ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2016 р.Справа № 922/2241/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Хечанян Г.В.

розглянувши справу

за позовом Компанії Латан Корпорейшин Лімітед (Latan Corporation LTD), Кіпр
до Компанії Стантіс Лімітед, Кіпр (перший відповідач) , Компанії Утара Інвестментс Лімітед, Британські Віргинські Острови (другий відповідач), Компанії Рендаліус Холдинг Лімітед, Кіпр (третій відповідач), Компанії Фестон ЛТД, Сейшельські Острови (четвертий відповідач), Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий онкологічний та кардіологічний центр "Макс-Велл", м. Харків (п'ятий відповідач)
про визнання недійсними договорів
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2

першого відповідача - не з'явився

другого відповідача - не з'явився

третього відповідача - ОСОБА_1, директор

четвертого відповідача - не з'явився

п'ятого відповідача - ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Харківської області звернулась Компанія Латан Корпорейшн Лімітед (далі - позивач). У позові останній просить суд визнати недійсними з моменту укладення наступні правочини:

- Договір позики № 1 від 15 грудня 2006 року, укладений між компанією Стантіс Лімітед в якості Позикодавця та ТОВ Науково-виробничий онкологічний та кардіологічний центр Макс-Велл в якості Позичальника з усіма додатками до нього, у тому числі з: Договором відступлення права вимоги за договором позики (№ 1 від 15.12.2006 року між компанією Стантіс Лімітед і Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий онкологічний і кардіологічний центр Макс-Велл) між компанією Стантіс Лімітед, компанією Утара Інвестментс Лімітед і Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий онкологічний і кардіологічнийцентр Макс-Велл від 01.06.2010 року; Договором відступлення права вимоги за договором позики (№ 1 від 15.12.2006 року між компанією Сьтантіс Лімітед і Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий онкологічний і кардіологічний центр Макс-Велл) між компанією Утара Інвестментс Лімітед, компанією Рендаліус Холдінг Лімітед і Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий онкологічний і кардіологічний центр Макс-Велл від 01.07.2010 року; Договором відступлення права вимоги за договором позики (№ 1 від 15.12.2006 року між компанією Стантіс Лімітед і Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий онкологічний і кардіологічний центр Макс-Велл) між компанією Рендаліус Холдинг Лімітед, компанією Латан Корпорейшн Лімітед і Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий онкологічний і кардіологічний центр Макс-Велл від 11.01.2013 року;

- Договір позики № 1 від 15 грудня 2006 року, укладений між компанією Стантіс Лімітед в якості Позикодавця та ТОВ Євразія-Фінанс в якості "Позичальника з усіма додатками до нього, у тому числі з: Договором про переведення боргу за договором позики (№ 1 від 15.12.2006 року між компанією Стантіс Лімітед і Товариством з обмеженою відповідальністю Євразія-Фінанс) між Товариством з обмеженою відповідальністю Євразія-Фінанс, Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий онкологічний і кардіологічний центр Макс-Велл і компанією Стантіс Лімітед від 05.05.2010 року; Договором відступлення права вимоги за договором позики (№ 1 від 15.12.2006 року між компанією Стантіс Лімітед і Товариством з обмеженою відповідальністю Євразія-Фінанс) між компанією Стантіс Лімітед, компанією Утара Інвестмент Лімітед і Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий онкологічний і кардіологічний центр Макс-Велл від 01.06.2010 року; Договором відступлення права вимоги за договором позики (№ 1 від 15.12.2006 року між компанією Стантіс Лімітед і Товариством з обмеженою відповідальністю Євразія-Фінанс) між компанією Утара Інвестмент Лімітед, компанією Рендаліус Холдинг Лімітед і Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий онкологічний і кардіологічний центр Макс-Велл від 01.07.2010 року; Договором відступлення права вимоги за договором позики (№ 1 від 15.12.2006 року між компанією Стантіс Лімітед і Товариством з обмеженою відповідальністю Євразія-Фінанс) між компанією Рендаліус Холдинг Лімітед, компанією Латан Корпорейшн Лімітед і Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий онкологічний і кардіологічний центр Макс- Велл від 11.01.2013 року;

