3 за довіреністю №03-2015 від 05.01.2015.

Суть спору: про банкрутство

встановив:

13.07.2016 на адресу суду надійшла скарга ліквідатора ТОВ «ГЕЛІОС ОІЛ» арбітражного керуючого ОСОБА_1 за вих. №02-17/240 від 11.07.2016 на дії (бездіяльність) арбітражного керуючого ОСОБА_4 та учасника провадження у справі ТОВ «Південноукраїнська універсальна біржа». Ліквідатор просить суд: 1) визнати дії колишнього ліквідатора ТОВ «ГЕЛІОС ОІЛ» арбітражного керуючого ОСОБА_4 неправомірними та такими, що порушують права і законні інтереси кредиторів на задоволення їх грошових вимог; 2) зобовязати колишнього ліквідатора ТОВ «ГЕЛІОС ОІЛ» ОСОБА_4 повернути грошові кошти ТОВ «ГЕЛІОС ОІЛ» на його рахунок №1 в ПАТ «МАРФІН БАНК» (м. Ілічівськ), МФО 328168, у сумі 21546,04 грн.; 3) визнати дії (бездіяльність) ТОВ «Південноукраїнська універсальна біржа» як учасника провадження у справі №915/1628/13 про банкрутство ТОВ «ГЕЛІОС ОІЛ» щодо перерахування на рахунок товариства-банкрута гарантійних внесків, незаконними та такими, що порушують права та законні інтереси кредиторів і банкрута; 4) зобовязати ТОВ «Південноукраїнська універсальна біржа» як організатора аукціону з продажу майна ТОВ «ГЕЛІОС ОІЛ» повернути кошти у сумі 4872,00 грн. на рахунок №1 в ПАТ «МАРФІН БАНК» (м. Ілічівськ), МФО 328168, одержувач: ТОВ «ГЕЛІОС ОІЛ», код ЄДРЮОФОПГФ 34949024.

Скаргу обґрунтовано наступним:

1) арбітражний керуючий ОСОБА_4, після припинення судом її повноважень як ліквідатора ТОВ «ГЕЛІОС ОІЛ» здійснила платіж на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_4 у сумі 21546,04 грн., з призначенням платежу: відшкодування витрат та оплата послуг ліквідатора по справі №915/1628/13 про банкрутство ТОВ «ГЕЛІОС ОІЛ», згідно рахунку №1 від 06.04.2015, в той час як в матеріалах справи відсутні рішення про затвердження ОСОБА_4 розміру грошової винагороди та витрат. Як то передбачено ч. 7 ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»;

2) ліквідатором ОСОБА_4 не вчинено ніяких дій, повязаних з анулюванням ТОВ «Південноукраїнська універсальна біржа» результатів аукціону, який відбувся 21.11.2014 з вини переможців аукціону, не перерахувано боржнику гарантійних внесків, сплачених переможцями аукціону.

15.08.2016 арбітражним керуючим ОСОБА_4 подано суду письмові заперечення на скаргу ліквідатора ОСОБА_1 В своїх запереченнях арбітражний керуючий ОСОБА_4 посилається на норми ст. ст. 40, 41, 45, 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», постанову Вищого господарського суду України від 01.08.2013 у справі №5/130-09 та просить суд в задоволенні скарги відмовити повністю обґрунтовуючи свої заперечення наступним:

- комітетом кредиторів ТОВ «ГЕЛІОС ОІЛ» на засіданні 31.10.2014 було схвалено кошторис витрат та порядок задоволення витрат, повязаних з провадженням у справі та роботою ліквідаційної комісії (протокол №2), встановлено оплату послуг ліквідатора у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання повноважень, примушення до безоплатної праці забороняється та прирівнюється до рабства; виплату коштів по відшкодуванню витрат та оплати послуг ліквідатору було здійснено на підставі ст.ст. 45, 115 Закону про банкрутство, з основного рахунку боржника; повноваження ОСОБА_4 як ліквідатора ТОВ «ГЕЛІОС ОІЛ» в період з 16.03.2015 по 02.09.2015, дату призначення нового ліквідатора підтверджуються відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань;

