ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.08.16р. Справа № 904/1645/16

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Топсіті", м. Дніпро

до Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

За участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради м. Дніпро

про

- визнання протиправним демонтажу рекламної конструкції за дозволом №1220/395 від 25.05.2006р., виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради

- стягнення матеріальної шкоди у розмірі 854536грн. та упущеної вигоди у розмірі 234000грн.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. №б/н від 11.03.2015р.

Від позивача: ОСОБА_2, дов. №б/н від 28.03.2016р.

Від відповідача: не з`явився

Від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОПСІТІ» м. Дніпро звернулось до Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради м. Дніпро з позовом про визнання протиправним демонтажу рекламної конструкції за дозволом №1220/395 від 25.05.2006р., виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради та стягнення збитків в розмірі 798636грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення права володіння та обмеження права користування власністю внаслідок незаконного демонтажу рекламної конструкції, пошкодження рекламної конструкції внаслідок її демонтажу; звіт про оцінку вартості витрат на відновлення рекламного щита (мегаборду) від 17.06.2015р., статті 22, 231 Цивільного кодексу України.

Позивач зазначає, що внаслідок незаконного демонтажу рекламної конструкції, розміщеної на підставі чинного на момент демонтажу дозволу №1220/395 від 25.05.2006р., йому було заподіяно збитки в розмірі 798636грн. Саме на таку суму було визначено вартість витрат на відновлення рекламної конструкції згідно звіту від 17.06.2015р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2016р. було порушено провадження управі та призначене судове засідання. Цією ж ухвалою до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучено Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради м. Дніпро.

У письмових поясненнях №706/16 від 28.03.2016р., наданих до суду 29.03.2016р., позивач вказав, що згідно матеріалів, долучених відповідачем до кримінального провадження (внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002958) та матеріалів справи №904/175/16, демонтаж рекламної конструкції був здійснений ТОВ «Аркада ОСОБА_3».

Разом з тим, відповідно до відомостей, зазначених у допиті осіб, що безпосередньо проводили демонтаж, останні проводили його як вільнонаймані особи, грошові кошти отримували готівкою, не мають відношення до ТОВ «Аркада ОСОБА_3». Організація демонтажу здійснювалась безпосередньо працівниками Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління»Дніпропетровської міської ради.

На підставі викладеного позивач стверджує, що демонтаж здійснювався поза межами правового поля, з перевищенням службових повноважень співробітниками відповідача.

Також на адресу суду позивачем було надано заяву №707/16 від 29.03.2016р. про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив додатково стягнути з відповідача суму упущеної вигоди в розмірі 180000грн. З огляду на приписи Господарського процесуального кодексу України, вказана заява є заявою про зміну предмету позову. Оскільки вона була подана з дотриманням вимог чинного законодавства, суд прийняв її до розгляду.

Заявляючи про наявність упущеної вигоди, позивач посилається на неотримання ним внаслідок незаконного демонтажу рекламної конструкції плати за надання послуг з розміщення рекламного сюжету на підставі договору №1338-14-МБ від 29.12.2014р. Згідно умов цього договору щомісячна вартість послуг дорівнює 18000грн.(з ПДВ), строк надання послуг до 25.05.2019р. У звязку з демонтажем рекламної конструкції, договір було розірвано, а підприємство не отримало прибуток в розмірі 180000грн. за період з червня 2015р. по березень 2016р.

У відзиві, наданому до суду 11.04.2016р., відповідач не погодився із заявленими вимогами в повному обсязі.

Відповідно до пунктів 2.4, 2.5 Порядку розміщення зовнішньої реклами в м. Дніпропетровськ, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №1148 від 31.08.2011р., Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління»Дніпропетровської міської ради реалізує господарську компетенцію органів місцевого самоврядування у сфері розміщення зовнішньої реклами в м. Дніпрі.

До повноважень підприємства, зокрема, належить укладання договорів про тимчасове користування місяцями розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності; укладання договорів про тимчасове користування міською територією для проведення робіт, повязаних з розташуванням рекламних засобів; організація і проведення демонтажу рекламних засобів власними силами або із залученням сторонніх організацій в порядку встановленому виконавчим комітетом міської ради.