- Договір позики № 2, укладений 15 грудня 2006 року між компанією Стантіс Лімітед в якості Позикодавця та ТОВ Євразія-Фінанс в якості Позичальника з усіма додатками до нього, у тому числі з: Договором про переведення боргу за договором позики (№ 2 від 15.12.2006 року між компанією Стантіс Лімітед і Товариством з обмеженою відповідальністю Євразія-Фінанс) між Товариством з обмеженою відповідальністю Євразія-Фінанс, Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий онкологічний і кардіологічний центр Макс- Велл і компанією Стантіс Лімітед від 05.05.2010 року; Договором відступлення права вимоги за договором позики (№ 2 від 15.12.2006 року між компанією Стантіс Лімітед і Товариством з обмеженою відповідальністю Євразія-Фінанс) між компанією Стантіс Лімітед, компанією Утара Інвестмент Лімітед і Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий онкологічний і кардіологічний центр Макс-Велл від 01.06.2010 року; Договором відступлення права вимоги за договором позики (№ 2 від 15.12.2006 року між компанією Стантіс Лімітед і Товариством з обмеженою відповідальністю Євразія- Фінанс) між компанією Утара Інвестмент Лімітед, компанією Рендаліус Холдинг Лімітед і Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий онкологічний і кардіологічний центр Макс-Велл від 01.07.2010 року; Договором відступлення права вимоги за договором позики (№ 2 від 15.12.2006 року між компанією Стантіс Лімітед і Товариством з обмеженою відповідальністю Євразія-Фінанс) між компанією Рендаліус Холдинг Лімітед, компанією Латан Корпорейшн Лімітед і Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий онкологічний і кардіологічний центр Макс-Велл від 11.01.2013 року, а також Договір позики від 25 червня 2007, укладений між компанією Фестон ЛТД і компанією Стантіс Лімітед.

Ухвалою суду від 11.07.2016 року було порушено провадження по справі та її розгляд був призначений на 02.08.2016 року об 11:00 год.

01.08.2016 року до суду від першого відповідача надійшло клопотання, в якому він просить суд розглядати справу без участі представника Компанії Стантіс Лімітед й ухвалити судове рішення у відповідності до норм матеріального та процесуального права України.

Суд вважає за можливе клопотання задовольнити, оскільки брати участь у судовому засіданні, відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, є правом сторони а не обов'язком, а обов'язковість явки в судове засідання представника першого відповідача судом не визнавалась.

У судовому засіданні 02.08.2016 року представник позивача надав суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, в якому просить суд долучити до матеріалів справи копію сертифікату від 31.01.2014 року як доказ ліквідації компанії Утара Інвестмент Лімітед.

Крім того, у судовому засіданні 02.08.2016 року представник позивача надав суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, в якому просить суд долучити до матеріалів справи копію Рішення Високого Суду правосуддя від 23.11.2012 року.

Надані клопотання та додані до них докази досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 02.08.2016 року представник позивача надав суду заяву про відмову від позову в частині позовних вимог, в якій просить суд прийняти відмову позивача від позовної вимоги до компанії Фестон ЛТД про визнання недійсним договору позики, укладеного 25 червня 2007 року між компанією Фестон ЛТД та Компанією Стантіс Лімітед; прийняти відмову позивача від позову в частині вимог до компанії Утара Інвестмент Лімітед; припинити провадження по справі №922/2241/16 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України в частині позову Латан Копорейшн Лімітед до Компанії Фестон ЛТД про визнання недійсним договору позики, укладеного 25 червня 2007 року, між компанією Фестон ЛТД та Компанією Стантіс Лімітед; припинити провадження по справі №922/2241/16 на підставі п. 4, п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України в частині вимог до Компанії Утара Інвестмент Лімітед. Інші позовні вимоги позивач залишає без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Зважаючи на відсутність у матеріалах справи даних про можливість порушення відмовою від позову чиїх не-будь ще прав та інтересів, суд приходить до висновку про те, що відмова позивача від позову не суперечить чинному законодавству і тому підлягає прийняттю судом.

