РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року Справа № 18/1544-10

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. , суддя Саврій В.А.

при секретарі судового засідання Новоселецький І.А.

за участю представників сторін:

позивача: представник ОСОБА_1

третьої особи на стороні позивача : не з'явився

відповідача: ОСОБА_2

третьої особи на стороні відповідача : не з'явився

третьої особи на стороні відповідача : не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Еколінія" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 29.06.16р. (про зміну способу виконання рішення господарського суду Хмельницької області) у справі № 18/1544-10 (головуючий суддя Субботіна Л.О., судді Гладій С.В., Смаровоз М.В.)

за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "АДМ Трейдінг Україна"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Приватне підприємство "Рускус"

до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Еколінія"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Подільський бройлер"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Селянське фермерське господарство "Краєвид"

про зобов'язання відповідача виконати зобов'язання за договором та відвантажити 580,093 т. ріпаку 1 класу

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області у справі №18/1544-10 від 29.06.16р. заяву ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" про зміну способу виконання рішення суду від 27.11.2012р. у справі № 18/1544-10 задоволено частково.

Змінено спосіб виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. у справі № 18/1544-10.

Стягнено з товариства з обмеженою відповідальністю "Еколінія" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ Трейдінг Україна" 2018723,64грн. - вартості 580,093 тон ріпаку 1 класу.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що обставини придбання зерна (ріпаку 1 класу у кількості 580,093тонн) та подальша його передача на зберігання ТОВ «Еколінія» встановлені рішенням господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. по справі №18/1544-10. Невиконання умов договору зберігання та неможливість повернення такого зерна в натурі у добровільному порядку призвела до захисту порушеного права позивача в судовому порядку. Суд зобовязав відповідача відвантажити позивачу 580,093 тон ріпаку 1 класу. Законність рішення суду першої інстанції підтверджена постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.02.2013р. та постановою Вищого господарського суду України від 15.05.2013р.

У подальшому (внаслідок відсутності зерна ріпаку) неможливість виконання судового рішення спонукала позивача до подання заяви про зміну способу виконання рішення у порядку статті 121 Господарського процесуального кодексу (ГПК) України.

Вперше відповідачем (ТОВ «Еколінія») така заява (від 20.08.15р.) була подана до господарського суду Хмельницької області 25.08.2015р.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 03.09.2015р. частково задоволено заяву ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" про зміну способу виконання рішення суду від 27.11.2012р. у справі №18/1544-10, змінено спосіб виконання рішення суду від 27.11.2012р. у справі №18/1544-10, стягнуто із ТОВ "Еколінія" на користь ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" 2018723,64 грн. вартості 580,093 тон ріпаку 1 класу. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.10.2015р. ухвала господарського суду Хмельницької області від 03.09.2015р. у справі №18/1544-10 залишена без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України (ВГСУ) від 04.05.2016р. касаційну скаргу ТОВ "Еколінія" задоволено частково, постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.10.2015р. та ухвалу господарського суду Хмельницької області від 03.09.2015р. у справі №18/1544-10 скасовано, справу направлено на новий розгляд. Направляючи справу на новий розгляд, Вищий господарський суд України вказав, що судами попередніх інстанцій усупереч положенням статті 43 ГПК України не звернуто уваги та не надано відповідної правової оцінки конкретним обставинам справи, зокрема:

- не враховано, що у відповідності до положень статті 936 ЦК України поклажедавцем може бути лише власник чи інший законний володілець речі. Поклажодавцем за договором про надання послуг по прийманню, очищенню, сушінню довготривалому зберіганню та відвантаженню сільськогосподарської продукції від 11.06.2010 №13/10 був ТОВ "АДМ Трейдінг Україна". Проте, вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2013 встановлено факт належності цього зерна ріпаку ТОВ "Подільський бройлер" та СФГ "Краєвид", яке вибуло з їх володіння через шахрайські дії засуджених, які діяли, нібито від імені ПП "Рускус" і передали зерно ТОВ "АДМ Трейдінг Україна". Також вироком установлено, що договори ТОВ "Подільський бройлер" та СФГ "Краєвид" із ПП "Рускус" були укладені з порушенням публічного порядку і спрямовані на незаконне заволодіння зерном, яке у подальшому постановою суду повернуто власникам як речові докази;

- не з'ясовано, чи підлягає виконанню наказ господарського суду Хмельницької області від 19.03.2013 №18/1544-10 щодо відвантаження ТОВ "Еколінія" на користь ТОВ "ОСОБА_4 Інтернешенал" 580,093 тон ріпаку 1 класу, з урахуванням того, що спірне майно вилучено у поклажозберігача примусово у визначений законом спосіб і поза його волею.