- аукціон з продажу майна банкрута проводився без встановлення гарантійних внесків, у відповідності до ч. 3 ст. 61 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», переможці аукціону ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не сплачували гарантійних внесків за участь в аукціоні, за правилами торгів та рішенням аукціонного комітету ТОВ «Південноукраїнська універсальна біржа» від 15.10.2014 відразу сплатили продавцю встановлену суму. Враховуючи те, що результати аукціону було анульовано, аукціон визнано таким, що не відбувся, сплачені учасниками аукціону кошти було повернуто останнім, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України, вони вважаються авансом, а не завдатком;

- арбітражний керуючий ОСОБА_4 не є на даний час учасником провадження у справі №915/1918/15 про банкрутство ТОВ «ГЕЛІОС ОІЛ», а тому судом не може бути заходів щодо її дій чи бездіяльності.

10.08.2016 ТОВ «Південноукраїнська універсальна біржа» подано суду заперечення на скаргу ліквідатора (вих. №09/08/2016-1 від 09.08.2016). ТОВ «ПУБ» вважає скаргу ліквідатора безпідставною та необґрунтованою.

Заперечення обґрунтовані наступним:

1) ТОВ «Південноукраїнська універсальна біржа» не отримувала жодного документа від робочої інвентаризаційної комісії ТОВ «ГЕЛІОС ОІЛ» щодо наявності дебіторської заборгованості.

2) аукціон з продажу майна банкрута проводився без встановлення гарантійних внесків, у відповідності до ч. 3 ст. 61 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», переможці аукціону ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не сплачували гарантійних внесків за участь в аукціоні; ні протоколи аукціонного комітету ТОВ «ПУБ», ні повідомлення про результати торгів не містять вимоги сплатити переможцями аукціону ціни у межах 40 прожиткових мінімумів на рахунок ТОВ «ПУБ», а також факту отримання цієї суми саме ТОВ «ПУБ».

В судовому засіданні ліквідатор підтримав свою скаргу, просить суд її задовольнити.

Представник Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Миколаїв залишає вирішення скарги на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників провадження у справі, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон) у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Частиною 2 ст. 41 Закону визначено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 98 Закону, при реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обовязки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 114 Закону передбачено, що невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого може бути підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов'язків.

Ухвалою суду від 24.09.2013 порушено справу про банкрутство ТОВ ГЕЛІОС ОІЛ за ознаками ст. 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Постановою суду від 29.10.2013 ТОВ ГЕЛІОС ОІЛ визнано банкрутом, відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено ОСОБА_4, яка виконувала обовязки голови ліквідаційної комісії, зобовязано ліквідатора письмово (один раз в два місяці) надавати суду документально підтверджений звіт про хід ліквідаційної процедури.

Ухвалою суду від 16.03.2015 припинено повноваження ліквідатора ТОВ «ГЕЛІОС ОІЛ» ОСОБА_4

Ухвалою суду від 02.09.2016 ліквідатором ТОВ «ГЕЛІОС ОІЛ» призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1

З матеріалів справи вбачається, що арбітражний керуючий ОСОБА_4 15.04.2015, після винесення ухвали про припинення її повноважень як ліквідатора ТОВ «ГЕЛІОС ОІЛ», здійснила платіж на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1, р/р 8, в ПАТ «Райффайзен банк Аваль», МФО 380805) у сумі 21546,04 грн., з призначенням платежу: відшкодування витрат та оплата послуг ліквідатора по справі №915/1628/13 про банкрутство ТОВ «ГЕЛІОС ОІЛ».

Відповідно до ч. ч. 3, 4, 5, 7 ст. 115 Закону, грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород. Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень керуючого санацією, ліквідатора.