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Враховуючи наведені норми законодавства та наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття заяви позивача про відмову від позову та припинення провадження по справі №922/2241/16 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України в частині позову Компанії Латан Копорейшн Лімітед до Компанії Фестон ЛТД про визнання недійсним договору позики, укладеного 25 червня 2007 року між компанією Фестон ЛТД та Компанією Стантіс Лімітед та припинення провадження по справі №922/2241/16 на підставі п. 4, п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України в частині вимог Компанії Латан Копорейшн Лімітед до Компанії Утара Інвестмент Лімітед.

Представники другого та четвертого відповідачів правом на участь у судовому засіданні не скористалися, причину неявки не повідомили, витребуваних судом документів не надали. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресами, вказаними у позовній заяві.

У судовому засіданні третій відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Зокрема, вказує на те, що за рішенням Високого суду правосуддя третій відповідач до участі в процесі у Великобританії не притягувався. На момент укладення спірних договорів власником 100% акцій компанії був не ОСОБА_4, а інша особа, що підтверджується Сертифікатом від 12.03.2013 року. Позивачем по справі не надано доказів визнання Рішення Високого суду правосуддя від 23.11.2012 року на території Республіки Кіпр.

Наданий відзив та додані до нього документи, досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 02.08.2016 року представник п'ятого відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Зокрема, вказує на те, що рішення Високого суду правосуддя набуло законної сили для ТОВ "НВОКЦ "Макс-велл" тільки 11.06.2014 року, тобто фактично після укладання угод, і не були визнанні на території інших держав, відсутні підстави стверджувати про недійсність оспорюваних угод взагалі. Наданий відзив та додані до нього документи досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

15 грудня 2006 року між компанією Стантіс Лімітед в якості Позикодавця та ТОВ Науково-виробничий онкологічний та кардіологічний центр Макс-Велл в якості Позичальника, було укладено договір позики № 1, відповідно до предмету якого, Позикодавець зобовязався надати Позичальнику позику (з урахуванням додаткових угод № 1 від 12.11.2007 року, № 2 від 14.05.2008 року, № 3 від 05.11.2008 року, № 4 від 25.05.2009 року, № 5 від 15.06.2009 року) в розмірі 40 000 000,00 доларів США на умовах строковості та відплатності під 11 відсотків річних, а Позичальник зобовязався повернути таку ж суму грошових коштів та відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 22 418 634 доларів США у квітні 2013 року (на умовах додаткової угоди № 3 від 05.11.2008 року).

01 червня 2010 року між Компанією Стантіс Лімітед (Первісний Кредитор), Компанією Утара Інвестментс Лімітед (ОСОБА_5 Кредитор) та ТОВ НВОКЦ Макс-Велл (Боржник) було укладеного Договір уступки стосовно Договору позики № 1 від 15 грудня 2006 року, відповідно до якого Компанія Утара Інвестментс Лімітед (ОСОБА_5 Кредитор) набула права вимоги Основної заборгованості та відсотків за користування у ТОВ НВОКЦ Макс-Велл на умовах, визначених Договором позики № 1 від 15.12.2006 року з додатковими угодами.

01 липня 2010 року між Компанією Утара Інвестментс Лімітед (Первісний Кредитор), Рендаліус Холдінг Лімітед (ОСОБА_5 кредитор), та ТОВ НВОКЦ Макс-Велл (Боржник), було укладеного Договір уступки стосовно Договору позики № 1 від 15 грудня 2006 року зі змінами, відповідно до якого Рендаліус Холдінг Лімітед набуло прав на обовязків Кредитора за договором позики № 1 від 15.12.2006 року, включаючи право вимоги Основного боргу та вимоги сплати процентів.

Додатковою угодою № 6 від 01.07.2010 року до Договору позики, підписаною Новим кредитором та Боржником, змінено графік отримання/повернення позики.

11.01.2013 року між тими ж сторонами підписано додаткову угоду № 7, відповідно до якої викладено в новій редакції п. п. 1.1 Договору позики та Додаток № 1 Графік отримання та повернення позики, процентів. Так, фактична сума наданої позики становить 33 756 690,68 доларів США, яку Позичальник повинен повернути в строк до 30.04.2013 року, а сума відсотків з тим самим строком повернення - 16 685 208,05 доларів США.

