ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2016 р. Справа № 921/638/13-г/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Желік М.Б.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (надалі ТзОВ "Компанія "Ніко-Тайс"), за вих. № 23-1/05 від 23.05.2016р. (вх. № ЛАГС 01-05/3102/16 від 29.06.2016р.)

на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 28.04.2016р. за скаргою на дії чи бездіяльність ВДВС Заліщицького РУЮ Тернопільської області

у справі № 921/638/13-г/15

за позовом: ТзОВ "Компанія "Ніко-Тайс", м. Київ

до відповідача: приватного аграрнопромислового підприємства "Устечко" (надалі ПАПП "Устечко"), с. Устечко, Заліщицький район, Тернопільська область

про стягнення заборгованості, пені, відсотків за користування чужими грошовими коштами, штрафу та інфляційних втрат за договором поставки на загальну суму 38 620,11 грн.

за участю учасників судового засідання:

від позивача (стягувача): ОСОБА_2 представник (довіреність № б/н від 16.12.2015р.)

від відповідача (боржника): не зявився

від ВДВС: не з'явився

Учаснику судового процесу розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28 ГПК України. Заяв про відвід суддів та клопотань про здійснення фіксації судового процесу від учасників судового процесу не надходило.

За клопотанням ТзОВ Компанія «Ніко-Тайс» судове засідання проводиться в режимі відеоконференції.

ВСТАОВИВ:

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 28.04.2016р. у справі № 921/638/13-г/15 (суддя Н.М. Бурда) відмовлено ТзОВ "Компанія "Ніко-Тайс" в задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження дій та бездіяльності ВДВС Заліщицького РУЮ під час виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 20.09.2013р. у справі №921/638/13-г/15, викладеному у скарзі за вих. №04-1/04 від 04.04.2016р. Скаргу ТзОВ "Компанія "Ніко-Тайс", (за вих. №04-1/04 від 04.04.2016 р.) на дії чи бездіяльність ВДВС Заліщицького РУЮ під час виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 20.09.2013р у справі №921/638/13-г/15 залишено без розгляду.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження дій та бездіяльності ВДВС, місцевий господарський суд виходив з того, що скаржником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку на подання даної скарги.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ТзОВ Компанія «Ніко-Тайс» подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції винесено ухвалу з порушенням норм процесуального та матеріального права, відтак просить її скасувати, прийняти нову, якою задоволити скаргу повністю. Зокрема, скаржник звертає увагу на те, що чинне процесуальне законодавство не вимагає призначення клопотання про відновлення строку для подання скарги на дії та бездіяльність ДВС. Відтак, на думку скаржника, ухвалою суду було призначено не розгляд клопотання про відновлення строку для подання скарги, а скарга в цілому, відповідно призначивши її до розгляду, суд вже надав процесуальну оцінку поданому скаржником клопотанню про поновлення строку і як результат прийняття скарги до розгляду.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 29.06.2016р. дану справу розподілено до розгляду судді-доповідачу ОСОБА_3, склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 01.07.2016р. поновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.07.2016р.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.07.2016р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 26.07.2016р.

У звязку з перебуванням судді Бойко С.М. у відпустці, 26.07.2016р. здійснено автоматичну заміну складу колегії суддів по розгляду справи №921/638/13-г/15, суддю Бойко С.М. замінено на суддю Желік М.Б.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.07.2016р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 09.08.2016р.

В судовому засіданні 09.08.2016р. представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання участі уповноваженого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

ДВС представника в судове засідання не забезпечив, у письмових запереченнях проти доводів скаржника заперечує, просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (зареєстровані в канцелярії суду за вх№ 01-04/5010/16 від 07.07.2016р.).

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 30.08.2013р. (суддя Галамай О.З.) позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ПАПП "Устечко" на користь ТзОВ "Компанія "Ніко-Тайс" 8 784,87 грн. основного боргу, 26,35 грн. - інфляційних витрат, 2 071,13 грн. пені, 2 635,46 грн. 30 % штрафу, 24 992,96 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами та 1 715,63 грн. судового збору. В решті частини позовних вимог відмовлено.

На примусове виконання рішення суду у даній справі, 20.09.2013р. господарським судом Тернопільської області видано наказ.