Пунктами 7.1-7.3 вказаного Порядку визначено, що реконструкція місць розташування на території міста виконується відповідно до пообєктних схем оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами, затверджених відповідними рішеннями виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради.

Рішення про затвердження оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами визнається рішенням про зміну містобудівної ситуації стосовно певного обєкту.

При впровадженні пообєктних схем оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами ті існуючі обєкти, що не зазначені в цих схемах, підлягають демонтажу силами розповсюджувача зовнішньої реклами. У разі невиконання такого демонтажу, Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління»Дніпропетровської міської ради має право демонтувати рекламний засіб в примусовому порядку відповідно до Порядку демонтажу та зберігання рекламних засобів, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради.

Відповідач зазначає, що позивача було повідомлено про необхідність у звязку зі зміною містобудівної ситуації самостійно демонтувати рекламні засоби, у тому числі, спірний обєкт.

Згідно пункту 3.9 договору №1220 від 01.10.2011р. про тимчасове користування місцями розміщення рекламних засобів, укладеного між сторонами, позивач зобовязаний за власний рахунок своєчасно здійснювати демонтаж та монтаж рекламних засобів у звязку з необхідністю переміщення їх на нове місце у разі зміни містобудівної ситуації, реконструкції, ремонту, будівництва на місці розташування рекламного засобу.

Пунктом 6.2 договору №1220 від 01.10.2011р. передбачено, що у разі невиконання самостійно демонтажу в передбачений термін та/або невиконання вимоги підприємства щодо демонтажу, підприємство має право здійснити демонтаж примусово в порядку, встановленому виконкомом міської ради. Підприємство не несе відповідальності перед розповсюджувачем зовнішньої реклами за збитки, які виникли у розповсюджувача внаслідок демонтажу.

Примусовий демонтаж спірної рекламної конструкції здійснювався відповідачем на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №275 від 30.04.2015р., яке на момент демонтажу було дійсним та було обовязковим для сторін.

З огляду на викладене, відповідач вважає необґрунтованим посилання позивача на рішення Бабушкінського районного суду від 14.12.2015р. у справі №200/17381/15-а.

Також відповідач не погоджується з сумою збитків, визначених позивачем в розмірі 798636грн., наполягаючи на помилкових розрахунках та недоведеності заподіяння збитків.

У письмових поясненнях, наданих до суду 20.04.2016р., представник третьої особи підтримав правову позицію відповідача та заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Демонтаж рекламної конструкції було здійснено на підставі чинного рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №275 від 30.04.2015р. Позивачем не доведено факт незаконності дій відповідача щодо проведення робіт з демонтування рекламних конструкцій.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2016р. провадження у справі було зупинено до розгляду Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом апеляційної скарги на постанову Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 14.12.2015р. у справі №200/17381/15-а.

Листом №904/1645/32040/16 від 29.06.2016р. було викликано сторін та третю особу у судове засідання для вирішення питання щодо поновлення провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2016р. було поновлено провадження по справі та призначено судове засідання. Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не зявилися.

В судовому засіданні від 13.07.2016р. представник позивача вказав про збільшення розміру позовних вимог (заява №717/16 від 27.05.2016р., надана до суду 30.05.2016р.) та просив - визнати протиправним демонтаж рекламної конструкції, за дозволом №1220/395 від 25.05.2006р., виданого на підставі рішення виконавчого комітету міської ради №1999 від 18.05.2006р.; стягнути з Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради матеріальну шкоду у розмірі 854536грн.; стягнути з Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради суму у розмірі 234000грн. в якості упущеної вигоди за період з червня 2015р. по червень 2016р включно.

Суд перевірив, чи є повноваження на вчинення цієї дії у представника позивача та чи стосується ця заява прав і обов`язків сторін щодо предмету позову та прийняв заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Також позивач клопотав про вжиття заходів із забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківський рахунок, що відкритий на імя Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради. В обґрунтування цієї заяви посилався на перебування відповідача в стадії ліквідації за рішенням власника.

