ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2016 р. Справа № 911/1894/16

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, в інтересах держави

до Відділу освіти Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка

та Приватного підприємства Укрінфотранс, Київська обл.,

Києво-Святошинський р-н, м. Боярка

третя особа:Вишнівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 2 Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе

про визнання недійсним договору оренди та зобовязання повернути

приміщення

за участю представників:

від прокуратури: ОСОБА_1 (посв. №028898 від 17.09.2014 р.);

від відповідача 1: не зявився;

від відповідача 2: не зявився;

від третьої особи: не зявився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області (далі позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до відділу освіти Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області (далі відповідач 1) та приватного підприємства Укрінфотранс (далі відповідач 2) про визнання недійсним договору оренди та зобовязання повернути приміщення.

Позовні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що договір оренди № 48/Д від 30.10.2013 р. укладено з порушенням вимог Закону України «Про освіту», Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 14.08.2001 р. №63, Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та Закону України «Про приватизацію державного майна», оскільки в оренду передано приміщення навчального закладу для цілей, не пов'язаних з навчально-виховним процесом. Як зазначає прокурор, зазначене є підставою для визнання договору оренди № 48/Д від 30.10.2013 р. недійсним на підставі ч.1 ст. 203 ЦК України. Оскільки правочин визнаний недійсним є недійсним з моменту його вчинення, прокурор просить зобовязати відповідача передане за договором нежитлове приміщення звільнити та повернути балансоутримувачу відділу освіти Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених частиною третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру".

Звернення прокурора з позовом до господарського суду Київської області обґрунтоване посиланням на ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якої прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Центральним органом виконавчої влади відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 16.10.2014 р. «Про затвердження положення про Міністерство освіти і науки України» є Міністерство освіти і науки України, яке є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, трансферу (передачі) технологій, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов'язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

Разом з тим, згідно пунктів 3, 4, 5 та 6 зазначеного Положення, що визначають завдання, повноваження та права згаданого органу виконавчої влади, не передбачено повноважень щодо звернення центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері освіти і науки, до суду визнання незаконним рішень органів державної влади та місцевого самоврядування щодо розпорядження майном, визнання недійсним правочинів щодо відчуження чи передачі у користування обєктів нерухомості державної та комунальної власності.

Ухвалою господарського суду від 12.07.2016 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Вишнівську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів № 2 Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області.

26.07.2016 р. від прокурора надійшли пояснення, в яких останній зазначає, що відповідно до ст. 61 Закону України «Про освіту» надання в оренду приміщень навчальних закладів дозволяється, якщо обєкт оренди використовується за цільовим призначенням для навчально-виховного процесу, проте відповідачем 2 орендоване приміщення використовується для діяльності з підготовки водіїв транспортних засобів, а не навчально-виховного процесу навчального закладу.

Представник прокуратури у судове засідання 01.07.2016 р. не зявився, а у судових засіданнях 12.07.2016 р., 28.07.2016 р. та 09.08.2016 р. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача 1 у судові засідання 01.07.2016 р., 12.07.2016 р., 28.07.2016 р. та 09.08.2016 р. не зявився, хоча про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 984, № 126, № 981 та № 701.

Представник відповідача 2 у судові засідання 01.07.2016 р., 12.07.2016 р., 28.07.2016 р. та 09.08.2016 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, оскільки вся кореспонденція направлялась на адресу відповідача, за якою він зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Представник третьої особи у судові засідання 28.07.2016 р. та 09.08.2016 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 728.

Згідно з абзацом 3 пункту 3.9.1 постанови № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника прокуратури дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

30.10.2013 р. між управлінням освіти, молоді та спорту Києво-Святошинської районної державної адміністрації (орендодавець), правонаступником якого є відділ освіти Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № НОМЕР_1 від 11.07.2016 р., та приватним підприємством Укрінфотранс було укладено договір оренди №48/Д (далі договір).

