ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.08.16р. Справа № 904/1472/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті", м. Київ

до Приватного підприємства "Авітекс", м. Дніпропетровськ

про стягнення 833 266,69 грн.

Головуючий колегії ОСОБА_1

судді - Кеся Н.Б., Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність № б/н від 23.06.2016р.;

від відповідача: ОСОБА_3 довіреність № 903 від 20.12.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Авітекс" про стягнення 827 266,69 грн., з яких: 724 474,16 грн. - основний борг, 71898,76 грн. - штраф, 30 893,77 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № 50008857 від 14.05.2013р.

Ухвалою суду від 10.03.2016р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 04.04.2016р.

04.04.2016р. розгляд справи відкладено на 25.04.2016р.

25.04.2016р. позивач подав до суду клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів.

Ухвалою суду від 25.04.2016р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 25.05.2016р. включно; розгляд справи відкладено на 16.05.2016р.

12.05.2016р. відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд визнати недійсним п. 1.3.1. загальних умов кредитування, що є невід'ємною частиною кредитного договору № 50006857 від 14.05.2013р. укладеного між позивачем та відповідачем; застосувати позовну давність до вимог про стягнення неустойки; у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Ухвалою від 16.05.2016р. розгляд справи відкладено на 23.05.2015р.; зобов'язано позивача до засідання подати: докази видачі кредиту; детальний розрахунок основної заборгованості, розміру 3% річних та відсотків за користування кредитними коштами за процентною ставкою 9,9 % (з обґрунтуванням).

20.05.2016р. відповідач подав до суду письмові пояснення, в яких просив суд: визнати недійсним п. 1.3.1. Загальних умов кредитування, що є невід'ємною частиною кредитного договору № 50006857 від 14.05.2013р., укладеного між позивачем та відповідачем; застосувати позовну давність до вимог про стягнення неустойки; відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

23.05.2016р. в засіданні оголошено перерву до 25.05.2016р.

Ухвалою від 25.05.2016р. призначено розгляд справи № 904/1472/16 колегіально.

Автоматичною системою розподілу справ визначено наступний склад колегії: головуючий суддя: Мілєва І. В., судді: Кеся Н.Б., Мартинюк С.В.

Ухвалою суду від 27.05.2016р. прийнято справу до свого провадження; судове засідання призначено на 09.06.2016р.; зобов'язано позивача до засідання подати: договір страхування № РМ124850Га/13скв; детальний розрахунок розміру 3% річних та відсотків за користування кредитними коштами за процентною ставкою 9,9 % (в доларах США з подальшим перерахунком у гривню станом на 17.02.2016р.); письмові пояснення щодо заяви відповідача про застосування позовної давності до вимог про стягнення штрафу.

Ухвалою від 09.06.2016р. розгляд справи відкладено на 29.06.2016р.; зобов'язано позивача до договір страхування № РМ124850Га/13скв; платіжні доручення про сплату страхових внесків по договору страхування № РМ124850Га/13скв; детальний розрахунок розміру 3% річних та відсотків за користування кредитними коштами за процентною ставкою 9,9 % (в доларах США з подальшим перерахунком у гривню станом на 17.02.2016р.); письмові пояснення щодо заяви відповідача про застосування позовної давності до вимог про стягнення штрафу.

29.06.2016р. позивач подав до суду клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів.

Ухвалою суду від 29.06.2016р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 11.08.2016р. включно.

29.06.2016р. в засіданні оголошено перерву до 02.08.2016р.

У судове засідання з'явились представники позивача та відповідача.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

14.05.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" (компанія) та Приватним підприємством "Авітекс" (позичальник) за участю поручителя фізичної особи ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 50008857 (далі кредитний договір).

Компанія зобов'язується надати позичальнику кредит (далі за текстом - «кредит») у сумі, визначеній у кредитному договорі, в українських гривнях (далі за текстом - «сума кредиту»). В кредитному договорі сторони встановлюють еквівалент суми кредиту у іноземній валюті, прийнятній для сторін. Компанія також може надати позичальнику додатковий кредит на страхування (далі за текстом - «додатковий кредит») у сумі, визначеній у кредитному договорі. Надання компанією додаткового кредиту позичальнику погоджується сторонами в кредитному договорі. Якщо сторони не погодили надання додаткового кредиту в кредитному договорі, положення загальних умов кредитування щодо додаткового кредиту до сторін не застосовуються. умови надання додаткового кредиту передбачено розділом 10 та іншими положеннями цих загальних умов кредитування (п. 1.1. кредитного договору).