11 січня 2013 року між Рендаліус Холдінг Лімітед (Первісний Кредитор), Латан Корпорейшн Лімітед (ОСОБА_5 кредитор), ТОВ НВОКЦ Макс-Велл (Боржник) укладено договір відступлення права вимоги та 21.02.2013 року додаткову угоду № 1, що посвідчені приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 під реєстровими, відповідно № 12 та № 236, згідно з якими Первісний кредитор уступив право вимоги ОСОБА_5 Кредитору, в наслідок чого ОСОБА_5 кредитор набув усіх прав та обовязків Первісного кредитора за Договором позики № 1 від 15.12.2006 року. Згідно п. 2.2. Договору відступлення права вимоги в редакції додаткової угоди № 1 сума заборгованості на дату підписання договору становить 15 956 690,68 доларів США, сума нарахованих процентів - 16 153 761,60 доларів США.

У звязку із укладенням Договору відступлення права вимоги та зміною сторін у зобовязанні, 21.02.2013 року між Новим кредитором та Боржником підписано додаткову угоду № 8 до договору позики від 15.12.2006 року, згідно з якою преамбулу Договору позики та Розділ Юридичні адреса, реквізити та підписи сторін викладено у новій редакції.

Таким чином, на теперішній час Кредитором є Компанія Латан Корпорейшн Лімітед, Боржником - ТОВ НВОКЦ Макс-Велл.

15 грудня 2006 року між компанією Стантіс Лімітед в якості Позикодавця та ТОВ Євразія-Фінанс в якості Позичальника, було укладено договір позики № 1, відповідно до предмету якого, Позикодавець зобовязався надати Позичальнику позику (з урахуванням додаткових угод № 1 від 10.01.2007 року, № 2 від 22.03.2007 року, № 3 від 05.06.2007 року, № 4 від 04.07.2007 року, № 5 від 01.11.2007 року, № 6 від 25.03.2008 року, № 7 від 14.05.2008 року, № 8 від 03.11.2008 року, № 9 від 15.06.2009 року) в розмірі 60 000 000,00 доларів США на умовах строковості та відплатності під 11 відсотків річних, а Позичальник зобовязався повернути таку ж суму грошових коштів та відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 28 564 858 доларів США у другому кварталі 2013 року (на умовах додаткової угоди № 8 від 03.11.2008 року).

05.05.2010 року між ТОВ Євразія-Фінанс (Первісний боржник), ТОВ НВОКЦ Макс-велл (ОСОБА_5 боржник), Компанією Стантіс Лімітед (Кредитор) було укладено договір переведення боргу, відповідно до умов якого Первісний боржник переводить на ОСОБА_5 боржника усі права та обовязки, що випливають з Договору позики № 1 від 15.12.2006 року, у тому числі обовязок зі сплати боргу у розмірі 50 253 921 доларів США, з яких сума позики складає 38 293 299,00 доларів США, сума відсотків 11 960 622,00 доларів США.

01 червня 2010 року між Компанією Стантіс Лімітед (Первісний Кредитор), Компанією Утара Інвестментс Лімітед (ОСОБА_5 Кредитор) та ТОВ НВОКЦ Макс-Велл (Боржник) було укладеного Договір уступки стосовно Договору позики № 1 від 15 грудня 2006 року, відповідно до якого Компанія Утара Інвестментс Лімітед (ОСОБА_5 Кредитор) набула права вимоги Основної заборгованості у розмірі 33 756 690,68 доларів США та відсотків за користування у розмірі 8 083 962,52 долари США у ТОВ НВОКЦ Макс- Велл на умовах, визначених Договором позики № 1 від 15.12.2006 року з додатковими угодами.

01 липня 2010 року між Компанією Утара Інвестментс Лімітед (Первісний Кредитор), Рендаліус Холдінг Лімітед (ОСОБА_5 кредитор), та ТОВ НВОКЦ Макс-Велл (Боржник), було укладеного Договір уступки стосовно Договору позики № 1 від 15 грудня 2006 року зі змінами, відповідно до якого Рендаліус Холдінг Лімітед набуло прав на обовязків Кредитора за договором позики № 1 від 15.12.2006 року, включаючи право вимоги Основного боргу у розмірі 38 293 299,00 доларів США та вимоги сплати процентів у розмірі 12 674 366,55 доларів США.

