УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12.08.2016Справа № 910/14659/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянувши

позовну заяву Комунального підприємства «Київський метрополітен», м. Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Київ

про виселення з орендованого майна та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство «Київський метрополітен», 10 серпня2016 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 12/04-1266 від 08.08.2016 року до відповідача, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, про виселення з орендованого майна та зобов'язання вчинити дії.

Подана Комунальним підприємством «Київський метрополітен» позовна заява № 12/04-1266 від 08.08.2016 року про виселення з орендованого майна та зобов'язання вчинити дії, не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

В пункті 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Виходячи з аналізу вимог ч.1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обов'язок позивача, прокурора направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів не залежить від того чи є у наявності у відповідача дані документи.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

В якості доказу направлення Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 копії позовної заяви з доданими до неї документами, позивачем до позовної заяви додано фіскальний чек № 7956 від 08.08.2016 року та опис вкладення до цінного листа від 08.08.2016 року.

У відповідності до наведеного опису вкладення у цінний лист, Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 направлено «Позовна заява про виселення з орендованого майна, ст. метро «Либідська», заг. пл. 8,0 кв.м. від 08.08.16 № 12/04-1266 з додатками у кількість предметів - 22 арк.», втім вичерпного переліку документів, які були направлені відповідачу позивачем не зазначено, що позбавляє суд можливості перевірити факт дотримання позивачем вимог ст. 56 ГПК України та достовірно встановити факт направлення відповідачу саме доданих до позовної заяви документів, а не іншої кореспонденції.

Наведені обставини є суттєвими, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Як вбачається з п.3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Також суд зазначає, що відповідно до правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у постанові від 04.12.2012 у справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Таким чином, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Отже, позовна заява з доданими до неї документами не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню заявнику без розгляду для усунення допущених порушень.

Одночасно, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 3 ст. 63 вказаного Кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Відповідно до вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст., 38, 44, 57, п. 6 ч. 1 ст.63, ст.ст. 65, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву № 12/04-1266 від 08.08.2016 року Комунального підприємства «Київський метрополітен» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про виселення з орендованого майна та зобов'язання вчинити дії з доданими до неї документами повернути заявнику без розгляду.

Роз'яснити Комунальному підприємству «Київський метрополітен», що повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Комарова