ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року Справа № 910/4358/14

Вищий господарський суд України у складі колегії:

Головуючого:Студенця В.І.,
суддів:Васищака І.М., Вовка І.В.,
за участю представників сторін позивача - Драчова М.С.; відповідача - Лисенко М.М., Ситник О.В.;
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду
від18.05.2016
та на рішенняГосподарського суду міста Києва
від09.03.2016
у справі№ 910/4358/14
за позовомПублічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"
доПублічного акціонерного товариства "Укрпластик"
простягнення 575 827, 76 грн

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - ПАТ "АК "Київводоканал") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрпластик" (далі - ПАТ "Укрпластик") про стягнення грошових коштів за скид стічних вод із перевищенням ДК забруднюючих речовин у розмірі 521 367, 17 грн, інфляційних втрат в розмірі 8 780, 26 грн, 3% річних в розмірі 45 680, 33 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2014 порушено провадження у справі № 910/4358/14 за позовом ПАТ "АК "Київводоканал" до ПАТ "Укрпластик" про стягнення 575 827, 76 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.03.2016 (суддя Андреїшина І. О.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С. А., судді Скрипка І. М., Власов Ю. Л.) від 18.05.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2016залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2016 та рішенням Господарського суду міста Києва від 09.03.2016, ПАТ "АК "Київводоканал" подало касаційну скаргу, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, ухвалити нове, яким позов ПАТ "АК "Київводоканал" до ПАТ "Укрпластик" про стягнення грошових коштів за скид стічних вод із перевищенням ДК забруднюючих речовин у розмірі 521 367, 17 грн, інфляційних втрат в розмірі 8 780, 26 грн, 3% річних в розмірі 45 680, 33 грн задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що господарськими судами порушено норми матеріального права, а саме ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, норми Водного кодексу України, Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 № 37.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 11.07.2016 касаційну скаргу ПАТ "АК "Київводоканал" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 20.07.2016.

У засіданні суду, призначеному на 20.07.2016, оголошено перерву до 10.08.2016.

На адресу суду 09.08.2016 від ПАТ "АК "Київводоканал" надійшли письмові пояснення.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального і процесуального права вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено господарськими судами між Відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал", правонаступником якого є ПАТ "АК "Київводоканал" (постачальник) та Відкритим акціонерним товариством "Укрпластик", правонаступником якого є ПАТ "Укрпластик" (абонент) 25.04.2003 було укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення № 02351/5-04.

Відповідно до п. 1. договору постачальник зобов'язався надавати абоненту послуги з постачання питної води та водовідведення, а абонент зобов'язався розраховуватись за надані послуги відповідно до умов договору та Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 01.07.1994 року № 65.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що 09.12.2010 з метою контролю якості стічних вод, що надходять від ПАТ "Укрпластик" у каналізаційні мережі м. Києва, представниками Управління екологічного нагляду ПАТ "АК "Київводоканал" (надалі - УЕН), в присутності представника відповідача, було здійснено відбір проб стічних вод для вимірювання показників складу та їх властивостей.

За результатами лабораторного дослідження, проведеного на підставі проб стічних вод від 09.12.2010 працівниками Управління екологічного нагляду ПАТ "АК "Київводоканал" (УЕН) було складено протокол (копія протоколу додається), в якому працівниками УЕН було зафіксовано невідповідність стічних вод, які ПАТ "Укрпластик" скидає в систему каналізації міста Києва, державним стандартам та екологічним нормативам в галузі охорони навколишнього природного середовища, закріпленим в Правилах № 37 та в Правилах приймання стічних вод у систему каналізації міста Києва, затверджених розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 18.06.2003 № 1073 (Місцеві правила).

Діями щодо скиду стічних вод в систему каналізацій міста Києва з перевищенням вмісту в них забруднюючих речовин відповідач порушив вимоги ст. 32 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", відповідно до якої державні стандарти в галузі охорони навколишнього природного середовища є обов'язковими для виконання і визначають поняття і терміни, режим використання й охорони природних ресурсів, методи контролю за станом навколишнього природного середовища, вимоги щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища.