У судовому засіданні від 26.07.2016р. представник позивача надав уточнення заяви про забезпечення позову, у якому просить суд накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку відповідача в межах суми позовних вимог, а саме в розмірі 1088536грн.

Дослідивши вказане клопотання, суд відмовляє в його задоволенні з наступних підстав.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент предявлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач посилається на перебування відповідача в стані припинення на підставі рішення Дніпропетровської міської ради №26/8 від 18.05.2016р.

На момент вирішення спору запис про припинення Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради не внесений до єдиного державного реєстру.

Як вбачається зі змісту вказаного рішення, Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради реорганізується з припиненням юридичної особи шляхом приєднання до Комунального підприємства «Управління з організації благоустрою обєктів сфери відпочинку, споживчого ринку та захисту інтелектуальної власності» Дніпропетровської міської ради та зміною назви на Комунальне підприємство «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпропетровської міської ради.

Пунктом 3 рішення Дніпропетровської міської ради №26/8 від 18.05.2016р. встановлено, що Комунальне підприємство «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпропетровської міської ради є правонаступником усіх прав та обовязків Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради.

З огляду на викладене, відсутні підстави для вжиття заходів до забезпечення позову.

Заслухавши доводи сторін та третьої особи, дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією сторін та третьої особи що викладена письмово, наявна у матеріалах справи, господарський суд встановив наступне.

На підставі рішення виконавчого комітету міської ради №1999 від 18.05.2006р., Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОПСІТІ» отримало дозвіл №1220/395, виданий 25.05.2006р., на розміщення рекламного засобу в м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги (кільце), Жовтневий район. Дія вказаного дозволу продовжена до 25.05.2019р.

Згідно з дозволами, виданих 15.06.2006р., 21.06.2006р., були проведені роботи з розташування рекламного засобу за адресою м. Дніпропетровськ, Набережна Перемоги (кільце), Жовтневий район.

Відповідно до акту від 04.06.2015р. рекламний засіб, розташований за вищезгаданою адресою було демонтовано в примусовому порядку на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради «Про затвердження схеми розташування великогабаритних рекламних засобів по вул. Набережна Перемоги, вул. Космічній» №275 від 30.04.2015р.

В акті зазначено, що примусовий демонтаж здійснювався за участю представників КП «Адміністративно-технічне управління» підрядною організацією ТОВ «Аркада ОСОБА_3» м. Київ.

Як вбачається з матеріалів справи, рекламний щит (мегаборд) площею рекламної поверхні 100,3м2 був демонтований шляхом розрізання конструкції на шматки. Рештки цієї рекламної конструкції позивачу повернені не були.

Постановою Бабушкінського районного суду від 14.12.2015р. у справі №200/17381/15-а (2а/200/329/15), залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.05.2016р., визнано незаконним рішення виконкому Дніпропетровської міської ради «Про затвердження схеми розташування великогабаритних рекламних засобів по вул. Набережна Перемоги, вул. Космічна» №275 від 30.04.2015р.

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним демонтажу рекламної конструкції та стягнення збитків у вигляді вартості витрат на відновлення рекламної конструкції у розмірі 854536грн. і упущеної вигоди у розмірі 234000грн. за період з червня 2015р. по червень 2016р.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 225 Господарського кодексу України також передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим порушенням збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Але право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного зв'язку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки.

Таким чином, зі змісту ст. 22 Цивільного кодексу України та ст.224 Господарського кодексу України, вбачається, що для застосування такої міри відповідальності як стягнення майнової шкоди (збитків) потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При цьому, на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Як вбачається з пояснень позивача та відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, в провадженні господарського суду Дніпропетровської області розглядалась справа №904/175/15 за позовом Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради до ТОВ «ТОПСІТІ» про стягнення 29000грн. для відшкодування витрат, понесених у звязку з примусовим демонтажем рекламного засобу відповідача.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2016р. по справі №904/175/15, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.05.2016р., в задоволенні позовних вимог було відмовлено. На момент вирішення спору відсутні докази скасування вказаних судових рішень.