Сума кредиту 359 493,79 грн. еквівалент суми кредиту в дол. США: 44 191,00 дол. США Строк кредиту 60 місяців.

Курс для обчислення : курс Філії «КІБ» ПАТ «Креді ОСОБА_5».

Цільове призначення кредиту: на придбання автомобіля марки Audi, модель А6, кузов № НОМЕР_1, обєм двигуна 2 773 куб. см. Рік випуску 2013р.

Процентна ставка 9,90% змінна ставка відповідно до статті 2.3 загальних умов кредитування.

Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути компанії кредит та додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та додаткового кредиту, а також інші платежі відповідно до умов кредитного договору (п. 1.2. кредитного договору).

Сторони погоджуються, що кошти у повернення кредиту та додаткового кредиту позичальником відображають справедливу вартість кредиту та додаткового кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання компанією очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено сторонами у кредитному договорі (п. 1.3. кредитного договору).

Розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти на день укладення кредитного договору у графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі (п. 1.3.1. кредитного договору).

Надання кредиту здійснюється починаючи з дати укладання кредитного договору. Датою надання кредиту є дата списання коштів у розмірі суми кредиту з рахунка компанії відповідно до умов кредитного договору (п. 1.4.1. кредитного договору).

Повернення кредиту здійснюється позичальником у повному обсязі в терміни встановлені графіком погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими загальними умовами кредитування передбачено інші строки повернення кредиту (стаття 3) (п. 1.4.2. кредитного договору).

До 10 числа кожного місяця компанія надсилає позичальнику відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до графіка погашення кредиту. У разі, якщо позичальник не отримав рахунок для сплати чергового платежу, позичальник не пізніше ніж за 3 (три) робочих дні до настання відповідного строку сплати платежу у повернення кредиту звертається до компанії за рахунком, в якому визначається розмір платежів у повернення кредиту. Компанія має право надсилати рахунки за поштовою адресою позичальника, а також електронною поштою, а позичальник зобов'язується забезпечити отримання рахунків та їх вчасну сплату (п. 1.4.3. кредитного договору).

Забезпечення: виконання зобов'язання позичальника за цим кредитним договором забезпечується заставою майна відповідно до укладеного сторонами договору застави (та/або з третьою особою, яка надає заставу), а також усім майном позичальника, на яке може бути звернено стягнення за законодавством України. Сторони можуть домовитись про надання позичальником додаткових засобів забезпечення зобов'язання за кредитним договором, в тому числі застави іншого майна та поруки третіх осіб (п. 1.6. кредитного договору).

За використання кредиту у межах встановленого терміну кредитування позичальник сплачує компанії проценти за процентною ставкою (фіксованою або змінною), визначеною у кредитному договорі (п. 2.1. кредитного договору).

Якщо сторони домовились про змінну процентну ставку, застосовуватимуться наступні правила. Графік погашення кредиту розраховуватиметься на основі змінної процентної ставки у розмірі трьохмісячної ставки EURIBOR, що публікується міжнародним інформаційним агентством Рейтерс та в інших засобах масової інформації, або оприлюднюється через інші загальнодоступні регулярні джерела. Якщо еквівалент суми кредиту у кредитному договорі виражено у євро, та трьохмісячної ставки LIBOR, що публікується міжнародним інформаційним агентством Рейтерс та в інших засобах масової інформації, або оприлюднюється через інші загальнодоступні регулярні джерела - у всіх інших випадках. Якщо трьохмісячна ставка EURIBOR/LIBOR збільшиться у порівнянні останнім коригуванням процентної ставки, або відповідно, датою надання кредиту більше, ніж на 0,25 процентних пунктів, робиться аналогічне абсолютне коригування проценту (з додаванням абсолютної вартості такого збільшення до абсолютного розміру проценту) на дату виставленого рахунка. При цьому максимальний розмір збільшення процентної ставки визначається коньюктурою ринку, принципом оформлення ставки EURIBOR/LIBOR та залежить від коливання вказаних ставок (п. 2.3. кредитного договору).