У новому складі суду, врахувавши рекомендації, викладені у постанові ВГСУ від 04.05.2016р., господарський суд Хмельницької області змінив спосіб виконання судового рішення від 27.11.2012р. у даній справі.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Еколінія" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 29.06.16р. у справі 18/1544-10.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Крім того, апелянт, як на підставу скасування рішення суду першої інстанції, посилається на те, що відповідно до ст.111-12 Господарського кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи. Господарським судом Хмельницької області в ухвалі від 29.06.2016 р. не тільки не виконано вказівки Вищого господарського суду України, а й зроблено висновок, протилежний наданим вказівкам касаційної інстанції.

Так 4 травня 2016 року у постанові Вищого господарського суду України зазначалось, що усупереч положенням ст.43 ГПК України судами по справі не звернено уваги та не надано відповідної правової оцінки конкретним обставинам справи, зокрема, не враховано, що у відповідності до положень ст.936 ЦК України поклажодавцем може бути лише власник чи інший законний володілець речі. Поклажодавцем за договором про надання послуг по прийманню, очищенню, сушінню, довготривалому зберіганню та відвантаженню сільськогосподарської продукції від 11.06.2010 №13/10 був TOB «АДМ Трейдінг Україна». Проте вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2013 р. встановлено факт належності цього зерна ріпаку TOB «Подільський бройлер» та СФГ «Краєвид», яке вибуло з їх володіння через шахрайські дії засуджених, які діяли нібито від імені ПП «Рускус» і передали зерно TOB «АДМ Трейдінг Україна». Також вироком установлено, що договори TOB «Подільський бройлер» та СФГ «Краєвид» із ПП «Рускус» були укладені з порушенням публічного порядку і спрямовані на незаконне заволодіння зерном, яке у подальшому постановою суду повернуто власникам як речові докази; не з'ясовано, чи підлягає виконанню наказ господарського суду Хмельницької області від 19.03.2013 р. №18/1544-10 щодо відвантаження TOB «Еколінія» на користь TOB «ОСОБА_5ОСОБА_4 Інтернешенал» 580,093 тон ріпаку з урахуванням того, що спірне майно вилучено у поклажозберігача примусово у визначений законом спосіб і поза його волею.

Господарським судом Хмельницької області в ухвалі від 29.06.16 р. обов'язкові вимоги касаційної інстанції не тільки не виконано, але й зроблено висновок, протилежний вказівкам Вищого господарського суду та нормам права.

В ухвалі господарського суду Хмельницької області від 29.06.16 р. зазначено, що обставини встановлені вироком суду по кримінальній справі і вилучення у відповідача ріпаку у визначений законом спосіб і поза його волею не звільняє TOB «Еколінія» від виконання судового рішення. Такий висновок протирічить основним засадам судочинства, основним принципам цивільного права. Нагадаємо, що принципами господарського судочинства є основні правові ідеї, на яких побудовано господарське судочинство і які забезпечують винесення законних і обгрунтованих рішень. Юридичною підставою цивільно-правової відповідальності є закон, а фактично - склад цивільного правопорушення. Вона настає за наявності таких умов: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду.

Оскільки вина TOB «Еколінія» у невиконанні рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.12 р. відсутня, то відповідно, і зміна способу виконання цього рішення і стягнення з відповідача по справі належних йому грошових коштів на користь TOB «АДМ Трейдінг Україна» є незаконним.