Згідно статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як встановлено в рішенні господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2016р. по справі №904/175/15 Комунальним підприємством «Адміністративне-технічне управління» Дніпропетровської міської ради (далі підприємство) та ТОВ «ТОПСІТІ» (далі розповсюджувач) був укладений договір про тимчасове користування місцями розміщення рекламних засобів №1220 від 01.10.2011р. (далі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору підприємство на підставі дозволів на розміщення зовнішньої реклами, наданих розповсюджувачу зовнішньої реклами рішеннями виконкому міської рада надає розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування місця для розташування рекламних засобів, які перебувають у комунальній власності, а розповсюджувач зовнішньої реклами розташовує рекламні засоби згідно з виданими дозволами та, здійснює оплату за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів.

Строк тимчасового користування місцями розташування рекламного засобу відповідає строку дії дозволу.

Відповідно до п. 3.8 договору розповсюджувач зовнішньої реклами за власний рахунок у встановлений строк та у встановленому порядку зобов'язався проводити демонтаж рекламних засобів по закінченню строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами, при скасуванні дозволу, розірванні цього договору, а також в інших випадках, передбачених цих договором, Порядком розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпропетровську (затвердженим рішенням виконкому міської ради №325 від 16.02.2004р., зі змінами за рішенням міської ради №1148 від 31.08.2011р.) та Положенням про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпропетровську (затвердженим рішенням міської ради №1148 від 31.08.2011р.). За власний рахунок усувати (у тому числі шляхом демонтажу) виявлені підприємством порушення у строк (*термін), зазначений у вимозі (попередженні) підприємства.

Відповідно до п. 6.1 договору демонтаж рекламного засобу можливий лише після закінчення строку тимчасового користування місцем розташування, у разі дострокового розірвання договору, а також в інших випадках, зазначених у Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпропетровську, Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпропетровську та/або у цьому договорі (в тому числі рекламного засобу, розміщеного з недодержанням зазначених у дозволів місця розташування рекламного засобу та/або конструкції рекламного засобу, рекламного засобу у разі тривалого або неодноразового порушення правил благоустрою території міста тощо), здійснює розповсюджувач власними силами (за свій рахунок) в передбачений термін.

Пунктом 6.2 договору передбачено, що разі невиконання самостійно демонтажу в цей термін та невиконання вимоги підприємства щодо демонтажу підприємство має право здійснити демонтаж примусово в порядку, встановленому виконкомом міської ради.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №275 від 30.04.2015р. було затверджено схему розташування великогабаритних рекламних засобів по вул. Набережній Перемоги від Мерефо-Херсонського моста до пл. Перемоги, вул. Космічній від пл. Перемоги до Запорізького шосе.

Розповсюджувачам зовнішньої реклами, великогабаритні рекламні засоби яких не відповідають схемі (п.1 цього рішення) за місцем розташування та видом, було вказано забезпечити демонтаж великогабаритних рекламних засобів протягом 3 днів з дати прийняття цього рішення. У подальшому розташування великогабаритних рекламних засобів можливе тільки відповідно до затвердженої схеми.

Також було встановлено, що у разі не проведення демонтажу розповсюджувачами зовнішньої реклами у визначений у рішенні термін, не демонтовані рекламні засоби підлягають примусовому демонтажу на підставі цього рішення (без прийняття додаткового рішення про примусовий демонтаж).

Вказаним рішенням відповідачу було доручено здійснити примусовий демонтаж цих рекламних засобів власними силами або із залученням сторонніх організацій у разі невиконання демонтажу рекламних засобів розповсюджувачами зовнішньої реклами у визначений у цьому рішення термін.

Відповідно до акту від 04.06.2015р. рекламний засіб, розташований за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги (кільце), Жовтневий район було демонтовано в примусовому порядку на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради «Про затвердження схеми розташування великогабаритних рекламних засобів по вул. Набережна Перемоги, вул. Космічній» №275 від 30.04.2015р.

