КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2016 р. Справа№ 927/270/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Отрюха Б.В.

Михальської Ю.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: Мінченко В.М., Мандрика С.В. - представник

від відповідача: не з"явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промжитлосервіс"

на рішення

Господарського суду Чернігівської області

від 17.05.2016р.

у справі № 927/270/16 ( суддя І.А. Фетисова )

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промжитлосервіс"

до Відділу освіти Чернігівської районної державної адміністрації

про стягнення 40 007,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Відділу освіти Чернігівської районної державної адміністрації про стягнення за договором про надання послуг № 385 від 18.09.2015 р., акту виконаних робіт КБ2 від 24.09.2015 року та довідки про вартість виконаних робіт КБ3 від 24.09.2015 року основної суми боргу в сумі 36243,00 грн., 3354,95 грн. пені за несвоєчасне виконання умов зобов'язання, 179,91 грн. інфляційного збільшення заборгованості за несвоєчасне виконання умов зобов'язання та 229,37 грн. - 3% річних від простроченої суми.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2016р. у справі № 927/270/16 у позові відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю, посилаючись на те, що судом неповністю з'ясовані обставини, що мають значення по справі та порушено норми процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що місцевий господарський суд дійшов безпідставного та необґрунтованого, упередженого висновку в частині визнання недійсним Договору від 18.09.2015р. № 385 на підставі ч. 3 статті 48 Бюджетного кодексу України.

Апелянт звертає увагу суду на те, що відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 № 11/446 та рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005р..

Апелянт вважає, що судом першої інстанції безпідставно проігноровані та не застосовані норми міжнародного права та посилання на судову практику Європейського суду з прав людини щодо розгляду аналогічних справ. Відповідно до частини першої статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Також відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В судове засідання представник відповідача не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через відділ документального забезпечення суду 28.07.2016 від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача, оскільки він не скористались своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представника позивача, колегія встановила наступне.

18 вересня 2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Промжитлосервіс" ( виконавець за договором) та Відділом освіти Чернігівської районної державної адміністрації (замовник за договором) було укладено договір № 385 про надання послуг.

Відповідно до п. 1.1 укладеного договору замовник доручає, а виконавець зобов'язується надати такі послуги: гідрохімічне очищення системи опалення двоповерхового приміщення Редьківського навчально-виховного комплексу в селі Редьківка, Чернігівського району, Чернігівської області по вул. Процька, буд. 8.

За умовами п. 1.2 та п. 4.2.6 договору замовник зобов'язується своєчасно прийняти і оплатити послуги, які визначені у договорі.

У пункті 1.3 договору сторони встановили, що надані послуги за цим договором передаються виконавцем замовнику на підставі акту здачі-приймання наданих послуг, який підписується обома сторонами. У цьому договорі під актом сторони розуміють акти, складені за типовою формою КБ-2в та довідки, складені за типовою формою КБ-3.

Згідно пунктів 2.1-2.2 договору загальна сума договору складає 36 243,00 грн. без ПДВ. Кінцева сума договору може змінюватися, виходячи з фактичного обсягу наданих послуг, що підтверджується актом (актами) здачі-прийняття наданих послуг.

За надані послуги згідно п. 1.1 договору замовник сплачує виконавцю суму, яка буде визначена актом (актами) здачі-приймання наданих послуг (п. 3.1. договору).

Пунктом 3.2. договору сторони домовилися, що оплата здійснюється протягом 10 календарних днів після підписання замовником та виконавцем актів здачі-приймання наданих послуг у безготівковій формі шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця.

Кінцевий термін оплати замовником наданих і прийнятих послуг сторонами відповідно до п. 3.3 здійснюється не пізніше 30.12.2015 року з урахуванням п. 3.2 договору.

При несвоєчасній оплаті замовником вартості наданих послуг, згідно з п.6.4 договору, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день перевищення терміну сплати від суми неперерахованих коштів.

Штрафні санкції, передбачені п. 6.3 та п. 6.4 договору, нараховуються протягом всього терміну невиконання зобов'язання (п.6.8 договору).