Вміст забруднюючих речовин за результатами проведених досліджень стічних вод відразу по чотирьом компонентам перевищив допустиму концентрацію (допустима концентрація - встановлений рівень концентрації забруднюючої речовини у стічних водах, які відводяться до міської каналізації) ДК), визначену Місцевими правилами:

- вміст азоту амонійного за результатами дослідження становить 27,40 г/м, ДК становить 20;

- окислюваність (ХСК) за результатами дослідження становить 1390,0 г/м, ДК становить 500,0;

- вміст заліза за результатами дослідження становить 3,28 г/м, ДК становить 2,0;

- вміст міді за результатами дослідження становить 2,41 г/м, ДК становить 0,3.

Останній відбір стічних вод ПАТ "Укрпластик" проводився 02.08.2010.

ПАТ "Укрпластик" за період з 09.09.2010 року до 09.12.2010 року (три календарних місяці) отримав послуг з водовідведення в обсязі 36 565 м/куб., загальною вартістю 44 243, 65 грн. Таким чином, розмір грошових коштів, з урахуванням Кк, за період з 09.09.2010 року до 09.12.2010 року, що підлягають стягненню з відповідача за скид ним стічних вод з перевищенням ДК становить 521 367, 17 грн.

Працівниками УЕН 15.12.2010 було направлено лист № 15/1886-л від 15.12.2010 про перевищення норм ДК, що були виявлені за результатами лабораторного дослідження проб стічних вод від 09.12.2010 та результати хімічного аналізу.

На виконання п. 6.2.18. Місцевих правил, після визначення обсягу скинутих відповідачем стічних вод в систему каналізації м. Києва, 11.03.2011 працівниками УЕН було направлено на адресу ПАТ "Укрпластик" розрахунок № 15/ДК-12/33-2010 та відповідний рахунок на оплату за скид стічних вод з перевищенням ДК.

ПАТ "АК "Київводоканал" обґрунтувало правомірність дій працівників УЕН під час взяття проб стічних вод 09.12.2010 у абонента ПАТ "Укрпластик" та складання розрахунку № 15/ДК-12/33-2010 підтверджено також постановою Вищого господарського суду України від 15.10.2013 у справі № 26/185- 54/306 за позовом ПАТ "Укрпластик" до ПАТ "АК "Київводоканал" про визнання рахунку № 15/ДК-12/33-2010 неправомірно виставленим.

За твердженнями позивача, згідно з ч. 3 п. 2.4. Правил № 37 та п. 6.2.18. Місцевих правил ПАТ "Укрпластик" зобов'язане оплатити рахунок від 10.03.2011 року за скид стічних вод з перевищенням ДК згідно розрахунку 15/ДК-12/33-2010.

Станом на 01.03.2014 ПАТ "Укрпластик" в порушення ч. 3 п. 2.4. Правил № 37 та п. 6.2.18. Місцевих правил, зазначений рахунок від 10.03.2011 не сплатило.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога ПАТ "АК "Київводоканал" до ПАТ "Укрпластик" про стягнення 575 827, 76 грн, з яких 521 367, 17 грн - грошові кошти за скид стічних вод з перевищенням ДК забруднюючих речовин, 8 780, 26 грн - інфляційні втрати, 45 680, 33 грн - 3% річних.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи в задоволенні позову виходили з того, що під час розгляду пов'язаної справи № 26/185-54/306 за позовом ПАТ "Укрпластик" до ПАТ "АК "Київводоканал" про визнання розрахунку № 15/ДК-12/33-2010 неправомірно виставленим було встановлено, що Правила скидання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затверджені розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 04.08.2009 року № 876 не набрали чинності на той момент, а тому не підлягали застосуванню.

Факт ненабрання чинності Правил скидання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затверджених розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 04.08.2009 № 876 підтверджується рішенням Господарського суду м. Києва від 01.10.2014 у справі № 26/185-54/306, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2014 та постановою Вищого господарського суду м. Києва від 30.04.2015. Ухвалою Верховного Суду України від 15.09.2015 відмовлено у допуску до провадження Верховного Суду України.