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування комунальне окреме індивідуально визначене майно нежиле приміщення (далі майно) площею 241,2 кв.м. в приміщені Вишнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2, розміщене за адресою: м. Вишневе, вул. Остапа Вишні, 2, що знаходиться на балансі Управління освіти, молоді та спорту Києво-Святошинської районної державної адміністрації, вартість якого визначена згідно з актом оцінки і становить за експертною оцінкою станом на 02.07.2013 р. 237400 грн. 00 коп. (двісті тридцять сім тисяч чотириста грн. 00 коп.) без ПДВ.

Згідно з п. 1.2. договору майно передається в оренду з метою надання освітніх послуг по підготовці водіїв автотранспортних засобів.

Цей договір укладено строком на 2 р. (11 місяців), що діє з 30 жовтня 2013 р. до 30 вересня 2016 р. включно (п. 10.1. договору).

На виконання умов вказаного договору підписано акт прийому - передачі майна, що перебуває у комунальній власності, знаходиться на балансі Управління освіти, молоді та спорту Києво-Святошинської районної державної адміністрації і надається у користування за договором оренди, відповідно до якого Вишнівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №2 здала, а приватне підприємство Укрінфотранс прийняло нежиле приміщення площею 241,2 кв.м. в приміщені Вишнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2, розміщене за адресою: м. Вишневе, вул. Остапа Вишні, 2.

Відповідно до п. 8 статуту Вишнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, затвердженого наказом відділу освіти Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 342 від 16.08.2012 р., зареєстрованого державним реєстратором 12.09.2012 р., головною метою закладу є забезпечення реалізації права громадян на здобуття повної загальної середньої освіти.

Пунктами 3, 4 статуту Вишнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області визначено, що заклад заснований на комунальній формі власності, власником закладу є територіальні громади сіл, селищ, міст Києво-Святошинського району Київської області в особі Києво-Святошинської районної ради Київської області на праві оперативного управління відділу освіти Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області.

Згідно з п. 93 статуту Вишнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області матеріально-технічна база закладу включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло, інші матеріальні цінності, вартість яких відображена у балансі.

Як вбачається з інформаційної довідки Реєстру прав власності на нерухоме майно, форма власності нежитлових будівель за адресою: Київська обл. Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Остапа Вишні, 2 комунальна.

Згідно з ч. 8 ст. 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні обєкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим субєктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Статтею 2 Закону України Про освіту визначено, що завданням законодавства України про освіту є регулювання суспільних відносин у галузі навчання, виховання, професійної, наукової, загально - культурної підготовки громадян України.

Школи І - III ступенів належать до загальноосвітніх навчальних закладів, як це визначено ст. 9 Закону Про загальну середню освіту.

Навчальні заклади, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу, що вказано у ч. 2 ст. 18 Закону України Про освіту.

Відповідно до ч. 5 ст. 63 Закону України Про освіту обєкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно повязані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню та використанню не за призначенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України Про загальну середню освіту матеріально-технічна база загальноосвітніх навчальних закладів включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно загальноосвітніх навчальних закладів належить їм на правах, визначених законодавством України.

Частиною 2 ст. 44 Закону України Про загальну середню освіту передбачено, що вимоги до матеріально-технічної бази загальноосвітніх навчальних закладів визначаються відповідними будівельними і санітарно-гігієнічними нормами і правилами.

Пунктом 3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, заборонено здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не повязано з навчально-виховним процесом.

Ці норми затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України № 63 від 14.08.2001 та розповсюджуються на загальноосвітні навчальні заклади І, І - II, І - III ступенів, спеціалізовані школи І, II, III ступенів, гімназії, ліцеї, колегіуми, які проектуються, будуються, реконструюються та ті, що функціонують незалежно від типу, форм власності та підпорядкованості.

Навчально-виховний процес визначений у Положенні про організацію роботи з охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах і навчальних закладах, затвердженому наказом Міністерства освіти і науки України від 01.08.2001 за №563, як система організації навчально-виховної, навчально-виробничої діяльності, визначеної навчальними, науковими, виховними планами (уроки, лекції, лабораторні заняття, час відпочинку між заняттями, навчальна практика, заняття з трудового, професійного навчання і професійної орієнтації, виробнича практика, робота у трудових об'єднаннях, науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи, походи, екскурсії, спортивні змагання, перевезення чи переходи до місця проведення заходів тощо).

