РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2016Справа №910/26494/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Глоінвест"
До 1) Публічного акціонерного товариства "Альфа-банк" 2) Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України; 3) Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
1) Приватний нотаріус Хмельницького нотаріального округу Гусєва Людмила Василівна 2) Державне підприємство "Сетам"
Провизнання результатів електронних (прилюдних) торгів недійсними

Суддя Андреїшина І.О.
У судовому засіданні брали участь представники сторін:

Від позивачане з'явився
Від відповідача-1Новик Є.М. за довіреністю від 12.04.2016
Від відповідача-2не з'явився
Від відповідача-3не з'явився
Від третьої особи-1 не з'явився
Від третьої особи-2не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Глоінвест" звернулося до суду з позовом від 06.01.2015, за яким просить суд:

- визнати недійсними електронні торги (результати), призначені на 20.04.2015 по лоту № 55826 Державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, оформлені протокол від 20.04.2015 № 67 про придбання предмету іпотеки в порядку ст. 49 Закону України "Про іпотеку", а саме: торгівельного комплексу (літера А-2), загальною площею 27 041,6 кв.м., котельні (літера Б), загальною площею 48,4 кв.м., насосної станції (літера В), загальною площею 61,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., м. Хмельницький, Геологів проїзд, будинок 7/1;

- визнати недійсним акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 06.05.2015 № 40215178/2, затверджений 06.05.2015 заступником директора Департаменту - начальником Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Асадовим В.Т., а саме: торгівельного комплексу (літера А-2), загальною площею 27 041,6 кв.м., котельні (літера Б), загальною площею 48,4 кв.м., насосної станції (літера В), загальною площею 61,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., м. Хмельницький, Геологів проїзд, будинок 7/1;

- визнати недійсним свідоцтво про придбання Публічним акціонерним товариством "Альфа Банк" нерухомого майна з прилюдних торгів (свідоцтва права власності), видане 06.08.2015, приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Гусєвою Людмилою Василівною на підставі акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 06.05.2015 № 40215178/2 на торгівельний комплекс з інфраструктурою (автостоянки, офіси, товарні склади), загальною площею 27 151,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., м. Хмельницький, Геологів проїзд, будинок 7/1, а саме: торгівельного комплексу (літера А-2), загальною площею 27 041,6 кв.м., котельні (літера Б), загальною площею 48,4 кв.м., насосної станції (літера В).

Відповідачами за описаними позовними вимогами було визначено Публічне акціонерне товариство "Альфа Банк", Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України.

Позовні вимоги мотивовані порушенням законодавчих норм, якими регулюється процедура та особливості проведення електронних торгів через недотримання вимог про необхідність публікації повідомлення про проведення електронних торгів у при наймі двох місцевих (за місцем розташування предмета іпотеки) друкованих засобах масової інформації, а також недотримання вимог про необхідність повідомлення іпотекодавця про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна.

До позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Глоінвест" також було приєднано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2015 за даною позовною заявою порушено провадження у справі № 910/26494/15, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Хмельницького нотаріального округу Гусєву Людмилу Василівну (відносно відповідача-2), призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 25.11.2015, зобов'язано учасників провадження надати певні документи.

12.11.2015 від приватного нотаріуса Хмельницького нотаріального округу Гусєвої Людмили Василівни надійшли письмові пояснення по справі з приєднаною до них копією свідоцтва про придбання арештованого майна з прилюдних (електронних) торгів від 06.08.2015 № 2221, в яких повідомлялося про обставини видачі оскаржуваного у справі свідоцтва. Зокрема, третя особа-1 вказує, що 06.08.2015 до неї звернувся уповноважений представник Публічного акціонерного товариства "Альфа Банк" із заявою про вчинення нотаріальної дії і, після перевірки наданої ним документації та з'ясування відсутності заборон та арештів щодо об'єкта нерухомості, відсутності судових проваджень щодо нього, не виявивши порядень законодавства, нотаріусом було видано назване свідоцтво.

У судовому засіданні 25.11.2015 судом було отримано від відповідачів-1, 2 відзиву на позовну заяву з додатками, заперечення проти позову від відповідача-3.

Представник відповідача-1 заявив клопотання про передачу справи за підсудністю.

Зважаючи на відсутність у матеріалах справи станом на час проведення судового засідання названого клопотання, з метою дослідження доказів ухвалою від 25.11.2015 розгляд справи було відкладено на 09.12.2015.