Згідно з п. 12.1 договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2015 року, а в частині виконання взятих на себе зобов'язань - до повного їх виконання сторонами.

Актом приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року (форма КБ 2в) визначено локальний кошторис послуги (гідрохімічне очищення системи опалення) на загальну суму 36243,00 грн. та 295,16 грн. витрат труда робітників - будівельників на обсяг робіт. Акт 24.09.2015 р. підписаний обома сторонами та скріплена їх печатками.

Згідно з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2015 р. (форма КБ 3) вартість проведення робіт по гідрохімічному очищенню системи опалення двоповерхового приміщення Редьківського навчально-виховного комплексу в селі Редьківка, Чернігівського району, Чернігівської області становить 36243,00 грн. Довідка 24.09.2015 р. підписана сторонами та скріплена їх печатками.

Таким чином, позивач надав послуги, а відповідач підписуючи вищевказаний акт приймання виконаних робіт та довідку, прийняв виконані послуги.

25 лютого 2016 р. позивач склав вимогу про сплату заборгованості, адресовану відділу освіти Чернігівської районної державної адміністрації, згідно якої позивачем надані послуги, однією з яких є гідрохімічне очищення системи опалення двоповерхового приміщення Редьківського навчально-виховного комплексу в селі Редьківка, Чернігівського району, Чернігівської області по вул. Процька, буд. 8, згідно з договором № 385 на суму 36243,00 грн., а відповідачем не здійснено оплати за надані послуги у строк, визначений договором. В вимозі позивач просив в семиденний термін з моменту її отримання сплатити заборгованість на вказаний розрахунковий рахунок ТОВ "Промжитлосервіс". Вимога була направлена на адресу відповідача цінним листом з описом 27 лютого 2016 року. Згідно відповіді на запит по відстеженню пересилання поштового відправлення на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" лист з вимогою вручено адресату (одержувачу) особисто 03.03.2016 р.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи, оскільки відповідач зобов'язання по основному договору не виконав, заборгованість у сумі 36243,00 грн. не сплатив. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 3 354, 95 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов»язання, 179, 91 грн. інфляційних втрат та 229, 37 грн. 3% річних нарахованих позивачем відповідно до умов договору.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що укладений між позивачем та відповідачем договір є нікчемний в силу приписів ст. 215 ЦК України внаслідок порушення при його вчиненні Бюджетного кодексу України, яким не дозволяється придбання послуг протягом бюджетного періоду без відповідного бюджетного асигнування.

Колегія вважає висновки суду першої інстанції помилковими, оскільки у цивільних відносинах їх учасники, до яких належать, зокрема, суб'єкти публічного права, територіальні громади, є рівними, і вільними у виборі своїх контрагентів, у визначенні предмету та умов договору. Актами цивільного законодавства, крім Цивільного кодексу України, є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції та цього Кодексу.

Бюджетний Кодекс не є актом цивільного законодавства, а тому не підлягає застосуванню до цивільних правовідносин.

Колегією встановлено, що договір № 385 від 18.09.2015р. укладений між сторонами за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 838 Цивільного кодексу України встановлено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Згідно ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Статтею 854 ЦК України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За приписами ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частина 4 статті 882 даного Кодексу передбачає, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ "Промжитлосервіс" у вересні 2015 року виконало на замовлення відділу освіти Чернігівської РДА роботи, обумовлені Договором: гідрохімічне очищення системи опалення двоповерхового приміщення Редьківського навчально-виховного комплексу в селі Редьківка, Чернігівського району, Чернігівської області по вул. Процька, буд. 8.

24.09.2015р. між ТОВ "Промжитлосервіс" та Відділом освіти Чернігівської районної державної адміністрації підписано та скріплено відтисками печаток акт прийому-здачі виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року (форма КБ2в) та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2015 (форма КБ-3) на суму 36 243,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, договір від 18.09.2015 № 385 сторонами не розривався, недійсним в судовому порядку не визнавався, отже є дійсним. Відповідачем фактичне виконання позивачем робіт не заперечується, претензій, стосовно якості виконаних робіт відповідачем не заявлено.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, останній не оплатив позивачу надані послуги в сумі 36 243,00 грн. згідно договору №385 від 18.09.2015р.