В ухвалі суду також наведено, що на час розгляду заяви про зміну способу виконання рішення наказ господарського суду Хмельницької області від 19 березня 2013 року у справі 18/1544-10 не визнаний судом таким, що не підлягає виконанню. А в ухвалі цього ж суду від 09.06.2016 р. у справі 18/1544-10 в задоволенні заяви TOB «Еколінія» про визнання наказу таким, що підлягає виконанню відмовлено та зазначено, що цей наказ не потребує визнання таким, що не підлягає виконанню у зв'язку із зміною способу виконання даного наказу. Дві ухвали господарського суду Хмельницької області з одного й того ж питання з протилежними висновками.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого він просить суд ухвалу господарського суду Хмельницької області від 29.06.16р. залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з підстав, викладених у відзиві.

Треті особи про день та час розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, відзиву чи письмових пояснень з приводу оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції не надали.

Оскільки ряд копій документів, які були сформовані у матеріалах оскарження ухвали господарського суду Хмельницької області від 29.06.16р. були не якісними, а матеріали оскарження ухвали господарського суду Хмельницької області від 09.06.16р. (апеляційна скарга по якій була прийнята апеляційним судом для спільного апеляційного провадження) були пойменовані як «Матеріали оскарження ухвали господарського суду Хмельницької області від 03.09.15р.», Рівненський апеляційний господарський суд витребував від місцевого господарського суду в оригіналі справу № 18/1544-10.

Рівненський апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача у судовому засіданні, розглянувши доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи та матеріали апеляційного оскарження оспорюваної ухвали, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що ухвалу господарського суду Хмельницької області від 29.06.16р. у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу скаржника - без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи №18/1544-10 та матеріалів апеляційного оскарження оспорюваної ухвали, рішенням господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. по справі №18/1544-10, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.02.2013р. та постановою Вищого господарського суду України від 15.05.2013р., задоволено позов про зобов'язання відповідача виконати зобов'язання за договором та відвантажити 580,093 тон ріпаку 1 класу, зобовязано відповідача відвантажити позивачу 580,093 тон ріпаку 1 класу.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014р. заяву ТОВ "Еколінія" від 10.10.2013р. про перегляд рішення суду від 27.11.2012р. за нововиявленими обставинами задоволено, рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. по справі №18/1544-10 скасовано. Прийнято нове рішення, яким у позові ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" до ТОВ "Еколінія" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ПП "Рускус", третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ТОВ "Подільський бройлер", СФГ "Краєвид", про зобов'язання відповідача виконати зобов'язання за договором та відвантажити 580,093 тон ріпаку 1 класу відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.11.2014р. апеляційну скаргу ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" задоволено. Рішення господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014р. про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. скасовано, рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 22.01.2015р. касаційну скаргу ТОВ "Еколінія" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.11.2014р. залишено без задоволення, а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.11.2014р. без змін.

Таким чином рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. по справі №18/1544-10 є чинним, у подальшому в судовому порядку не змінено, не скасовано, за нововиявленими обставинами (із прийняттям нового рішення, відмінного від рішення від 27.11.12р.) не переглянуто.

25.08.2015 р. на адресу суду першої інстанції надійшла заява ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" про зміну способу виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012 р. у справі №18/1544-10 на стягнення з ТОВ "Еколінія" з рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення, вартості ріпаку 1 класу вагою 580,093 тон у розмірі 4872781,20 грн.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що 01.07.2015р. головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_6 виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, встановивши, що у боржника відсутнє майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, що підтверджується актом державного виконавця від 26.05.2015 року. Вказує, що згідно з довідкою боржника від 26.05.2015 р. станом на дату складання акту зерно ріпаку 1 кл. на його зберіганні дійсно відсутнє. Враховуючи вказані обставини заявник вважає, що під час виконання рішення виникли обставини, що роблять його виконання неможливим у спосіб, який визначений в його резолютивній частині, тому є необхідність змінити спосіб такого виконання. Вартість ріпаку 1 класу визначена заявником на підставі листа ТОВ "Центр Украгроконсалт" як середня ринкова вартість на ріпак 1 класу станом на 12.08.2015р. в Україні.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 03.09.2015р. частково задоволено заяву ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" про зміну способу виконання рішення суду від 27.11.2012р. у справі №18/1544-10, змінено спосіб виконання рішення суду від 27.11.2012р. у справі №18/1544-10, стягнуто із ТОВ "Еколінія" на користь ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" 2018723,64 грн. вартості 580,093 тон ріпаку 1 класу. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.10.2015р. ухвала господарського суду Хмельницької області від 03.09.2015р. у справі №18/1544-10 залишена без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.05.2016р. касаційну скаргу ТОВ "Еколінія" задоволено частково, скасовано постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.10.2015р. та ухвалу господарського суду Хмельницької області від 03.09.2015р. у справі №18/1544-10, справу направлено на новий розгляд. Направляючи справу на новий розгляд, Вищий господарський суд України вказав, що судами попередніх інстанцій усупереч положенням статті 43 ГПК України не звернуто уваги та не надано відповідної правової оцінки конкретним обставинам справи, зокрема:

- не враховано, що у відповідності до положень статті 936 ЦК України поклажодавцем може бути лише власник чи інший законний володілець речі. Поклажодавцем за договором про надання послуг по прийманню, очищенню, сушінню довготривалому зберіганню та відвантаженню сільськогосподарської продукції від 11.06.2010р. №13/10 був ТОВ "АДМ Трейдінг Україна". Проте, вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2013 встановлено факт належності цього зерна ріпаку ТОВ "Подільський бройлер" та СФГ "Краєвид", яке вибуло з їх володіння через шахрайські дії засуджених, які діяли, нібито від імені ПП "Рускус" і передали зерно ТОВ "АДМ Трейдінг Україна". Також вироком установлено, що договори ТОВ "Подільський бройлер" та СФГ "Краєвид" із ПП "Рускус" були укладені з порушенням публічного порядку і спрямовані на незаконне заволодіння зерном, яке у подальшому постановою суду повернуто власникам як речові докази;

- не з'ясовано, чи підлягає виконанню наказ господарського суду Хмельницької області від 19.03.2013 №18/1544-10 щодо відвантаження ТОВ "Еколінія" на користь ТОВ "ОСОБА_4 Інтернешенал" 580,093 тон ріпаку 1 класу, з урахуванням того, що спірне майно вилучено у поклажозберігача примусово у визначений законом спосіб і поза його волею.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 17.06.2016р. справу №18/1544-10 в частині розгляду заяви відповідача ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" про зміну способу виконання судового рішення прийнято до провадження новим колегіальним складом суду та призначено до розгляду в судовому засіданні.

За результатами розгляду заяви відповідача ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" про зміну способу виконання судового рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. місцевим господарським судом прийнято ухвалу 29.06.16р., якою змінено спосіб виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. у справі № 18/1544-10 та стягнено з товариства з обмеженою відповідальністю "Еколінія" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ Трейдінг Україна" 2018723,64грн. - вартості 580,093 тон ріпаку 1 класу.

Рівненський апеляційний господарський суд під час розгляду апеляційної скарги апелянта, враховуючи вказівки, які відображені у постанові ВГСУ від 04.05.2016р. у справі № 18/1544-10, а також приписи частини 2 ст.101 ГПК України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Що стосується обставин повернення зерна ріпаку ТОВ "Подільський бройлер" та СФГ "Краєвид".

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 16.05.13р. у кримінальній справі №412/10985/2012, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.08.13р., громадяни ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винними у скоєні злочину за ч.4 ст. 190 КК України (привласнення майна в особливо великих розмірах) та засуджені до п'яти років позбавлення волі із відстрочкою виконання вироку на три роки. У вироці зазначено, що співучасники злочину ОСОБА_7, ОСОБА_8, а також інші невстановлені слідством особи вступили між собою в попередню злочинну змову, спрямовану на заволодіння шляхом обману майном суб'єктів господарювання-виробників сільськогосподарської продукції. Співучасники діяли від імені ПП "Рускус" та шляхом обману, не маючи намірів виконувати взяті зобов'язання по сплаті за майно його продавцям, укладали через підставних осіб фіктивні договори купівлі-продажу зерна рапсу з сільськогосподарськими підприємствами Хмельницької області і продали його позивачу. Діючи від імені ПП "Рускус", співучасники заволоділи шляхом обману і розпорядилися на власний розсуд зерном "рапса" на загальну суму 5439529,18 грн.

Постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 29.08.2013 р. у кримінальній справі № 412/10985/2012 задоволена заява цивільних позивачів ТОВ "Подільський Бройлер" та СФГ "Краєвид" про вирішення питання щодо речових доказів у даній кримінальній справі та вирішено питання щодо речових доказів, приєднаних до кримінальної справи № 412/10985/2012 та які належать ТОВ "Подільський Бройлер" та СФГ "Краєвид" наступним чином: речовий доказ по справі - зерно ріпаку 1-го класу, вагою 519 тон 294 кг., що знаходиться на зберіганні у ТОВ "Еколінія", повернуто за належністю ТОВ "Подільський бройлер", речовий доказ по справі - зерно ріпаку 1-го класу, вагою 60 тон 799 кг, що знаходиться на зберіганні у ТОВ "Еколінія", повернуто за належністю СФГ "Краєвид". Згідно актів вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду, від 02.12.2013р., складених державним виконавцем органу державної виконавчої служби Ярмолинецького районного управління юстиції, у ТОВ "Еколінія" вилучено зерно ріпаку 1 класу вагою 60 т 799 кг на користь СФГ "Краєвид" та зерно ріпаку 1 класу вагою 519 тон 294 кг на користь ТОВ "Подільський бройлер".

Рівненським апеляційним господарським судом встановлено, що після того, як були встановлені факти вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ у кримінальному проваджені №412/10985/2012 від 16.05.2013р. та постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 29.08.2013 р. у кримінальній справі № 412/10985/2012 та після набрання законної сили зазначеними процесуальними актами, вони стали підставою для звернення ТОВ "Еколінія" до господарського суду Хмельницької області із заявою про перегляд рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012 року у справі №18/1544-10 за нововиявленими обставинами.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014р. заяву ТОВ "Еколінія" від 10.10.2013р. про перегляд рішення суду від 27.11.2012р. за нововиявленими обставинами задоволено, рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. по справі №18/1544-10 скасовано. Прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.11.2014р. апеляційну скаргу ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" задоволено. Рішення господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014р. про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. скасовано, рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 22.01.2015р. касаційну скаргу ТОВ "Еколінія" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.11.2014р. залишено без задоволення, а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.11.2014р. без змін.

Під час розгляду заяви ТОВ "Еколінія" про перегляд рішення за нововиявленими обставинами суди апеляційної та касаційної інстанції дійшли висновку, що обставини, які були встановлені згідно з вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 16.05.2013 р. у кримінальній справі № 412/10985/2012 щодо винних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які діючи від імені ПП "Рускус", заволоділи шляхом обману і розпорядилися на власний розсуд зерном "рапса" на загальну суму 5439529,18грн., - не є такими, що мають значення для перегляду рішення за нововиявленими обставинами. Правовою підставою позовних вимог є договір зберігання сільгосппродукції та набуте позивачем як належним покупцем право власності на зерно. Обставини, які встановлені відповідно до постанови Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 29.08.2013р. та постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04.09.2013р. у кримінальній справі №412/10985/2012 щодо розпорядження зерном передачі речових доказів іншим особам як власникам, - не є нововиявленими, а є фактами, які відбулись після прийняття та набрання законної сили рішенням господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. Такі обставини не існували на момент розгляду справи, тому не є нововиявленими обставинами у розумінні ст.112 ГПК України. Відповідно, не є такою обставиною, яка існувала і мала б значення у справі те, що зберігачу майна (відповідачу) необхідно здійснити відповідні дії щодо одного і того ж майна, тобто - повернути його як речовий доказ у кримінальній справі одним володільцям, а згідно рішення у господарському судочинстві повернути його іншому власнику позивачеві товариства "АДМ Трейдінг Україна".