З врахуванням викладеного суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що факт нечинності Правил скидання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затверджених розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 04.08.2009 № 876, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, є преюдиційним і відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України не потребує нового доказування.

Оскільки, рахунок № 15/ДК-12/33-2010 визнано в судовому порядку неправомірно здійсненим, то виставлений на підставі даного розрахунку рахунок-фактура № СФ-0001559 від 10.03.2011, господарськими судами визнано безпідставним та таким, що не підлягає оплаті, а позовні вимоги - такими, що не підлягають задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів вважає такі висновки судів попередніх інстанцій передчасними та необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" екологічні нормативи встановлюють гранично допустимі викиди та скиди у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин, рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних та біологічних факторів.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин.

Скидання стічних вод у водні об'єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин (ч. 1 ст. 70 Водного кодексу України).

Наказ Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994 № 65, яким було затверджено Правила користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, втратив чинність згідно з наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190, яким було затверджено Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України.

Відповідно до Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та Водного кодексу України затверджено Правила приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 № 37.

Пунктом 2.1 Правил № 37 передбачено, що водоканали мають право контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод Підприємств.

Згідно з п. 5.1 Правил № 37 ДК забруднюючих речовин у стічних водах Підприємств визначають, виходячи з таких умов: ДК забруднюючої речовини в каналізаційній мережі (на випуску Підприємства); ДК забруднюючої речовини в спорудах біологічної очистки (на вході в ці споруди); величини лімітів на скид забруднюючих речовин у водойму, які встановлені Водоканалам органами Мінекоресурсів України в дозволах на спеціальне водокористування; допустимого вмісту важких металів в осадах стічних вод, що використовуватимуться як органічні добрива (згідно з пунктом 5.7 цих Правил). З цих чотирьох величин найменша встановлюється як ДК. Розрахунок ДК забруднюючих речовин у стічних водах Підприємств проводять для кожної з очисних споруд каналізації, що є в населеному пункті, чи для кожного з колекторів, які відводять стічні води до цих очисних споруд.

У п. 7.8 Правил № 37 закріплено, що з метою контролю якості стічних вод Підприємств Водоканал здійснює відбір разових проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод Підприємств виконується уповноваженими представниками Водоканалу, що фіксується у спеціальному журналі або акті, який підписують як представники Водоканалу, так і представник Підприємства-абонента.

Відповідно до п. 7.10, 7.11 Правил № 37 при виявленні перевищення ДК забруднень, установлених договором або місцевими Правилами приймання, Водоканал після закінчення аналізу направляє Підприємству повідомлення про виявлене перевищення ДК забруднень (листом або телефонограмою) у термін, визначений місцевими Правилами приймання, але не більше 15 днів. Протягом шестимісячного терміну після виявлення перевищення ДК Водоканал згідно з Господарським процесуальним кодексом України направляє Підприємству претензію, до якої додаються: копія акта про відбір проби, копія результатів аналізу стічних вод, розрахунок величини додаткової плати за скид стічних вод (передаються лише ті документи, що відсутні на Підприємстві).

У місцевих Правилах приймання конкретизується порядок відбору проб стічних вод на аналіз, порядок їх оформлення, а також порядок проведення аналізу проб.

Згідно з п. 1.5 Правил № 37 на підставі цих Правил та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів (далі - Інструкція) Водоканали розробляють місцеві Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту (далі - місцеві Правила приймання), у яких установлюються допустимі концентрації (далі - ДК) для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися Підприємствами в систему каналізації, а також відображаються місцеві особливості приймання стічних вод Підприємств у міську каналізацію.

Інструкція про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 № 37.

Інструкція № 37 встановлює єдиний на території України порядок встановлення та стягнення плати за скиди промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів і поширюється на комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації (далі - Водоканали), та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів (далі - Підприємства).