В акті зазначено, що примусовий демонтаж здійснювався за участю представників КП «Адміністративно-технічне управління» підрядною організацією ТОВ «Аркада ОСОБА_3» м. Київ. Фактично, особою, відповідальною за демонтаж, є саме відповідач.

Частиною першою статті 16 Закону України «Про рекламу» передбачено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Частинами третьою та четвертою статті 16 Закону України «Про рекламу» встановлені певні обмеження та заборони щодо місця та об'єктів розташування засобів зовнішньої реклами та згідно з частиною п'ятою даної статті перелік обмежень та заборон щодо розміщення зовнішньої реклами, встановлений цим Законом, є вичерпним.

Пунктами 34-37 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2067 від 29.12.2003р. (далі Типові правила), також визначено перелік обмежень та заборон щодо розміщення зовнішньої реклами, який є вичерпним.

Крім того, згідно з пунктом 31 Типових правил дозвіл на розміщення зовнішньої реклами скасовується до закінчення строку його дії на підставі рішення виконавчого органу ради за письмовою заявою розповсюджувача зовнішньої реклами лише у разі невикористання місця розташування рекламного засобу безперервно протягом шести місяців або не переоформлення дозволу в установленому порядку.

Отже, виходячи з наведених положень законодавства, розміщення зовнішньої реклами у відповідному місці передбачається на підставі строкового дозволу, що надається виконавчим органом сільських, селищних, міських рад. Скасування такого дозволу до закінчення строку його дії можливе лише у передбачених наведеними нормами випадках. Крім цього, законодавством обмежено підстави, за наявності яких можливе проведення демонтажу рекламних засобів.

Як зазначалось раніше, дія дозволу №1220/395, виданого позивачу 25.05.2006р., на розміщення рекламного засобу продовжена до 25.05.2019р. Таким чином, на момент проведення примусового демонтажу рекламної конструкції дозвіл №1220/395 на розміщення рекламного засобу був чинний.

Правові підстави для скасування діючого для позивача дозволу №1220/395 на розміщення зовнішньої реклами по вул. Набережна Перемоги (кільце) у м. Дніпропетровськ, та для дострокового розірвання з позивачем договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів №1220 від 01.10.2011р. були відсутні.

Пунктом 4 Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпропетровську передбачено внесення відповідних змін у дозвіл на розміщення зовнішньої реклами, але підпунктом 4.1 чітко визначено, що такі зміни можуть бути внесені протягом строк дії дозволу тільки в разі виникнення потреби у зміни технологічної схеми рекламного засобу і лише за зверненням розповсюджувача зовнішньої реклами до робочого органу (відділ з питань реклами Дніпропетровської міськради). Докази звернення позивача з відповідною заявою до робочого органу відсутні.

Виходячи зі змісту підпункту 4.2 Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпропетровську, затвердженого рішенням виконкому міської ради №325 від 16.02.2004р., зі змінами згідно рішення міської ради №1148 від 31.08.2011р., демонтаж рекламних засобів, крім вище перелічених за текстом судового рішення випадків, можливий у разі зміни містобудівної ситуації, проведення реконструкції, ремонту, будівництва на місці розташування рекламного засобу, які зумовлюють необхідність зміни місця розташування рекламного засобу. Але і в цьому випадку, у десятиденний строк з початку виникнення вказаних обставин розповсюджувачу зовнішньої реклами надається інформація про інше місце, і тільки в разі недосягнення згоди щодо нового місця розташування рекламний засіб підлягає демонтажу. В даному спірному випадку у вказаний спосіб позивач не повідомлявся про виникнення обставин зміни містобудівної ситуації, проведення реконструкції, ремонту, будівництва на місці розташування його рекламного засобу зовнішньої реклами по вул. Набережна Перемоги (кільце) у м. Дніпропетровську, також як і не надавалася інформація про інше місце розміщення його великогабаритного рекламного щита. Відповідачем та третьою особою по справі зазначені обставини під час судового вирішення спору у цій справі не спростовані.