На думку представника відповідача має місце правова колізія, за якою із відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Еколінія» за наявності двох судових актів, які набрали законної сили, судів різної юрисдикції здійснюється стягнення одного і того ж виду майна - зерна ріпаку 1 класу у кількості 580,093 тонн. Це при тому, що одне рішення виконано, а інше має бути виконано.

Колегією суддів Рівненського апеляційного господарського суду також зясовано, що відповідачем не заявлялося окремого позову про визнання договору зберігання сільгосппродукції не дійсним після набрання вироком у кримінальній справі законної сили.

Що стосується обставин виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 19.03.2013 №18/1544-10 в частині відвантаження ТОВ "Еколінія" на користь ТОВ "ОСОБА_4 Інтернешенал" 580,093 тон ріпаку 1 класу, з урахуванням того, що спірне майно вилучено у поклажозберігача примусово у визначений законом спосіб і поза його волею.

На виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. по справі №18/1544-10 господарським судом Хмельницької області видано наказ від 19.03.2013р., яким визначено ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Еколінія" відвантажити товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Інтернешенал" (змінено назву на товариство з обмеженою відповідальністю "АДМ Трейдінг Україна") 580,093 тон ріпаку 1 класу.

Згідно інформації про виконавче провадження постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ярмолинецького районного управління юстиції від 24.02.2014р. було відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 18/1544-10 від 19.03.2013р.

На виконання постанови начальника управління державної виконавчої служби у Хмельницькій області від 19.05.2015р. виконавче провадження щодо примусового виконання вищевказаного наказу передано на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області від 26.05.2015р. виконавче провадження прийнято до виконання.

26.05.2015р. державним виконавцем складено акт, яким встановлено, що в ході перевірки наявності на підприємстві ТОВ "Еколінія" на території підприємства (в складських приміщеннях) та згідно бухгалтерської документації зерна ріпаку 1 класу не виявлено.

Згідно довідки ТОВ "Еколінія" № 51 від 26.05.2015р. на зберіганні підприємства ТОВ "Еколінія" станом на 26.05.2016р. зерно ріпаку 1 кл. не зберігається (відсутнє).

В зв'язку із вказаними обставинами постановою державного виконавця від 01.07.2015р. наказ господарського суду Хмельницької області № 18/1544-10 від 19.03.2013р. повернутий стягувачу на підставі п. 6 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку із тим, що у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу.

На час розгляду заяви про зміну способу виконання рішення наказ господарського суду Хмельницької області від 19.03.2013 №18/1544-10 не виконаний та не визнаний судом таким, що не підлягає виконанню.

Внаслідок вказаних обставин, позивач звернувся до суду із заявою про зміну способу виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 12.05.2015р. у справі №924/588/14. На підтвердження вартості ріпаку, яку заявник просить стягнути з відповідача, до матеріали справи подано довідку ТОВ "Центр УкрАгроКонсалт" № 162/15 від 12.08.2015р., статут вказаного товариства та договір про надання інформаційних послуг № 15-001 від 02.01.2015р., укладений між ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" та ТОВ "Центр УкрАгроКонсалт".

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28 жовтня 1999 року). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (див. п.п. 51 - 52 рішення Суду у справі "Рябих проти Росії" від 24 червня 2003 року; ухвала Суду щодо прийнятності заяви N 62608/00 "Агротехсервіс проти України"; п.п. 42-44 рішення Суду у справі "Желтяков проти України" від 9 червня 2011 року).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. по справі №18/1544-10, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.02.2013р. та постановою Вищого господарського суду України від 15.05.2013р., було зобовязано відповідача відвантажити позивачу 580,093 тон ріпаку 1 класу, про що 19.03.2013р. видано відповідний наказ.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, зокрема, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт (ч. 2 ст. 47 вищевказаного Закону).

26.05.2015р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області складено акт, яким встановлено, що в ході перевірки наявності на підприємстві ТОВ "Еколінія" на території підприємства (в складських приміщеннях) та згідно бухгалтерської документації зерна ріпаку 1 класу не виявлено, в зв'язку із чим державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 01.07.2015р.