Нарахування процентів: щомісячно, 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом « 30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до графіка погашення кредиту. Проценти нараховуються на еквівалент суми кредиту в іноземній валюті, яка залишається неповернутою, відповідно до графіка погашення кредиту. При цьому проценти не нараховуються за період з дати отримання кредиту і до першого календарного дня наступного місяця (п. 2.4. кредитного договору).

Термін сплати процентів: одночасно із поверненням чергового платежу в терміни та в сумі відповідно до графіка погашеній кредиту, за винятком випадків, у яких цими загальними умовами кредитування передбачено інші строки сплати процентів (стаття 3) (п. 2.5. кредитного договору).

Компанія зобовязується надати кредит та додатковий кредит позичальнику до умов кредитного договору (п. 4.1. кредитного договору).

Позичальник зобовязується використовувати кредит та додатковий кредит відповідно до цільового призначення, визначеного кредитним договором, забезпечити повернення кредиту та додаткового кредиту та сплату плати за користування кредитом та додатковим кредитом у повному обсязі на умовах кредитного договору (п. 5.1. кредитного договору).

Компанія має право: у разі неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобов'язань за кредитним договором, вживати необхідних, на розсуд компанії, заходів для забезпечення прав компанії, в тому числі, але не виключно, направляти повідомлення, іншим чином контактувати з позичальником (для юридичних осіб - з керівниками та працівниками позичальника). Витрати компанії на такі дії підлягають відшкодуванню позичальником у повному обсязі (п. 6.3. кредитного договору).

Компанія має право: достроково розірвати кредитний договір у випадках, передбачених статтею 3.2. (п. 6.5. кредитного договору).

Збитки, заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції (п. 8.5. кредитного договору).

Компанія надає позичальнику додатковий кредит на страхування у сумі та на умовах, зазначених у кредитному договорі (п. 10.1. кредитного договору).

Сума додаткового кредиту 142 770,45 грн. еквівалент суми кредиту в дол.. США: 17 550,15 дол. США.

Цільовим призначенням додаткового кредиту є сплата - страхових платежів відповідно до договору страхування, укладеного позичальником на виконання умов кредитного договору (далі за текстом - «договір страхування») (п. 10.2. кредитного договору).

Надання додаткового кредиту здійснюється починаючи з дати укладення кредитного договору. Додатковий кредит надається рівними частинами щомісячно (п. 10.10.1. кредитного договору).

Строк кредитування на суму додаткового кредиту дорівнює строку, що лишається до припинення кредитного договору (п. 10.10.4. кредитного договору).

15.05.2013р. сторони уклали додаток до кредитного договору «Графік погашення кредиту» (а.с. 24 - 26) в якому визначили графік відповідного погашення у період з 15.06.2013р. по 15.05.2018р.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 Цивільного кодексу України).

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. (ст. 1046 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

17.05.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" (заставодержатель) та Приватним підприємством "Авітекс" (заставодавець) було укладено договір застави транспортного засобу № 50008857 (далі договір застави), який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за № 695.

Заставодавець з метою забезпечення виконання викладених нижче зобов'язань заставляє майно (далі за текстом - «предмет застави»), а саме автомобіль з наступними характеристиками: марка, модель: Аudi А6, номер кузова: WAUZZZ4G0DN078034, об'єм двигуна: 2773 куб.см, державний номер: АЕ8050НН, рік: 2012, колір: чорний. За домовленістю сторін заставна вартість предмета застави становить 513 562,55 грн. Заставодавець свідчить, що предмет застави до цього часу не є предметом застави за іншими зобов'язаннями, є вільним від боргів, не переданий в оренду, жодним способом не відчужений, в спорі, під арештом та забороною не перебуває. Заставодавець також свідчить, що стосовно предмету застави не була оформлена довіреність іншій особі щодо володіння, користування з правом відчуження. На момент укладання цього договору, крім заставодавця, протягом дії цього договору, право керувати автомобілем має. Предмет застави є власністю заставодавця на підставі договору купівлі-продажу № 2013070 від 25.04.2013 р., укладеного заставодавцем з приватним підприємством «Аеліта-Моторс» та Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія САО № 932827, виданого відділом РЕР ДАІ №3 ГУМВС України в Дніпропетровській області 16.05.2013 р. Заставодавець повідомляє про відсутність жодних договірних змін строків позовної давності, щодо правочинів на підставі яких заставодавець отримав право власності на предмет. Право власності на заставлене майно, яке є предметом застави за цим договором, залишається у заставодавця (п. 1.1. договору застави).