Частиною 4 ст. 115 Закону встановлено, що витрати арбітражного керуючого, повязані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом, крім витрат на страхування його відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок неумисних дій або помилки під час виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, а також витрат, здійснення яких безпосередньо не повязане з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, і витрат, повязаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати, що перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у звязку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за пять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

В своїх запереченнях арбітражний керуючий ОСОБА_4 посилається на те, що комітетом кредиторів банкрута 31.10.2014 було схвалено звіт ліквідатора станом на 15.10.2014, встановлено оплату послуг ліквідатора в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання відповідних повноважень, схвалено загальний кошторис першочергових витрат, повязаних з провадженням у справі про банкрутство та роботою ліквідаційної процедури з 29.10.2013 по 31.10.2014, за рахунок грошових коштів від продажу майна, включеного до складу ліквідаційної маси ТОВ «ГЕЛІОС ОІЛ».

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виконання п. 7 ст. 115 Закону, щодо затвердження схвалення (погодження) звіту арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат та затвердження відповідного звіту судом.

Отже, дії арбітражного керуючого ОСОБА_4 в цій частині є очевидно неправомірними.

Крім того, твердження арбітражного керуючого ОСОБА_4, повязані із обставинами набрання ухвалою про припинення її повноважень законної сили не відповідають положенням Закону.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) може бути звільнений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора за його заявою. Усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від виконання ним своїх обов'язків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу, уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків) або за власною ініціативою у разі:

1) невиконання або неналежного виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

2) зловживання правами арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

3) подання до суду неправдивих відомостей;

4) відмови в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску;

5) припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

6) наявності конфлікту інтересів.

Суд протягом п'яти днів з дня, коли йому стало відомо про наявність підстав для усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виносить ухвалу про його відсторонення від виконання відповідних повноважень під час провадження у справі про банкрутство.

Частиною четвертою ст. 8 Закону встановлено, що ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Законом.

Неправомірність дій (бездіяльності) арбітражного керуючого ОСОБА_4 при настанні обставин, повязаних з анулюванням результатів аукціону встановлено ухвалою господарського суду Миколаївської області від 16.03.2015 та постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.04.2015, які залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 28.07.2015.

Однак, враховуючи те, що повноваження ліквідатора ТОВ «ГЕЛІОС ОІЛ» ОСОБА_4 припинено, вона не є учасником провадження у даній справі, а отже її дії не можуть бути оскаржені.

Аналогічну позицію викладено у постанові Вищого господарського суду України від 01.08.2016 у справі №5/130-09.

Стосовно вимог скарги про визнання незаконними дій (бездіяльності) ТОВ «Південноукраїнська універсальна біржа» щодо неперерахування на рахунок банкрута гарантійних внесків та зобовязання організатора аукціону з продажу майна банкрута повернути кошти у сумі 4872,00 грн. на рахунок банкрута, судом встановлено таке.

Рішенням комітету кредиторів від 11.04.2014р., оформленим протоколом №1 визначено порядок продажу майна. На виконання рішення комітету кредиторів ліквідатором проведено конкурс з відбору організатора аукціону та рішенням від 25.04.2014 №1 ліквідатором визначено переможцем ТОВ Південноукраїнська універсальна біржа.

Договір на виконання послуг щодо проведення аукціонних торгів з продажу майна банкрута укладений ОСОБА_4 з ТОВ Південноукраїнська універсальна біржа 29.05.2014р.

Перший аукціон з продажу майна ТОВ ГЕЛІОС ОІЛ 5-ти одиниць транспорту у вигляді цілісного майнового комплексу за початковою вартістю 1597728,17 грн., призначений на 28.08.2014, не відбувся у звязку з відсутністю заявок.

На зборах аукціонного комітету ТОВ Південноукраїнська універсальна біржа від 28.08.2014р. вирішено проводити подальший продаж майна товариства окремими частинами (лотами) за ліквідаційною вартістю, визначеною згідно із незалежною оцінкою.

В подальшому, ТОВ Південноукраїнська універсальна біржа листом від 21.10.2014р. №21/10/2014-1 повідомило ліквідатора про призначення на 21.11.2014р. повторного аукціону з продажу майна ТОВ ГЕЛІОС ОІЛ.