Додатковою угодою № 10 до договору позики № 1 від 15.12.2006 року 25.02.2013 року до Договору позики, підписаною Новим кредитором та Боржником, змінено графік отримання/повернення позики, змінено сторони у позиковому зобовязанні.

11.01.2013 року між тими ж сторонами підписано додаткову угоду №11, відповідно до якої викладено в новій редакції п. п. 1.1 Договору позики та Додаток № 1 Графік отримання та повернення позики, процентів. Згідно додаткової угоди, сума фактично отриманої позики становить 45 093 299,00 доларів США з кінцевим строком сплати - 02.04.2015 року, та проценти із тим самим кінцевим строком сплати у розмірі - 31 563 947,02 долари США.

11 січня 2013 року між Рендаліус Холдінг Лімітед (Первісний Кредитор), Латан Корпорейшн Лімітед (ОСОБА_5 кредитор), ТОВ НВОКЦ Макс-Велл (Боржник) укладено договір відступлення права вимоги та 21.02.2013 року додаткову угоду № 1, що посвідчені приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 під реєстровими, відповідно № 13 та № 239, згідно з якими Первісний кредитор уступив право вимоги ОСОБА_5 Кредитору, в наслідок чого ОСОБА_5 кредитор набув усіх прав та обовязків Первісного кредитора за Договором позики № 1 від 15.12.2006 року. Згідно п. 2.2. Договору відступлення права вимоги в редакції додаткової угоди № 1 сума заборгованості на дату підписання договору становить 33 193 299,00 доларів США, сума нарахованих процентів - 23 338 463,12 доларів США.

У звязку із укладенням Договору відступлення права вимоги та зміною сторін у зобовязанні, 21.02.2013 року між Новим кредитором та Боржником підписано додаткову угоду № 11 до договору позики від 15.12.2006 року, згідно з якою преамбулу Договору позики та Розділ Юридичні адреса, реквізити та підписи сторін викладено у новій редакції.

Отже, Кредитором за вказаним позиковим зобовязанням є Латан Корпорейшн Лімітед, а Боржником ТОВ НВОКЦ Макс-Велл.

15 грудня 2006 року між компанією Стантіс Лімітед в якості Позикодавця та ТОВ Євразія-Фінанс в якості Позичальника, було укладено договір позики № 2, відповідно до предмету якого, Позикодавець зобовязався надати Позичальнику позику (з урахуванням додаткових угод № 1 від 08.02.2007 року, № 2 від 12.03.2007 року, № 3 від 30.04.2007 року, № 4 від 25.05.2007 року, № 5 від 29.05.2007 року, № 6 від 29.06.2007 року, № 7 від 15.11.2007 року, № 8 від 25.03.2008 року, № 9 від 14.05.2008 року) в розмірі 10 000 000,00 євро на умовах строковості та відплатності під 11 відсотків річних, а Позичальник зобовязався повернути таку ж суму грошових коштів та відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 6 150 639,00 євро у другому кварталі 2013 року (на умовах додаткової угоди № 9 від 14.05.2008 року).

05.05.2010 року між ТОВ Євразія-Фінанс (Первісний боржник), ТОВ НВОКЦ Макс-велл (ОСОБА_5 боржник), Компанією Стантіс Лімітед (Кредитор) було укладено договір переведення боргу, відповідно до умов якого Первісний боржник переводить на ОСОБА_5 боржника усі права та обовязки, що випливають з Договору позики № 2 від 15.12.2006 року, у тому числі обовязок зі сплати боргу у розмірі 7 405 727,23 євро, відсотків 2 269 805,27 євро.

01 червня 2010 року між Компанією Стантіс Лімітед (Первісний Кредитор), Компанією Утара Інвестментс Лімітед (ОСОБА_5 Кредитор) та ТОВ НВОКЦ Макс-Велл (Боржник) було укладеного Договір уступки стосовно Договору позики № 2 від 15 грудня 2006 року, відповідно до якого Компанія Утара Інвестментс Лімітед (ОСОБА_5 Кредитор) набула права вимоги Основної заборгованості у розмірі 7 405 727,23 євро, відсотків 2 339 953,96 євро.