Ухвалою від 09.12.2015 до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на прете спору на стороні відповідача було залучено Державне підприємство "Сетам", а також ухвалено направити справу за виключною підсудністю до Господарського суду Хмельницької області враховуючи місцезнаходження майна.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2016, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 26.04.2016 ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.12.2015 скасовано, матеріали справи направлено до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2016 судове засідання у справі № 910/26464/15 було призначено на 25.05.2016, зобов'язано учасників провадження надати певні документи.

25.05.2016 в судовому засіданні було розглянуто по суті та відхилено клопотання арбітражного керуючого Болховітіна Віталія Михайловича - розпорядника майна позивача у справі про банкрутство останнього про залучення до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, прийнято від відповідача-1 заяву про застосування строку позовної давності, відкладено розгляд справи на 15.06.2016 у зв'язку з неявкою представника позивача, відповідачів-2, 3, третьої особи-1.

У судовому засіданні 15.06.2016 судом було відхилено клопотання позивача про відкладення розгляду справи, прийнято від відповідача-1 заяву про застосування строку позовної давності, розгляд справи відкладено на 22.06.2016 в порядку приписів ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

22.06.2016 в судовому засіданні судом здійснено перехід до розгляду спору по суті, заслухано пояснення присутніх представників учасників провадження у справі, відкладено розгляд справи на 14.07.2016 за клопотанням представника позивача.

Станом на час проведення судового засідання 14.07.2016 від Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" до суду надійшла заява про залучення до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, що була розгляну та відхилена судом.

Заслухавши пояснення присутніх у засіданні представників по суті спору, 14.07.2016 суд відклав розгляд справи на 03.08.2016 зважаючи на клопотання представника позивача про надання часу для представлення доказів на підтвердження того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Глоінвест" не отримувало повідомлень від організатора аукціону.

У судове засідання, призначене на 03.08.2016, з'явився представники відповідача-1.

Через відділ діловодства суду від позивача надійшли письмові пояснення по справі з додатками.

Зважаючи на обмеженість процесуальних строків вирішення спору, неодноразове заслуховування пояснень представників учасників провадження у справі по суті заявленого спору, наявність в матеріалах справи численних письмових пояснень та заперечень, суд вважає за можливе провести судове засідання з винесенням остаточного процесуального документу 03.08.2016 за відсутності у засіданні представників позивача, відповідачів-1,2 та третіх осіб, довірителі яких своєчасно та належним чином повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно з позовною заявою, усними та письмовими поясненнями представника позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Глоінвест" вважає недійсними електронні (прилюдні) торги, проведені Державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України 06.08.2015, оформлені протоколом № 67 щодо продажу належного позивачеві нерухомого майна - предмету іпотеки за договором 08.09.2011 № 659/11 (торгівельного комплексу (літера А-2), загальною площею 27 041,6 кв.м., котельні (літера Б), загальною площею 48,4 кв.м., насосної станції (літера В), загальною площею 61,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., м. Хмельницький, Геологів проїзд, будинок 7/1), а також складені за наслідками спірних торгів акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 06.05.2015 № 40215178/2 та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (свідоцтво право власності) у зв'язку з порушеннями порядку, встановленого чинним законодавством України, зокрема, Тимчасового положення реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 № 68/5 та Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 № 656/5.

Так, позивач зазначає, що не був обізнаний з ціною реалізації предмета іпотеки та не був повідомлений організатором електронних торгів про дату і час їх проведення, що саме по собі є підставою для задоволення заявленого позову.

Крім того, позивач зауважує на відсутності у відповідача-3 доказів вручення іпотекодержателю вказаного повідомлення та просить суд поновити строки для подання позовної заяви - тримісячного строк для оскарження результатів електронних торгів, передбаченого ст 48 Закону України "Про іпотеку", адже позивач дізнався про факт оцінки та реалізації предмету іпотеки лише після отримання заяви Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про порушення провадження у справі про його банкрутство і лише 25.08.2015. Поряд з цим, позивач вважає, що до заявлених ним позовних вимог підлягають застосуванню загальний строк позовної давності у три роки.

Також, позивач посилався на те, що наявність заявленого до суду спору обумовлена недотриманням іпотекодержателем застереження, погодженого в іпотечному договорі від 08.09.2011.