Відповідач заперечуючи проти позову вказував на те, що згідно Положення про відділ освіти Чернігівської районної державної адміністрації (Положення) відповідач є структурним підрозділом Чернігівської районної державної адміністрації (п. 1 Розділу І Положення).

Відділ освіти є бюджетною неприбутковою організацією і фінансується за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів (п.п. 2.4 Розділ І Положення).

Згідно розділу IV Положення відділ освіти є розпорядником бюджетних коштів, бере участь у розробці проекту економічного і соціального розвитку району, здійснення програм та заходів, які проводяться за рахунок коштів бюджету.

Згідно п. 4 розділу IV Положення відділ освіти здійснює процедуру закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок бюджетних коштів згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 6 розділу IV Положення, відповідно до затвердженого бюджетного розпису відділ освіти одержує бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів.

Кошторис є основним плановим документом бюджетної установи, надає повноваження щодо отримання доходів і здійснення видатків, визначає спланування коштів для виконання бюджетною установою своїх функції та досягнення цілей, визначених на бюджетний період відповідно до бюджетних призначень.

Відповідно до п. 1 розділу V Положення за порушення договірних обов'язків відділ освіти несе відповідальність згідно з чинним законодавством.

Листом №01-15/1387 від 13.11.2015р. відповідач звертався до фінансового управління Чернігівської РДА для винесення питання на розгляд щодо пропозиції про зміни до бюджету на 2015 рік.

Проте, листом №01-04/921 від 14.12.2015р. районна рада фактично відмовила у виділенні коштів для оплати послуг позивача, що в свою чергу стало наслідком невключення грошових коштів на оплату послуг позивача до кошторису відділу освіти на 2015 рік.

З кошторису на 2015 рік вбачається, що відділу освіти Чернігівської районної державної адміністрації не були передбачені видатки на оплату послуг по КЕКв 2240 на гідрохімічне очищення системи опалення Редьківського навчально-виховного комплексу по вул. Процька, 8 в селі Редьковка, Чернігівського району, Чернігівської області (п.1.1. договору), і відповідні зміни до кошторису на 2015 рік в установленому законодавством порядку внесені не були.

З цих підстав договір про надання послуг №385 від 18.09.2015р. не був зареєстрований як юридичне зобов'язання в територіальному органі державної казначейської служби України, оскільки за даним договором не було виділено відповідних призначень.

В подальшому, кошторисом відділу освіти на 2016р., відповідачем було передбачено кошти на оплату робіт за Договором надання послуг №385 від 18.09.2015р. в розмірі 36243,00грн.

18.02.2016р. на адресу Чернігівської РДА, структурним підрозділом якої є відділ освіти, надійшов лист Чернігівської районної ради від 17.02.2016 №01-04/137 з пропозицією утриматись від здійснення оплати на надані позивачем послуги, до даного листа був доданий Акт від 12.02.2016р. робочої групи щодо перевірки ефективності проведення робіт з гідроочистки систем опалення в загальноосвітніх закладах району.

17.02.2016р. відділом освіти на адресу позивача був направлений лист №01-15/183 з проханням надати відповідь на питання, визначені робочою групою Чернігівської районної ради до 25.02.2016, який залишений позивачем без реагування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було виконано роботи у відповідності з умовами договору № 385 від 18.09.2015, які були прийняті відповідачем без зауважень за актами здачі-приймання не може бути поставлена під сумнів робочою групою Чернігівської районної ради , оскільки у правовідносинах, з яких виник спір, правом заперечувати якість робіт володіє замовник. Тому пропозиція районної ради на підставі акта робочої групи утриматись від здійснення оплати позивачу виконаних робіт за Договором робіт є неправомірною, і не звільняє замовника ( відповідача) від виконання зобов'язань за договором і від відповідальності за несвоєчасне їх виконання.