Пунктом 7 Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпропетровську, затвердженого рішенням виконкому міської ради №325 від 16.02.2004р., зі змінами згідно рішення міської ради №1148 від 31.08.2011р., встановлено вимоги до оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами.

Зокрема, реконструкція місць розташування на території міста виконується відповідно до пообєктних схем оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами, розроблених КП «Адміністративно-технічне управління» та затверджених відповідними рішеннями виконкому Дніпропетровської міської ради.

Підпунктами 7.2 та 7.3 вказаного Порядку встановлено, що рішення про затвердження схеми оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами визнається рішенням про зміну містобудівної ситуації стосовно певного об'єкта. При впровадженні пооб'єктних схем оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами ті існуючи рекламні засоби, які не зазначені в цих схемах, підлягають демонтажу силами розповсюджувача зовнішньої реклами. У разі невиконання такого демонтажу КП «Адміністративно-технічне управління» має право демонтувати рекламний засіб у примусовому порядку відповідно до порядку демонтажу та зберігання рекламних засобів, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради.

Положенням про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в м. Дніпропетровську, затвердженим рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №1148 від 31.08.2011р., також встановлений перелік рекламних засобів, що підлягають демонтажу.

Зокрема, згідно підпункту 1.4.6 у разі невідповідності місця розташування або самого рекламного засобу затвердженій пооб'єктній схемі оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами та у разі будь-якої реконструкції, ремонту, зміни містобудівної ситуації, будівництва на території з місцем розташування рекламного засобу (в тому числі, за необхідності у разі реконструкції, ремонту, зміни містобудівної ситуації, будівництва на прилеглій до місця розташування рекламного засобу території (прилеглого району)) у випадку невиконання демонтажу у встановлений строк розповсюджувачем зовнішньої реклами.

Отже, згідно Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпропетровську, демонтаж рекламного засобу можливий у разі зміни містобудівної ситуації стосовно певного обєкта, зміни схеми оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами, реконструкції, ремонту, будівництва на місці розташування рекламного засобу, які зумовлюють необхідність зміни місця розташування рекламного засобу, та за умов розроблення КП «Адміністративно-технічне управління» та їх затвердження відповідними рішеннями виконкому міської ради пообєктних схем оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами.

Як було встановлено в ухвалі Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.05.2016р. у справі №200/17381/15-а (2а/200/329/15) ані зміна містобудівної ситуації стосовно обєктів реклами, що належали в тому числі позивачеві (по вул. Набережна Перемоги (кільце) у м. Дніпропетровськ), ані рішення про зміну схеми оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами, чи проведення реконструкції, ремонту, будівництва на місці розташування рекламних засобів позивача не передували рішенню виконкому Дніпропетровської міської ради «Про затвердження схеми розташування великогабаритних рекламних засобів по вул. Набережна Перемоги, вул. Космічна» №275 від 30.04.2015р.

Дії відповідача з демонтажу рекламної конструкції ґрунтувались на незаконному рішенні органу місцевого самоврядування і визнання судом цього рішення незаконним означає його недійсність з моменту прийняття.

З огляду на вищевикладене та визнання в судовому порядку незаконним рішення виконкому Дніпропетровської міської ради «Про затвердження схеми розташування великогабаритних рекламних засобів по вул. Набережна Перемоги, вул. Космічна» №275 від 30.04.2015р., суд дійшов висновку про протиправність демонтажу рекламної конструкції за дозволом №1220/395 від 25.05.2006р., виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №1999 від 18.05.2006р.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, суд не приймає посилання відповідача на відсутність вини в його діях.

Позивач заявив до стягнення вартість витрат на відновлення рекламної конструкції в розмірі 854536грн., які складаються з суми в розмірі 798636грн. (витрати на відновлення рекламної конструкції) та з суми 55900грн. (інфляційне збільшення).