Застава майна (пункт 1.1 договору) розповсюджується на всі складові частини предмета застави (п. 1.2. договору застави).

Заставою за цим договором забезпечуються вимоги заставодержателя за кредитним договором № 50008857 від 14.05.2013 р., укладеним між сторонами (далі за текстом - «кредитний договір»), за яким: заставодержатель видає заставодавцю кредит за кредитним договором в сумі 359 493,79 гривень, що на день укладання кредитного договору складає еквівалент 44 191,00 дол. США, та додатковий кредит в сумі 142 770,45 грн., що на день укладання кредитного договору складає еквівалент 17 550,15 дол. США, а заставодавець зобов'язується його використати за цільовим призначенням та згідно зі встановленим строком використання, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, а також своєчасно повернути кредит заставодавцю (п. 1.3., п.1.3.1. договору застави).

Строк користування кредитом за кредитним договором встановлено згідно з графіком погашення кредиту, що є невід'ємною частиною до кредитного договору, але в будь-якому випадку кредит підлягає поверненню не пізніше 15.05.2018 року, якщо інший строк повернення кредиту не встановлено у відповідності до зазначеного кредитного договору (п. 1.3.2. договору застави).

У випадку невиконання заставодавцем положень кредитного договору, заставодержатель має право отримувати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами в повному обсязі вимог, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, включаючи пеню та інші штрафні санкції, витрати заставодержателя, а також видатки по зверненню стягнення на предмет застави та його реалізацію (п. 1.4. договору застави).

Право застави виникає з моменту підписання цього договору та його нотаріального посвідчення (п. 3.1. договору застави).

Право застави припиняється: у випадку переходу до заставодержателя права власності на предмет застави; у випадку примусового продажу предмету застави; у випадку повного виконання заставодавцем своїх зобов'язань за кредитним договором зазначеним в пункті 1.3 цього договору; в інших передбачених законодавством випадках (п. 3.2. договору застави).

Заставодержатель має право задоволення своїх вимог за цим договором та за кредитним договором, яке виникає у заставодержателя у випадку невиконання (або часткового невиконання) заставодавцем своїх зобов'язань перед заставодержателем за кредитним договором та в інших випадках, передбачених цим договором, при простроченні належного платежу та згідно з розділом 4 цього договору (п. 5.1. договору застави).

Задоволення вимог заставодержателя здійснюється: шляхом добровільної передачі предмета застави у власність заставодержателя; шляхом звернення стягнення на предмет застави (п. 5.2. договору застави).

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого надпису нотаріуса (п. 5.4. договору застави).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його нотаріального посвідчення (п. 7.1. договору застави).

Відповідно до ч.1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватись, зокрема, заставою.

Застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом (ч.1 ст. 1 Закону України "Про заставу").

Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. (ч.1 ст.574 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 1 Закону України "Про заставу").).

Заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо (ч. 1 ст. 3 Закону України "Про заставу").

Предметом застави можуть бути майно та майнові права. Предметом застави може бути майно, яке відповідно до законодавства України може бути відчужено заставодавцем та на яке може бути звернено стягнення (ч. 1, 2 ст. 4 Закону України "Про заставу").

Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Права заставодержателя (право застави) на річ, яка є предметом застави, поширюються на її приналежності, якщо інше не встановлено договором. Право застави поширюється на плоди, продукцію та доходи, одержані від використання заставленого майна, у випадках, встановлених договором. (ч.1,3 ст.576 Цивільного кодексу України).

Заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). (ч.1 ст.583 Цивільного кодексу України).

У договорі застави визначаються суть, розмір і строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору (ч.1 ст.584 Цивільного кодексу України).

У договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода (ст. 12 Закону України "Про заставу").

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст.572 Цивільного кодексу України).

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. (ч. 2 ст. 1 Закону України "Про заставу").

У випадках, коли предметом застави є нерухоме майно, космічні об'єкти, транспортні засоби, що підлягають державній реєстрації, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правовстановлюючих документів. Нотаріальне посвідчення договору застави нерухомого майна, транспортних засобів провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін договору, договору застави космічних об'єктів - за місцем реєстрації цих об'єктів (ч.2 ст. 13 Закону України "Про заставу").

За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави (ст. 19 Закону України "Про заставу").

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором (ч. 1 ст. 20 Закону України "Про заставу").

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1, 2 ст. 590 Цивільного кодексу України).

Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п'ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду (ч. 6 ст. 20 Закону України "Про заставу").

Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа, суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором (ч. 7 ст. 20 Закону України "Про заставу").

Позивач стверджує, що свої зобовязання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачу кредит. Однак, в порушення умов кредитного договору відповідач з лютого 2014року припинив сплачувати щомісячні платежі.

Дострокове повернення на вимогу компанії. Сторони погоджуються, що компанія має право визнати термін повернення кредиту та додаткового кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання кредитного договору, у наступних випадках: порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати плати за користування кредитом на строк щонайменше 1 календарний місяць (п. 3.2.1. кредитного договору).

Як зазначає позивач, він направив відповідачу вимогу № 50008857 від 19.05.2014р. (а.с. 35), в якій, у звязку із неналежним виконанням умов кредитного договору та порушенням термінів сплати чергових платежів та інших платежів, вимагав дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі та заборгованості відповідно до умов кредитного договору, що разом станом на 19.05.2014р. становить 611 716,71 грн. з яких: 447 384,53 грн. - сума неповернутого кредиту, 52 675,89 грн. - несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу), 3 328,59 грн. - штрафні санкції відповідно до ст. 8.3 договору, 1 473,86 грн. - витрати понесені компанією з метою повернення простроченої заборгованості позичальника у відповідності до договору, 106 853,84 грн. - штраф за порушення терміну повернення кредиту у розмірі 20% від суми кредиту.

Вищевказану вимогу відповідач отримав 16.06.2014р., про що свідчить відповідна відмітка в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 36).

Позичальник зобовязаний повернути компанії кредит, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення позичальником розраховується компанією і вказується у повідомленні компанії) протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником (для фізичних осіб) та протягом 5 календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу позичальником (для фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб). Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення (п. 3.3. кредитного договору).

Однак, як вказує позивач, у встановлені строки відповідач кредит не повернув, заборгованість не сплатив.

24.07.2014р. приватним нотаріусом Київського міського нотарільного округу ОСОБА_7 було вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 1248 (а.с. 37), щодо звернення стягнення на транспортний засіб: марка - Аudi, модель - А6, номер (шасі, кузова, рами) WAUZZZ4G0DN078034, рік виробництва - 2012, колір - чорний, державний номер НОМЕР_2, що належить на праві власності Приватному підприємству «Авітекс» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу: серії САО № 932827, виданого відділом РЕР ДАІ № 3 ГУМВС України в Дніпропетровській області 16.05.2013р. Зазначений транспортний засіб на підставі договору застави, посвідченний 17.05.2013р. ОСОБА_6, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу за реєстровим № 695, переданий в заставу Товариству з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», строк платежу за яким настав 16.01.2014 р. За рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортного засобу пропонується задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», у розмірі несплачених чергових платежів (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) 52 675,89 грн., штрафних санкцій за вимогами щодо сплати 3 328,59 грн., витрати понесені компанією з метою повернення простроченої заборгованості 1 473,86 грн., штрафу за порушення терміну повернення кредиту - 106 853,84 грн., суми кредиту - 447 384,53 грн., що становить 611 716,71 грн.