Позивач звертався з претензією №43 від 25.02.2016р. до відповідача у позасудовому порядку сплатити заборгованість у сумі 36 243,00 грн. на підставі договору №385 від 18.09.2015р., однак відповідач на момент прийняття судом першої інстанції рішення суму боргу не сплатив.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку про, те що вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу в сумі 36 243, 00 грн., є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача з посиланням на ту обставину, що він є бюджетною неприбутковою установою та виділення коштів здійснюється рішенням Чернігівською районною радою в порядку ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" не є підставою для звільнення відповідача від виконання обов'язків за договором.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 № 11/446 та рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005р.

Також відсутні будь-які підстави вважати зобов'язання Відділу освіти Чернігівської районної державної адміністрації, взяті відповідачем згідно Договору від 18.09.2015р. № 385 недійсними в порядку статті 48 Бюджетного кодексу України з огляду на те, що ч.3 ст. 48 Бюджетного кодексу України не визначає недійсність договору за законом.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити про те, що посилання відповідача на відсутність бюджетного призначення на фінансування гідрохімічного очищення системи опалення двоповерхового приміщення Редьківського навчально-виховного комплексу в селі Редьківка, Чернігівського району, Чернігівської області по вул. Процька, буд. 8, не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати цих робіт, оскільки в разі відсутності коштів для оплати зазначених робіт, відповідач був вправі та мав фактичну можливість призупинити виконання умов договору з моменту виявлення відсутності коштів для оплати робіт, а не приймати роботи за актами приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2015р.

Згідно з частиною першої статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Враховуючи викладене, відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність Відділу освіти Чернігівської районної державної адміністрації і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, передбаченого договором.

Крім того, як встановлено судом з кошторису на 2016 рік передбачена оплата за договором про надання послуг на заявлену позивачем суму (36 243,00 грн.).

Позивач просив суд стягнути з відповідача 3 354 грн. пені, 179, 91 грн. інфляційних нарахувань та 229, 37 грн. 3% річних за загальний період з 01.01.2016р.-17.03.2016р.

Відповідно до п. 6.4 договору при несвоєчасній оплаті Замовником вартості виконаних Виконавцем послуг, Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожен день прострочення терміну сплати від суми не перерахованих коштів.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевикладеного судова колегія приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення 3 354 грн. пені, 179, 91 грн. інфляційних нарахувань та 229, 37 грн. 3% річних за загальний період з 01.01.2016р.-17.03.2016р. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача - Чернігівську районну раду Чернігівської області, з огляду на те, що правовідносини виникли між сторонами договору, а тому виконання ними зобов'язань за договором, не впливає на обсяг прав чи зобов'язань третіх осіб які не є учасниками цих правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення позову в повній мірі не врахував норми матеріального права і, належним чином не встановив всі обставини справи, дійшов безпідставного висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об»єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи вищевикладені обставини колегія приходить до висновку, що рішення місцевого суду не відповідає фактичним обставинам справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню, а апеляційна скарга підлягає задоволенню

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача згідно ст. 49 ГПК України в зв'язку із задоволенням апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промжитлосервіс" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2016р. у справі № 927/270/16 задовольнити.

Рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2016р. у справі № 927/270/16 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Відділу освіти Чернігівської районної державної адміністрації (14027, Чернігівська обл., місто Чернігів, вул. Шевченка, 48, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промжитлосервіс" (01133, м. Київ, пров. Лабораторний, 1, оф. 176, ) основний борг в розмірі 36 243,00 грн., 3 354,95 грн. пені за несвоєчасне виконання умов зобов'язання, 179,91 грн. інфляційного збільшення заборгованості за несвоєчасне виконання умов зобов'язання, 229,37 грн. - 3% річних від простроченої суми, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1378 грн. та витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 515, 80 грн.

Видати наказ.

Видачу наказу доручити Господарському суду Чернігівської області.

Матеріали справи № 917/270/16 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Б.В. Отрюх

Ю.Б. Михальська