Витрати на відновлення рекламної конструкції були визначені за результатами оцінки, проведеної ТОВ «С-Тиматика» (сертифікат субєкта оціночної діяльності, виданий Фондом державного майна України №16035/14 від 18.02.2014р., кваліфікаційне свідоцтво оцінювача №1613 від 01.04.2000р. на проведення робіт з експертної оцінки майна на території України, видане Фондом державного майна України і Українським товариством оцінювачів).

Дослідивши зміст звіту про оцінку вартості витрат на відновлення рекламного щита (мегаборду) від 17.06.2015р., суд приймає його до уваги в якості доказу правомірності розміру витрат на відновлення рекламної конструкції.

Посилання відповідача на помилковість застосування показників фізичного зносу при розрахунку, судом не приймаються до уваги, оскільки наведене не впливає на обґрунтованість розрахунків. Згідно з матеріалами справи, при проведенні демонтажу рекламний щит (мегаборд) був порізаний на шматки. Як вбачається з формули, наведеної у звіті про оцінку, фізичний знос враховувався оцінювачем при визначенні вартості замінюваних готових виробів, вузлів. В даному звіті вказана вартість дорівнює « 0».

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми збитків в розмірі 798636грн. (витрати на відновлення рекламної конструкції).

В статті 225 Господарського кодексу України визначений чіткий перелік сум, що включаються до складу збитків. Сума інфляційної складової витрат на відновлення рекламної конструкції в цьому переліку відсутня. Тому суд відмовляє в стягненні з відповідача суми в розмірі 55900грн. (інфляційне збільшення).

Також позивач наполягає на стягненні з відповідача суми упущеної вигоди в розмірі 234000грн. за період з червня 2015р. по червень 2016р.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ТОПСІТІ» (далі виконавець) та ТОВ «Телерадіокомпанія «Авантайм» (далі замовник) був укладений договір про надання послуг з проведення рекламної компанії №1338-14-МБ від 29.12.2014р.(далі договір від 29.12.2014р.), згідно якого замовник доручає, а виконавець зобовязується надати освітлені рекламні поверхні, провести рекламну кампанію в місцях, визначених в пункті 2.3 договору, та на строк до 25.05.2019р.

Згідно пункту 2.3 договору від 29.12.2014р. місцем розташування спеціальних конструкцій є м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги (кільце). Зміни до цього пункту договору сторонами не вносились. Таким чином, вказане місце було єдиним місцем надання виконавцем послуг за договором від 29.12.2014р.

В додатку №1 до договору від 29.12.2014р. визначений розмір вартості послуг виконавця, а саме 18000грн. щомісяця.

Протягом дії договору від 29.12.2014р. до моменту примусового демонтажу рекламної конструкції виконавець надавав послуги та отримував від замовника належні платежі за договором. Внаслідок протиправного демонтажу рекламного щита, відповідачем було позбавлено позивача доходів, які він міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене.

З огляду на наведене, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача суми упущеної вигоди в розмірі 234000грн. за період з червня 2015р. по червень 2016р.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, статтями 1, 2, 4, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 21, 22, 33, 34, 35, 36, 49, 82, 83, 84, 85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОПСІТІ» м. Дніпро до Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради м. Дніпро за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради м. Дніпро про визнання протиправним демонтажу рекламної конструкції за дозволом №1220/395 від 25.05.2006р., виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, стягнення матеріальної шкоди у розмірі 854536грн. та упущеної вигоди у розмірі 234000грн. задовольнити частково.

Визнати протиправним демонтаж рекламної конструкції за дозволом №1220/395 від 25.05.2006р., виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради.

Стягнути з Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради м. Дніпро (Код ; місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, пр. Гагаріна, 13/15) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПСІТІ» м. Дніпро (Код ; місцезнаходження: 49054, АДРЕСА_1) суму збитків в розмірі 798636грн., суму упущеної вигоди у розмірі 234000грн., витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 16867грн.54коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Відмовити в задоволенні клопотання про вжиття заходів із забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку відповідача в межах суми позовних вимог.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 04.08.2016р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 08.08.2016р.

Суддя ОСОБА_4