Відповідно до відзивів і заперечень на позовну заяву та пояснень представників відповідачів, Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк", Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Дердавне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України проти позову заперечують, стверджуючи про безпідставність позовних та їх спростування наявними у справі фактичними даними, якими стверджується факт публікації в засобах масової інформації двох повідомлень про проведення електронних торгів та надіслання позивачеві як іпотекодавцеві передбаченого законодавством повідомлення про реалізацію предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів з необхідними відомостями, зокрема, про стартову ціну проваджу, дату, час їх проведення. Відповідачі вважають відсутніми порушення законодавства, на які посилається позивача, обґрунтовуючи своїх вимоги та, відповідно, відсутніми порушення прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Глоінвест".

Поряд з цим, Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" просить суд відмовити позивачеві у позові через пропуск ним тримісячного строк для оскарження результатів електронних торгів, передбаченого ст. 48 Закону України "Про іпотеку".

В отриманих судом 25.05.2016 письмових поясненнях Державного підприємства "Сетам" вказується, що електронні торги третьою особою не проводилися, Державне підприємство "Сетам" не є правонаступником Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, незважаючи на ліквідацію останнього, а тому не повинно відповідати у заявленому позові, не порушувало прав чи інтересів позивача.

Розглянувши подану одночасно з позовною заявою заяву про забезпечення позову, суд не вбачає підстав для її задоволення, зважаючи на таке.

У своїй заяві позивач просить вжити заходів по забезпеченню позову шляхом заборони відповідачу-1 відчужувати торгівельний комплекс з інфраструктурою (автостоянки, офіси, товарні склади) оскільки його було реалізовано за заниженою ціною та наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Глоінвест" інших кредиторів, вимоги яких можуть бути задоволені за рахунок продажу майна за більш високою ціною у разі задоволення заявленого позову.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених ст. 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

На переконання суду, позивач не довів реальності існування загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі невжиття заявлених ним заходів. При цьому, суд враховує, що у ході розгляду справи позивач не наполягав на задоволенні його заяви, а також зважає на те, що незважаючи на наслідки вирішення цього спору, позивач матиме можливість скористатися передбаченими законодавством механізмами для повернення у свою власність (оформлення на своє ім'я) майна, що було предметом іпотеки за іпотечним договором від 08.09.2011 № 659/11.

У судовому засіданні 03.08.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, оглянувши оригінали документів, копії яких містяться в матеріалах справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

08.09.2011 Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" в якості позикодавця (по тексту договору - банк) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Глоінвест" в якості позичальника уклали договір про відкриття кредитної лінії № 128/11, за яким банк зобов'язався відкрити позичальнику мультивалютну невідновлювальну кредитну лінію та надати кредит, тобто грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання позичальникові зі сплатою відсотків за користування кредитом на будівництво торгівельного комплексу з інфраструктурою, товарних складів та автостоянки за адресою: м. Хмельницький, проїзд Геологів, 7/1, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти, комісії, можливі штрафні санкції та виконувати інші зобов'язання, передбачені договором.

Виконання грошових зобов'язань позичальника за названим договором забезпечувалося іпотекою належного позивачеві нерухомого майна та порукою Публічного акціонерного товариства "Мостобуд". Так, зокрема, 08.09.2011 Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" в якості іпотекодержателя та Товариство з обмеженою відповідальністю "Глоінвест" в якості іпотекодавця уклали іпотечний договір № 659/11, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., зареєстрований в реєстрі за № 17986.

У п. 2.1 іпотечного договору сторони встановили, що ним забезпечується виконання іпотекодавцем зобов'язання, що виникло на підставі договору про відкриття кредитної лінії від 08.09.2011 № 128/11 або може виникнути на підставі нього у майбутньому щодо повернення кредиту (кожного траншу), сплати процентів за користування кредитом та комісії, можливого дострокового повернення кредиту і сплати процентів у передбачених законодавством випадках, сплати неустойки (пені, штрафу), відшкодування збитків, заподіяних іпотекодержателю внаслідок невиконання або неналежного виконання свої зобов'язань.