Отже, вирішальним в аспекті неухильного дотримання вимог ч. 5 ст. 63 Закону України Про освіту законодавець визначає обов'язкове використання об'єктів освіти і науки, що фінансуються з бюджету, за цільовим призначенням, тобто тісну пов'язаність з навчально-виховним процесом мети такого використання (в тому числі на умовах оренди).

Судом встановлено, що орендоване приміщення площею 241,2 кв.м. Вишнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області передано згідно спірного договору оренди приватному підприємству Укрінфотранс для здійснення комерційної діяльності, а саме діяльність з підготовки водіїв автотранспортних засобів.

Оскільки приміщення, яке передане в оренду є будівлею навчального закладу, то воно може передаватись в оренду виключно для діяльності, повязаною з навчальним процесом.

Також, судом встановлено, що умови договору оренди №48/Д від 30.10.2013 р. не містять положень щодо надання учням Вишнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Києво-Святошинської районної державної адміністрації безкоштовних чи пільгових освітніх послуг з підготовки водіїв автотранспортних засобів в орендованому відповідачем 2 приміщенні.

Матеріалами справи підтверджується, що діяльність з підготовки водіїв автотранспортних засобів не є діяльністю повязаною з навчальним процесом.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до абзацу 4 п. 2.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Таким чином, в момент укладення договору оренди №48/Д від 30.10.2013 р. недотримані вимоги, встановлені ч. 1 ст. 203 ЦК України, оскільки зміст договору оренди не відповідає вимогам Закону України Про освіту, ст. 44 Закону України Про загальну середню освіту, Державним санітарним правилам і нормам влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, затвердженим постановою Головного державного санітарного лікаря України № 63 від 14.08.2001 р., оскільки використання відповідачем 2 орендованого приміщення з метою підготовки водіїв автотранспортних засобів не є діяльністю повязаною з навчально-виховним процесом.

Відтак, вимога прокурора про визнання недійсним договору оренди №48/Д від 30.10.2013 р. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Зважаючи на те, що договір оренди № 48/Д від 30.10.2013 р. визнано судом недійсним, відповідач 2 згідно з ст. 216 ЦК України повинен звільнити та повернути орендоване приміщення орендодавцеві, тому вимога прокуратури про зобовязання приватного підприємства Укрінфотранс звільнити та повернути передане в оренду згідно договору оренди № 48/Д від 30.10.2013 р. частину нежитлового приміщення площею 241,2 кв.м. Вишнівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №2 Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області та балансоутримувачу відділу освіти Києво-Святошинського Києво-Святошинської районної державної адміністрації також підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладаються на відповідачів.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір оренди № 48/Д від 30.10.2013р., укладений між управлінням освіти, молоді та спорту Києво-Святошинської районної державної адміністрації та приватним підприємством Укрінфотранс.

Зобовязати приватне підприємство Укрінфотранс (ідентифікаційний код 31920154) звільнити та повернути передане в оренду згідно договору № 48/Д від 30.10.2013р. частину нежитлового приміщення площею 241,2 кв.м., розміщене за адресою: м. Вишневе, вул. Остапа Вишні, 2, Вишнівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №2 Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області (ідентифікаційний код 25668443) та балансоутримувачу Відділу освіти Києво-Святошинської районної державної адміністрації (ідентифікаційний код 02143703).

Стягнути з Відділу освіти Києво-Святошинської районної державної адміністрації (08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Богдана Хмельницького, буд. 57-А, ідентифікаційний код 02143703) на користь Прокуратури Київської області (01601, м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 27/2; ідентифікаційний код 02909996) 1378,00 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім грн.) судового збору.

Стягнути з приватного підприємства Укрінфотранс (08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Київська, буд. 21, ідентифікаційний код 31920154) на користь Прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 27/2; ідентифікаційний код 02909996) 1378,00 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім грн.) судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 17.08.2016 р.

Суддя О.О. Рябцева