11.04.2016р. ТзОВ "Компанія "Ніко-Тайс" звернулося до господарського суду Тернопільської області із скаргою на дії та бездіяльність ВДВС Заліщицького РУЮ у якій просить:

- визнати дії ВДВС Заліщицького РУЮ Тернопільської області у виконавчому провадженні №46413394 щодо примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 20.09.2013р. по справі №921/638/13-г/15, протиправними, передчасними та незаконними;

- визнати недійсною та скасувати постанову ВДВС Заліщицького РУЮ Тернопільської області від 29.02.2016р. про повернення наказу від 20.09.2013р. №921/638/13-г/15;

- визнати бездіяльність ВДВС Заліщицького РУЮ Тернопільської області під час примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 20.09.2013р. по справі №921/638/13-г/15 протиправною та незаконною;

- зобов'язати ВДВС Заліщицького РУЮ Тернопільської області примусово виконати наказ господарського суду Тернопільської області від 20.09.2013р. по справі №921/638/13-г/15.

Окрім того, у вказаній скарзі ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" (скаржник), в порядку статті 53 ГПК України, просить суд відновити строк на подання скарги на дії та бездіяльність відділу державної виконавчої служби Заліщицького районного управління юстиції Тернопільської області.

При винесені постанови колегія суддів керувалася наступним.

Статтею 115 ГПК України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Частиною 1 ст. 1212 ГПК України визначено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Тобто, сторонам надано десятиденний строк на оскарження дій чи бездіяльності органів ДВС. При цьому законодавцем встановлено, що останній обчислюється протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як вбачається зі змісту поданої 11.04.2016р. ТзОВ Компанія «Ніко-Тайс» скарги, скаржник стверджує, що постанова про повернення наказу без виконання вчинена 29.02.2016р., однак йому стало відомо про існування такої постанови лише 04.04.2016р. із офіційного сайту Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, оскільки постанова від 29.02.2016р. на адресу товариства не надходила. Відтак просить суд відновити строк на подання скарги на дії чи бездіяльності органів ДВС (а.с. 93-99).

Зі змісту п.9.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012р. вбачається, що встановлений у ч.1 ст.1212 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання.

Частина 1 ст. 53 ГПК України встановлює, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з приписів ст. 53 ГПК України, пропущений процесуальний строк може бути відновлений судом лише з поважних причин. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами.

У кожному випадку суд, з врахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. До клопотання чи заяви повинні бути долучені докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Як зазначалося вище, у прохальній частині скарги ТзОВ "Компанія "Ніко-Тайс" просить суду відновити строк для подання скарги на дії та бездіяльність ВДВС Заліщицького РУЮ Тернопільської області по виконанню наказу господарського суду Тернопільської області від 20.09.2013р. у справі №921/638/13-г/15, зокрема щодо винесення державним виконавцем постанови від 29.02.2016р. про повернення наказу стягувачеві.

Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом (п. 4 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадженя").

Як стверджує скаржник про факт прийняття оскаржуваної постанови йому стало відомо з роздруківки з Офіційного сайту Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень лише 04.04.2016р., оскільки дана постанова на адресу ТзОВ "Компанія "Ніко-Тайс" не надходила, а тому вважає, що строк оскарження постанови пропущено ним з поважних причин.

Для зясування дійсних обставин справи, ухвалою суду 11.04.2016р. було зобовязано ВДВС Заліщицького РУЮ Тернопільської області надати суду докази надіслання постанови від 29.02.2016р. про повернення наказу від 20.09.2013р. №921/638/13-г/15 сторонам виконавчого провадження (а.с. 85-87).

На виконання вимоги суду 22.04.2016р. на електронну адресу господарського суду та 27.04.2016р. поштовою кореспонденцією через канцелярію суду від ВДВС Заліщицького РУЮ Тернопільської області надійшов лист №883/03-19 від 20.04.2016р., яким до матеріалів справи долучено копію квитанції №2061 від 18.03.2016р., як доказ в підтвердження факту надсилання постанови від 29.02.2016р. про повернення наказу від 20.03.2013р. №921/638/13-г/15 на адресу стягувача (скаржника) рекомендованою кореспонденцією (а.с. 119-123).

Окрім того, судом першої інстанції досліджено та долучено до матеріалів справи та витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом - ТзОВ "Компанія "Ніко-Тайс" відповідного поштового відправлення №562 - 21.03.2016р. (а.с. 124).

Отже, скаржник вводить суд в оману про те, що не отримував постанови ДВС від 29.02.2016р. Відтак, останній вправі був звернутися із вищевказаною скаргою на дії ДВС до 31.03.2016 р. включно.

Слід також зазначити, що відповідно до приписів ст. 4 Закону України „Про виконавче провадження", з метою забезпечення електронного документообігу в органах державної виконавчої служби, ведення обліку виконавчих проваджень, контролю за дотриманням державними виконавцями вимог законодавства під час здійснення виконавчих дій, надання оперативного доступу сторонам виконавчого провадження до його матеріалів Міністерство юстиції України забезпечує функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Порядок ведення такого реєстру, умови доступу до нього та отримання інформації встановлюються Міністерством юстиції України.

В Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень міститься вся інформація про хід виконавчого провадження, а ідентифікатор доступу до Реєстру вказується державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Долучений скаржником до матеріалів справи витяг з ЄДРВП від 09.02.2016р. свідчить про наявність у нього ідентифікатору доступу до даного Реєстру та, відповідно, можливість у будь-який момент ознайомитись з усіма наявними у ньому документами та володіти інформацією про хід та стан виконавчого провадження (а.с. 55-59).

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції не вважає поважною причину пропуску строку на подання скарги на дії та бездіяльність ВДВС Заліщицького РУЮ Тернопільської області по виконанню наказу господарського суду Тернопільської області від 20.09.2013р. у справі №921/638/13-г/15, зокрема щодо винесення державним виконавцем постанови від 29.02.2016р. про повернення наказу стягувачеві з тих підстав, що про вказану постанову скаржнику стало відомо з роздруківки з Офіційного сайту Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень лише 04.04.2016р.

Проаналізувавши дані докази, колегія суддів вважає, що станом на день звернення до суду - 11.04.2016р. із скаргою на дії та бездіяльність ВДВС Заліщицького РУЮ скаржник був обізнаний з оскаржуваною постановою, проте своїм правом на звернення до суду у встановлені процесуальним законодавством строки не скористався.

Відтак, з огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені заявником обставини не є тими винятковими, поважними, повязаними з дійсними труднощами для вчинення процесуальних дій та обєктивно непереборними підставами для поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження дій державного виконавця щодо винесення постанови від 29.02.2016р. про повернення наказу від 20.03.2013р. №921/638/13-г/15 на адресу стягувача.

За приписами п. 9.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012р., скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 1212 ГПК судом виноситься ухвала.

Скаржником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку на подання скарги на дії та бездіяльність ВДВС Заліщицького РУЮ Тернопільської області у справі №921/638/13-г/15, відповідно клопотання про поновлення процесуального строку на звернення зі скаргою до задоволення не підлягає.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги пропущення скаржником процесуального строку на оскарження дій ВДВС Заліщицького РУЮ Тернопільської області без поважних причин, наводячи неправдиву інформацію суду, зважаючи на відсутність підстав для поновлення строку, господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення скарги позивача за вих. №04-1/04 від 04.04.2016р. на дії та бездіяльність ВДВС Заліщицького РУЮ під час виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 20.09.2013р. у справі №921/638/13-г/15 без розгляду.

Щодо твердження скаржника про те, що чинне процесуальне законодавство не вимагає призначення клопотання про відновлення строку для подання скарги на дії та бездіяльність ДВС, то колегія суддів вважає його помилковим та таким, що спростовується вищенаведеними нормами ГПК України.

Як зазначалося вище, клопотання про відновлення пропущеного строку на оскарження дій ДВС призначалося судом до розгляду саме для зясування причин поважності чи неповажності його пропуску.

За вимогами Господарського процесуального кодексу України, до початку розгляду справи по суті предявлених вимог господарський суд повинен перевірити чи не порушено особою, яка звернулась до суду, встановленого чинним процесуальним законодавством строку на таке звернення та чи не підлягає цей строк відновленню в разі його пропуску, і в залежності від цього вирішити питання про призначення справи до розгляду, повернення заяви/скарги без розгляду чи відмови у відновленні пропущеного строку.

Встановлений у ч.1 ст. 1212 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника.

Пропуск процесуального строку в процесуальному праві - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Відновлення процесуального строку являє собою визнання суддею дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними.

Розгляд заяви про відновлення пропущеного процесуального строку має передувати розгляду документа по суті. Документ розглядається по суті, якщо заяву про поновлення пропущеного процесуального строку судом задоволено.

В даному ж випадку, суд відмовив скаржнику у відновленні строку для подання скарги та по суті скаргу не розглядав.

Частинами 2, 3 ст. 53 ГПК України передбачено, що про відмову у відновленні строку виноситься ухвала, яка може бути оскаржена.

Щодо покликання скаржника в апеляційній скарзі на рішення Європейського суду з прав людини та на статтю 6 Конвенції з прав людини, якими передбачається «право на суд» кожній особі та можливість продовження процесуальних строків, суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника , що жодним рішенням Європейського суду не надано право стороні у справі надавати суду неправдиву інформацію по справі та без поважних причин не застосовувати національне процесуальне законодавство.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проте, доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала місцевого господарського суду є законною, обґрунтованою, прийнятою з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 53, 99, 101, 103, 105, 106, 1212 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Ухвалу господарського суду Тернопільської області від 28.04.2016р. у справі № 921/638/13-г/15 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу передати до господарського суду Тернопільської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Желік М.Б.

ОСОБА_1