Відсутність у відповідача зерна ріпаку 1 класу в кількості 580,093тонн, яке він зобов'язаний був відвантажити позивачу, підтверджується також довідкою ТОВ "Еколінія" № 51 від 26.05.2015р., актами вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду, від 02.12.2013р., складеними державним виконавцем органу державної виконавчої служби Ярмолинецького районного управління юстиції.

За приписами ч.1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти вжиття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим. Наприклад, заміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх до покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2 вищевказаної постанови).

Згідно пункту 7.4 вищевказаної постанови за відсутності у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі, засвідченої державним виконавцем (наприклад, його постановою про повернення виконавчого документа з підстави відсутності майна), господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про стягнення вартості цього майна. При цьому господарський суд повинен виходити з вартості майна, визначеної ним у рішенні про його передачу (повернення).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.06.2004р. у справі "Півень проти України" суд вказав, що право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Концепції, захищає також виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду".

У рішенні від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії § 1 ст. 6 Конвенції.

Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції (ОСОБА_9 проти Італії", заява № 22774/93, § 74, ЄСПЛ 1999-V).

Враховуючи викладене, виконання судового рішення є значимим етапом відновлення порушених прав людини, підприємства або установи.

Пунктом 3 рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012 у справі № 1-12/2012 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_10 щодо офіційного тлумачення положень пункту 20 частини першої статті 106, частини першої статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України у взаємозвязку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України встановлено, що зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення. За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невідємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року № 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

З огляду на усе вищевикладене, зважаючи на відсутність у відповідача спірного майна, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується і Рівненський апеляційний господарський суд, про наявність обставин, що роблять неможливим виконання рішення суду від 27.11.2012р. по справі №18/1544-10 встановленим способом, а саме: шляхом відвантаження товариством з обмеженою відповідальністю "Еколінія" товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Інтернешенал (Україна)" 580,093 тон ріпаку 1 класу. Тому вказані позивачем обставини можуть бути підставою для зміни способу виконання судового рішення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача вартості присудженого майна.

Зі змісту заяви про зміну способу виконання судового рішення вбачається, що заявник просить змінити спосіб виконання рішення суду від 27.11.2012р. по справі №18/1544-10 на стягнення з ТОВ "Еколінія" вартості ріпаку 1 класу вагою 580,093 тон у розмірі 4872781,20 грн., обґрунтовуючи розмір стягнення середньою ринковою вартістю ріпаку 1 класу станом на 12.08.2015р. в діапазоні 8400-8600 грн./т (з ПДВ) згідно з довідкою ТОВ "Центр Украгроконсалт" №162/15 від 12.08.2015р.

При зміні зміні способу виконання рішення господарський суд повинен виходити з вартості майна, визначеної ним у рішенні про його передачу (повернення). Зазначена позиція викладена у п. 7.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України".

Із матеріалів судової справи №18/1544-10, і ця обставина встановлена рішенням господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. вбачається, що на підставі виставленого рахунку №5182 від 27.07.2010р., згідно платіжного доручення №200382 від 28.07.10р. ТОВ "ОСОБА_4 Інтернешенал (Україна)" сплатило ПП "Рускус" 2018723,64 грн. за ріпак 1кл. в кількості 580,093тонн за накладною № 5182 від 27.07.2010р. отримало зазначений товар та надало податкову накладну від 27.07.2011р. № 5182 на суму 2018723,64 грн. У цій же кількості та на цю суму зерно ріпаку 1класу передано на зберігання відповідачу.

Відтак заява про зміну способу виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. підлягає частковому задоволенню на суму 2018723,64грн.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами і не відповідають вимогам закону.

Враховуючи наведене, Рівненський апеляційний господарський суд вважає, що ухвала господарського суду першої інстанції прийнята з врахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для її зміни чи скасування.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Еколінія" від 04.07.16р. залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 29 червня 2016 року у справі №18/1544-10 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Матеріали оскарження ухвали господарського суду Хмельницької області від 29.06.16р. та справу №18/1544-10 повернути господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Саврій В.А.