Підприємства скидають стічні води в системи комунальної чи відомчої каналізації та сплачують їм за послуги водовідведення відповідно до договорів з Водоканалами. Договори укладають на підставі місцевих Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації міста (далі - місцеві Правила приймання), Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 № 65, зареєстрованих у Мін'юсті України 22.07.94 за N 165/374 (далі - Правила користування), та цієї Інструкції (абз. 2 п. 1.3. Інструкції № 37).

Згідно з п. 3. 5 Інструкції № 37, якщо встановлений факт одночасного скиду до міської каналізації кількох забруднень у концентраціях, що перевищують ДК, коефіцієнт кратності К к визначають за формулою

Кк= Уni=1 С фі -Дкі

ДК і

де С фі - фактична концентрація в стічних водах Підприємства і-ї речовини;

ДК і - допустима концентрація і-ї речовини, яку встановлено договором або місцевими Правилами приймання для даного Підприємства.

Загальний коефіцієнт кратності з урахуванням перевищення допустимої концентрації кількох речовин та інших порушень не може бути більше ніж 10. (Якщо за розрахунком К к вийшло більше ніж 10, то приймають К к = 10, крім випадків, передбачених підпунктами 3.2.1 та 3.2.2).

Пунктом 3.6 Інструкції № 37 передбачено, що період, за який стягується плата за скид Підприємством стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій, установленим разовим аналізом, визначається згідно з місцевими Правилами приймання, але не більше трьох календарних місяців (місяця, у якому відібрана проба, та двох попередніх місяців). Підвищена плата стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих Підприємством за цей період з даного об'єкта.

Суди попередніх інстанцій, встановивши, що під час розгляду пов'язаної справи № 26/185-54/306 за позовом ПАТ "Укрпластик" до ПАТ "АК "Київводоканал" про визнання розрахунку № 15/ДК-12/33-2010 неправомірно виставленим було встановлено, що місцеві Правила скидання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затверджені розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 04.08.2009 року № 876, не набрали чинності на той момент, а тому не підлягали застосуванню, не врахували вищенаведених положень Інструкції № 37, на підставі якої власне й розробляються відповідні місцеві правила.

При цьому, господарські суди не звернули увагу, що Інструкція № 37 встановлює єдиний на території України порядок встановлення та стягнення плати за скиди промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів і поширюється на комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації (далі - Водоканали), та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів (далі - Підприємства).

Також судами не було перевірено обгрунтованості заявленого розміру плати за скид стічних вод у міську каналізацію з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судами попередніх інстанцій передчасно відмовлено в задоволенні позовних вимог, оскільки судами не було визначено на якій підставі виникає обов'язок підприємства сплатити за скид стічних вод у міську каналізацію з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин та чи може бути такий обов'язок скасований у зв'язку з ненабранням сили локального акту - місцевих правил, яким визначено порядок розрахунку такої плати, за умови існування чинного підзаконного нормативно-правового акту - Інструкції № 37, якою такий порядок також передбачений.

При цьому, судами попередніх інстанцій також не враховано, що предметом спору у справі № 26/185-54/306 була матеріально-правова вимога ПАТ "Укрпластик" до ПАТ "АК "Київводоканал" про визнання розрахунку № 15/ДК-12/33-2010 неправомірно виставленим, а предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога ПАТ "АК "Київводоканал" до ПАТ "Укрпластик" про стягнення 575 827, 76 грн за скид стічних вод із перевищенням ДК забруднюючих речовин з підстав недотримання не лише місцевих Правил скидання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, а й інших законодавчих актів, якими регулюються спірні правовідносини.

Згідно з ч. 1 ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (ч. 1 ст. 11110 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки як місцевий, так і апеляційний господарські суди припустилися неправильного застосування приписів ч. 1 ст. 4-7 ГПК України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та ч. 1 ст. 43 цього Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, то це відповідно є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, та передання справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду місцевому господарському суду слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін, і, залежно від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2016 та рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2016 у справі № 910/4358/14 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Головуючий - суддя Студенець В.І.

Судді: Васищак І.М.

Вовк І.В.