06.08.2014р. старшим державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44297130 (а.с. 38) щодо примусового виконання виконавчого напису № 1248 від 24.07.2014р. виданого приватним нотаріусом Київського міського нотарільного округу про звернення стягнення на транспортний засіб: марка - Аudi, модель - А6, номер (шасі, кузова, рами) WAUZZZ4G0DN078034, рік виробництва - 2012, колір - чорний, державний номер НОМЕР_2, що належить на праві власності Приватному підприємству «Авітекс»

Кіровським ВДВС Дніпропетровського МУЮ 13.02.2015р. на рахунок позивача було перераховано 512 566,25 грн., про що свідчить банківська довідка (а.с. 40).

Позивач зазначає, що станом на момент підготовки позовної заяви, на 18.02.2016р., залишок суми кредиту в еквіваленті становить 23 261,93 доларів США, що відповідно до обмінного курсу валют - 26,708 грн./дол. США ПАТ «Креді ОСОБА_5» чинного станом на 17.02.2016р. становить 621 279,62 грн.

Розділом «Основні умови договору» кредитного договору визначено курс для обчислення: курс Філії «КІБ» ПАТ «Креді ОСОБА_5».

Відповідно до інформації з офіційного сайту ПАТ «Креді ОСОБА_5» (https://credit-agricole.ua/press/exchange-rates/archive) обмінний курс валют станом на 17.02.2016р. становить 26,7 грн./дол. Таким чином сума кредиту, яка підлягає поверненню становить 621 093,53 грн. (23 261,93 доларів США х 26,7 грн./дол).

02.08.2016р. позивач подав до суду пояснення, вказавши, що заявлені вимоги позивача щодо основної суми заборгованості складаються із заборгованості за кредитом та не включають в себе заборгованість за додатковим кредитом.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 1, 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України).

Як зазначено вище, в кредитному договорі сторони встановили розмір змінної процентної ставки за користування кредитними грошима у розмірі 9,90%.

Позивач визначив, що розмір процентів за користування кредитними коштами становить 103 194,54 грн., виходячи з того, що сума кредиту, яка підлягає поверненню становить 621 279,62 грн., кількість днів прострочення сплати суми кредиту (строк користування кредитом) становить (24.06.2014р.-18.02.2016р.) розмір процентів за користування кредитними коштами розраховується наступним чином: 621 279,62 *9,9%*604/360 = 103 194,54 грн.

Розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти на день укладення кредитного договору у графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі (п. 1.3.1. кредитного договору).

Враховуючи вищевказане, відсотки підлягають нарахуванню на суму кредиту в доларах США, а саме: 23 261,93 доларів США * 9,9% * 605 / 365 = 3 817,19 доларів США х з подальшим перерахунком у гривню 26,7 грн./дол. (курс ПАТ «Креді ОСОБА_5» станом на 18.02.2016р.) = 101 918,97 грн.

Доказів повернення заборгованості за кредитом у розмірі 621 093,53 грн. та сплати процентів за користування кредитними коштами 101 918,97грн. відповідач не надав.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 621 093,53 грн. та процентів за користування кредитними коштами 101 918,97 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 71 898,76 грн.

У разі порушення позичальником терміну повернення кредиту та/або додаткового кредиту, визначеного у статті 3.3, за винятком умови порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту, передбаченої в статті 3.2.1, позичальник сплачує компанії штраф у розмірі 20 (двадцяти) відсотків від суми кредиту (п. 8.2. кредитного договору).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разi порушення зобов'язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. (ст.549 Цивільного кодексу України).

Позивач зазначає, що станом на момент надання суми кредиту відповідачеві, з урахуванням діючого обмінного курсу валют, сума кредиту становила 359 493,79 грн. Таким чином, розмір штрафних санкцій погоджений сторонами має розраховуватись виходячи з суми кредиту наданої відповідачеві. Таким чином, штраф за порушення відповідачем вимог п. 3.3. кредитного договору розраховується наступним чином та становить: 359 493,79 * 20% = 71 898,76 грн.

Відповідач у письмових поясненнях від 20.05.2016р. просив застосувати позовну давність до вимог про стягнення неустойки.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст. 258 Цивільного кодексу України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3, 4 ст.267 Цивільного кодексу України).