01 липня 2010 року між Компанією Утара Інвестментс Лімітед (Первісний Кредитор), Рендаліус Холдінг Лімітед (ОСОБА_5 кредитор), та ТОВ НВОКЦ Макс-Велл (Боржник), було укладеного Договір уступки стосовно Договору позики № 2 від 15 грудня 2006 року зі змінами, відповідно до якого Рендаліус Холдінг Лімітед набуло прав та обовязків Кредитора за договором позики № 2 від 15.12.2006 року, включаючи право вимоги основною боргу у розмірі 7 405 727,23 євро та вимоги щодо сплати відсотків у розмірі 2 407 839,79 євро.

Додатковою угодою № 10 до договору позики № 2 від 15.12.2006 року від 18.04.2011 року до Договору позики, підписаною Новим кредитором та Боржником, змінено графік отримання/повернення позики, зміно сторони у позиковому зобовязанні.

11.01.2013 року між тими ж сторонами підписано додаткову угоду № 11, відповідно до якої відповідачу надана позика у розмірі 7 405 727,23 євро зі строком повернення до 30.04.2015 року, на умовах сплати процентів у розмірі 6 399 656,34 у строк до 30.04.2015 року.

11 січня 2013 року між Рендаліус Холдінг Лімітед (Первісний Кредитор), Латан Корпорейшн Лімітед (ОСОБА_5 кредитор), ТОВ НВОКЦ Макс-Велл (Боржник) укладено договір відступлення права вимоги та 21.02.2013 року додаткову угоду № 1, що посвідчені приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 під реєстровими, відповідно № 11 та № 233, згідно з якими Первісний кредитор уступив право вимоги ОСОБА_5 Кредитору, в наслідок чого ОСОБА_5 кредитор набув усіх прав та обовязків Первісного кредитора за Договором позики № 2 від 15.12.2006 року. Згідно п. 2.2. Договору відступлення права вимоги в редакції додаткової угоди № 1 сума заборгованості на дату підписання договору становить 7 405 727,23 євро та відсотки у розмірі 4 501 115,88 євро.

У звязку із укладення Договору відступлення права вимоги та зміною сторін у зобовязанні, 21.02.2013 року між Новим кредитором та Боржником підписано додаткову угоду № 12 до договору позики № 2 від 15.12.2006 року, згідно з якою преамбулу Договору позики та Розділ Юридичні адреса, реквізити та підписи сторін викладено у новій редакції.

Всі три договори позики зі змінами зареєстровані у відповідності до Постанови правління Національного Банку України № 270 від 17.06.2004 року Про затвердження Положення про порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів і надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам, про що свідчать копії додатку до реєстраційного свідоцтва від 23.06.2010 року № 9; додатку до реєстраційного свідоцтва від 15.07.2010 року № 10; листа НБУ Про надіслання повідомлення від 11.03.2013 року; Додатку до реєстраційного свідоцтва від 23.06.2010 року № 8; Додатку до реєстраційного свідоцтва від 15.07.2010 року № 9; листа НБУ Про надіслання повідомлення від 11.03.2013 року; Додатку до реєстраційного свідоцтва від 24.06.2010 року № 4; Додатку до реєстраційного свідоцтва від 15.07.2010 року № 5; листа НБУ Про надіслання повідомлення від 18.03.2013 року.

Рішенням Високого суду правосуддя (відділення ОСОБА_7, Комерційний суд) від 12 листопада 2009 року з наступними змінами і доповненнями за позовом Акціонерного товариства БТА Банк № 2009 том 1099, був накладений арешт на активи відповідачів - Мухтара ОСОБА_4, ОСОБА_8, Жаксилика Жарімбетова, Дре Асошіейтс Лімітед, ОСОБА_9 ОСОБА_10, ОСОБА_11 Вільсона і ОСОБА_12 Вільсон.