Згідно із протоколом зборів аукціонного комітету ТОВ Південноукраїнська універсальна біржа від 25.11.2014 в процесі торгів за лот №20 переможцем гр.ОСОБА_5 запропоновано ціну -118000грн., за лоти №21, 22,23,24 переможцем гр..ОСОБА_6 220000грн., 60000грн., 52000 грн., та 38000 грн., відповідно. Між тим, у звязку з відмовою переможців від підписання договорів купівлі-продажу та від сплати запропонованої ціни по лотам №№20, 21, 22, 23, 24 результати аукціону анульоловані, аукціон визнано таким, що не відбувся. Зазначене підтверджується вказаним протоколом та повідомленням ТОВ Південноукраїнська універсальна біржа від 26.11.2014р. №26/11/2014-2.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 70 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (в редакції з 19.01.2013р.) гарантійні внески учасників підлягають поверненню протягом трьох робочих днів з дня закінчення аукціону, крім випадків, передбачених частинами другою - третьою цієї статті. Гарантійний внесок, сплачений переможцем аукціону, зараховується до ціни, що підлягає сплаті.

Згідно із ч.3 вказаної статті гарантійний внесок не підлягає поверненню у разі, якщо аукціон закінчився без визначення переможця (крім випадків виявлення недоліків майна, не зазначених в оголошенні про проведення аукціону, що розміщується на веб-сайті), а також переможцю аукціону, якщо він не виконав обовязку щодо сплати ціни відповідно до вимог цього Закону.

З наведених норм чинного законодавства випливає, що у випадку, коли гарантійний внесок не підлягає поверненню учаснику аукціону (ч. 2-3 ст. 70 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом), він стає власністю боржника в інтересах якого діє замовник аукціону - ліквідатор, оскільки ця сума зараховується до ціни продажу майна. Відповідно, гарантійний внесок у цьому випадку підлягає перерахуванню організатором аукціону боржнику. У свою чергу організатор аукціону отримує плату за надані ним послуги з організації аукціону в обсязі, передбаченому договором, та не має правових підстав для зарахування у власний дохід також і сум гарантійних внесків.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Вищого господарського суду України від 10.12.2014р. у справі №5/112/10.

Враховуючи, що продаж майна банкрута не відбувся саме з вини переможців аукціону, сплачені ними гарантійні внески мали бути перераховані боржнику.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні докази (первинні бухгалтерські документи) сплати гарантійних внесків гр.ОСОБА_5 та гр.ОСОБА_6 в порядку, встановленому ст. 61 Закону.

Крім того, як встановлено ч.ч. 2, 3 ст. 61 Закону, розмір гарантійних внесків становить десять відсотків початкової вартості. Якщо початкова вартість не перевищує десяти прожиткових мінімумів, гарантійний внесок не встановлюється, крім випадків проведення електронних торгів.

Як витікає з матеріалів справи, зокрема оголошень про проведення аукціону, початкову вартість майна банкрута (лоти №20 та №21) було встановлено в межах десяти прожиткових мінімумів.

Посилання скаржника на обставини, встановлені постановою Одеського апеляційного господарського суду в цій справі від 21.04.2015, господарським судом прийняті бути не можуть, оскільки судом апеляційної інстанції не досліджувались первинні бухгалтерські документи, які б підтверджували факт сплати гарантійних внесків у розмірі, про який йдеться в скарзі, а лише встановлювався звязок між правомірністю дій арбітражного керуючого та санкцією у вигляді припинення її повноважень.

Наведені обставини в своїй сукупності свідчать про необґрунтованість поданої ліквідатором скарги, а отже в її задоволенні слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.40, 41, 98, 114 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст. 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні скарги ліквідатора ОСОБА_1 №02-17/240 від 11.07.2016 відмовити.

2. Зобовязати арбітражного керуючого ОСОБА_1 в найкоротші строки вжити всіх можливих та необхідних заходів до завершення ліквідаційної процедури ТОВ ГЕЛІОС ОІЛ та надати суду звіт про ліквідаційну процедуру та ліквідаційний баланс банкрута, складені у відповідності до вимог ст. 46 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

3. Розгляд справи призначити на 29 серпня 2016 року о 10.30 год.

4. Ухвалу надіслати на адреси сторін та учасників провадження у справі.

Суддя В.О.Ржепецький