Відповідно до абз.1,2 п.2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №10 Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішення господарських спорів за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу (ч. 1 ст. 260 Цивільного кодексу України).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 253 Цивільного кодексу України).

Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 1, 5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

У виконавчому написі нотаріуса (а.с. 37) зазначено, що строк платежу за спірний транспортний засіб настав 16.01.2014р. Отже позивач довідався про порушення свого права 16.01.2014р.

Однак, як вбачається із матеріалів справи позивач надіслав позовну заяву до суду 01.03.2016р., про що свідчить відбиток штемпеля відділення поштового звязку в правому верхньому куті поштового конверту (а.с. 61), тобто поза межами вказаного строку.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення штрафу задоволенню не підлягають.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних за період з 24.06.2014р. по 18.02.2016р. у розмірі 30 893,77 грн.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 Цивільного кодексу України).

Судом здійснено перевірку розрахунку 3 % річних позивача, та встановлено, що він виконаний невірно. Відповідно до розрахунку зробленого судом розмір 3 % річних становить 30 884,42 грн. (23 261,93 доларів США * 3% * 605 / 365 = 1156,72 доларів США х 26,7 грн./дол. (курс ПАТ «Креді ОСОБА_5» станом на 18.02.2016р.), який і підлягає задоволенню.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача збитки у розмірі 6 000,00 грн., які складаються з вартості послуг наданих ТОВ "Юридичною фірмою "Вернер" для супроводження процесу стягнення заборгованості, підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором та представництвом інтересів в суді.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Витрати на правову допомогу позивач відносить до збитків.

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ст. 224 Господарського кодексу України).

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (ч.1 ст. 225 Господарського кодексу України).

Оплата юридичних послуг не є збитками з огляду на приписи ст. 225 Господарського кодексу України.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи. До інших витрат у розумінні статті 44 ГПК відносяться, зокрема: суми, які підлягають сплаті особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи (стаття 30 названого Кодексу); витрати сторін та інших учасників судового процесу, пов'язані з явкою їх або їхніх представників у засідання господарського суду, за умови, що таку явку судом було визнано обов'язковою. Зазначені витрати не є збитками в розумінні статті 224 Господарського кодексу України та статті 22 Цивільного кодексу України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися під виглядом збитків.

З урахуванням наведеного, заявлена позивачем вимога про стягнення 6 000,00 грн. збитків не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобовязання є правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 753 896,92 грн., з яких: 621 093,53 грн. - заборгованість за кредитом, 101 918,97 грн. - 9,9% річних, 30 884,42 грн. - 3% річних.

26.07.2016р. відповідач подав до суду письмові пояснення, в яких просив суд: визнати недійсним п. 1.3.1. Загальних умов кредитування, що є невід'ємною частиною кредитного договору № 50006857 від 14.05.2013р., укладеного між позивачем та відповідачем.

Господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству (п. 1 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуальної області).

Суд не вбачає підстав для застосування п. 1. ч. 1 ст.83 ГПК України, оскільки п. 1.3.1. Загальних умов кредитування не порушує права відповідача та не суперечить нормам діючого законодавства.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача 1 191,15 грн. (9,53%), на відповідача 11 307,85 грн. (90,47%).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШІВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Авітекс" (49051, м. Дніпропетровськ, вул. Винокурова, буд. 3, ідентифікаційний код 32688134) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" (02152, м. Київ, пр. Павла Тичини, буд. 1В, офіс «В», ідентифікаційний код 36422974) 753 896,92 грн., з яких: 621 093,53 грн. - заборгованість за кредитом, 101 918,97 грн. - 9,9 % річних за користування кредитними коштами, 30 884,42 грн. - 3% річних, про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства "Авітекс" (49051, м. Дніпропетровськ, вул. Винокурова, буд. 3, ідентифікаційний код 32688134) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" (02152, м. Київ, пр. Павла Тичини, буд. 1В, офіс «В», ідентифікаційний код 36422974) витрати по сплаті судового збору у розмірі 11 307,85 грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення, а у разі якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.08.2016р.

Головуючий колегії Суддя Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_8 ОСОБА_9