Згідно п. 4 С зазначеного рішення до винесення рішення, а також подальшого наказу Відповідачам забороняється без попередньої письмової згоди юристів позивача будь-яким чином відчужувати, розпоряджатися або зменшувати вартість будь-яких їхніх активів за межами Англії та Уельсу, за винятком тих випадків, коли загальна не обтяжена вартість (як зазначено нижче в п. 6 (а)) всіх їх активів в Англії і Уельсі перевищує 175 000 000 (сто сімдесят п'ять мільйонів фунтів стерлінгів) або в разі Першого відповідача, коли зазначена вартість перевищує 451 130 000 (чотири сотні п'ятдесят один мільйон сто тридцять тисяч фунтів стерлінгів), або в разі Другого відповідача, коли зазначена вартість перевищує 435 299 000 (чотириста тридцять п'ять мільйонів двісті дев'яносто дев'ять тисяч фунтів стерлінгів), або в разі Третього відповідача, коли зазначена вартість перевищує 243 000 000 (двісті сорок три мільйони фунтів стерлінгів).

Згідно зі свідченнями ОСОБА_4 від 16.04.2010 року, які були подані ним до Високого суду правосуддя (відділення ОСОБА_7, Комерційний суд) в процесі розгляду вищевказаної справи, компанія Стантіс Лімиітед є активом, що належить ОСОБА_4.

23 листопада 2012 року Високим судом правосуддя (відділення ОСОБА_7, Комерційний суд) було винесено ще одне рішення про арешт активів Мухтара ОСОБА_4 в справі за позовом Акціонерного товариства БТА Банк до Мухтара ОСОБА_4 (основний відповідач, щодо якого винесено рішення) і інших: ОСОБА_8, Жаксилика Жарімбетова, компанії Дре Асошіейтс Лімітед, ОСОБА_9 ОСОБА_10, ОСОБА_11 Вільсона, ОСОБА_12 Вільсон, компанії Інтерфандінг Фасілітез Лімітед, ОСОБА_13, ТОВ Маріон Плюс, ТОВ Тетроконсалт, ТОВ Худред-Сервіс 5, ТОВ Трайкер, ТОВ Стек-1000, ТОВ Проектно-будівельна компанія АМК-Інвест, компанії "ТуранАлем ОСОБА_14ЕЛ.СІ., компанії ЗРЛ Бетейлігангс Ей Джі (далі по тексту також Рішення англійського суду від 23.11.2012 року).

Згідно з розділом Рішення про арешт активів - активи відповідача Рішенням англійського суду від 23 листопада 2012 року, Високим судом правосуддя (відділення ОСОБА_7, Комерційний суд) було вирішено:

"3. До винесення наступного рішення Відповідача забороняється без попередньої письмової згоди адвокатів позивача:

а) будь-яким чином відчужувати, розпоряджатися або зменшувати вартість будь-яких його активів в Англії і Уельсі; або

b) будь-яким способом відчужувати, розпоряджатися або зменшувати вартість будь-яких його активів поза Англії і Уельсу.

4. Пункт 3 застосовується до всіх активів відповідача незалежно від того, оформлені вони на його імя чи ні, а також незалежно від того, чи володіє він ними одноосібно або спільно з іншими особами, і незалежно від того, чи є Відповідач їх кінцевим власником. В рамках цього Рішення активи відповідача включають будь-який актив, який Відповідач має право, прямо або побічно, відчужувати або розпоряджатися ним так, як це було б у випадку, якби актив був його власним. Презюмируется, що відповідач має таку правомочність, якщо третя особа володіє активом або контролює його відповідно до його прямими або непрямими вказівками.

5. Не обмежуючи змісту вищевикладеного, Відповідач не повинен відчужувати, розпоряджатися або зменшувати вартість будь-якої з частин або прямих і непрямих активів будь-якої з компаній, зазначених нижче в додатках B, C, D, E, F, G, I, J, K або майна, зазначеного в додатку G до цього рішення.

Серед активів ОСОБА_4, на які було накладено арешт зазначеним рішенням, були: компанія Стантіс лімітед (п. 2 додатка Е до Рішення англійського суду від 23.11.2012 року), компанія Утара Інвестмент Лімітед (додаток Е до Рішення англійського суду від 23.11.2012 року), компанія Рендаліус Холдинг Лімітед (п. 271 додатка J до Рішення англійського суду від 23.11.2012 року), Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий онкологічний і кардіологічний центр Макс-Велл (додаток К до Рішення англійського суду від 23.11.2012 року) та Фкстон Лімітед (додаток С до Рішення англійського суду від 23.11.2012 року).

Вищевказані рішення англійського суду були визнані на території України згідно з ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 05.08.2013 року у справі № 2601/23768/12 та ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 11.06.2014 року у справі № 752/20369/13-Ц, які набрали законної сили.

Викладені обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, оскільки накладення арешту на майно ОСОБА_4, відповідно до вищевказаних судових рішень, ґрунтується на вимогах закону, а зазначені договори відступлення права вимоги і переведення боргу є такими, що укладені з порушенням встановленої законом заборони, а отже, можуть бути визнанні недійсними.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Розвязуючи спір суд застосовує до правовідносин сторін матеріальне право України, як таке, що обрано сторонами у відповідності до п. 11.1 договорів позики № 1 від 15.12.2006 року, № 1 від 15.12.2006 року, № 2 від 15.12.2006 року та п. 6 договорів відступлення права вимоги від 11.01.2013 року за р. №№ 11, 12, 13.

За національним законодавством господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства, в тому числі, є: свобода договору; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахування вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Свобода договору означає можливість сторін вільно визначати зміст договору, який вони укладають і формувати його конкретні умови.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Таким чином, підставами для визнання правочину недійсним, можуть бути: дефекти субєктивного складу (відсутність правоздатності юридичної особи), дефекти форми правочину, дефекти змісту правочину, дефекти волі).

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувані договори позики укладені 15.12.2006 року, тоді як рішення про арешт активів англійським судом вперше винесено 12 листопада 2009 року, вдруге (уточнене) 23 листопада 2012 року.

Відповідно, на час укладення оспорюваних правочинів договорів позики, ні компанія Стантіс Лімітед, ні ТОВ НВОКЦ Макс-велл не були обмежені у своїй правоздатності на розпорядження належним їм майном.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 399 Цивільного кодексу України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Рішення від 23 листопада 2012 року Високого суду правосуддя (відділення ОСОБА_7, Комерційний суд) про арешт активів Мухтара ОСОБА_4, яким серед активів останнього, які не можна відчужувати, названо відповідачів по цій справі, набуло чинності для України на підставі ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 11.06.2014 року, тоді як договори відступлення права вимоги укладені у червні-липні 2010 року та у січні 2013 року.

З Додатку J до Рішення Високого суду правосуддя (відділення ОСОБА_7, Комерційний суд) вбачається, що реєстраційний номер компанії Рендаліус Холдінг Лімітед (третій відповідач), зазначеної в цьому додатку під № 271, відсутній. Таким чином, матеріали справи не містять ніяких доказів, що арешт активів стосується саме названої компанії. Більш того, з наявних в матеріалах справи документів, вбачається, що на момент укладення Договорів відступлення права вимоги від 11 січня 2013 року, власником 100% акцій компанії був не ОСОБА_4, а інша фізична особа. Даний факт підтверджується Сертифікатом від 12 березня 2013 року. Рендаліус Холдінг Лімітед не може бути обмежений у розпорядженні своїм майном на підставі будь-яких рішень суду по даній справі. В тому числі, на відповідача не могло бути накладено зобов'язання погоджувати будь-які свої угоди з адвокатами АТ БТА-Банк.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин з якими закон повязує недійсність правочину, зокрема, невідповідності змісту правочину вимогам Цивільного Кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; відсутності право - дієздатності сторін правочину; відсутності свободи волевиявлення учасників правочину та невідповідності волевиявлення їх внутрішній волі; не спрямованості правочину на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а дійсність договорів позивачем, всупереч вимог ст. 4-3, 33, 44 Господарсько-процесуального кодексу України, не спростована.

З огляду на наведене, позовні вимоги є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44-49, 75, п. 4, 6 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Прийняти відмову позивача від частини позовних вимог до компанії Feston LTD та Компанії Utara Investments Limited.

Припинити провадження по справі в частині позовних вимог до компанії Feston LTD та Компанії Utara Investments Limited.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення, відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 05.08.2016 р.

Суддя ОСОБА_15