Відповідно до п. 3.1 іпотечного договору в редакції договору про внесення змін та доповнень від 31.05.2012 № 4 предметом іпотеки є торгівельний комплекс з інфраструктурою (автостоянки, офіси, товарні склади), загальною площею 27 151,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., м. Хмельницький, Геологів проїзд, будинок № 7/1 та належить іпотекодавцеві на праві власності. До складу нерухомого майна, що є предметом іпотеки, входять торгівельний комплекс (літера А-2), загальною площею 27 041,6 кв.м., котельня (літера Б), загальною площею 48,4 кв.м., насосна станція (літера В), загальною площею 61,8 кв.м.

За домовленістю сторін, предмет іпотеки було оцінено в 199 803 605,00 грн. (п. 3.7 іпотечного договору в редакції договору про внесення змін та доповнень від 25.04.2012№ 3).

У зв'язку з простроченням позичальника Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернувся до нотаріуса для отримання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки.

08.10.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на майно - торгівельний комплекс з інфраструктурою (автостоянки, офіси, товарні склади), загальною площею 27 151,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., м. Хмельницький, Геологів проїзд, будинок № 7/1та належить іпотекодавцеві на праві власності та складається з торгівельного комплексу (літера А-2), загальною площею 27 041,6 кв.м., котельні (літера Б), загальною площею 48,4 кв.м., насосної станції (літера В), загальною площею 61,8 кв.м. для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" у розмірі 73 948 500,88 грн. та 4 699 432,35 доларів США.

У вересня 2009 року Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Глоінвест" та Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" 71 848 344,38 грн. та 4 589 149,04 доларів США заборгованості і штрафних санкцій у зв'язку з простроченням за договором про відкриття кредитної лінії від 08.09.2011 № 128/11.

14.10.2013 Державною виконавчою службою України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 40215178 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С. від 08.10.2013 № 3272 про звернення стягнення на торгівельний комплекс з інфраструктурою (автостоянки, офіси, товарні склади), загальною площею 27 151,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., місто Хмельницький, Геологів проїзд, будинок № 7/1 та складається з торгівельного комплексу (літера А-2), загальною площею 27 041,6 кв.м., котельні (літера Б), загальною площею 48,4 кв.м., насосної станції (літера В), загальною площею 61,8 кв.м. і належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Глоінвест".

28.10.2013 головою Державної виконавчої служби України винесено постанову про утворення виконавчої групи щодо виконання виконавчого напису від 08.10.2013 № 3272 у складі державних виконавців відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України та управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області.

08.11.2013 у процесі здійснення виконавчого провадження ВП № 40215178 відбувся опис і арешт майна боржника, про що складено відповідний акт, з яким боржник за виконавчим провадженням був ознайомлений та отримав копію цього акту.

05.12.2014 Державною виконавчою службою України винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Призначеним у виконавчому провадженні суб'єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська експертна група" складено висновок з незалежної оцінки майна, згідно з якими ринкова вартість (початкова ціна майна на прилюдних торгах (аукціоні) об'єкту оцінки (торгівельного комплексу з інфраструктурою (автостоянки, офіси, товарні склади), загальною площею 27 151,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., місто Хмельницький, Геологів проїзд, будинок № 7/1) станом на 05.12.2014 становить 35 169 382,00 грн. без урахування податку на додану вартість.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.12.2013 у справі № 910/17195/136 , залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.05.2014, задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" та стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Глоінвест" та Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" заборгованість за кредитом у розмірі 63 600 000,00 грн. та 4 200 000,00 доларів США, що становить еквівалент 33 570 600,00 грн. по курсу Національного банку України станом на 30.12.2013, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 9 107 107,30 грн. та 423 958,33 доларів США, що становить еквівалент 3 388 698,93 грн. по курсу Національного банку України станом на 30.12.2013, пеню за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 1 087 298,63 грн. та 71 802,74 доларів США, що становить еквівалент 573 919,30 грн. по курсу Національного банку України станом на 30.12.2013, пеню за прострочення сплати процентів у розмірі 154 094,95 грн. та 3 671,28 долар США, що становить еквівалент 29 344,54 грн. по курсу Національного банку України станом на 30.12.2013, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 70 540,50 грн.

05.02.2015 Державною виконавчою службою України складено повідомлення про вартість арештованого майна № 13-0-35-3318/2.-323/4 при виконанні виконавчого напису нотаріуса від 08.10.2013 № 3272 згідно зі звітом про оцінку майна, складеного 31.01.2015, яка станом на 05.12.2014 становить 35 169 382,00 грн.

У подальшому Державною виконавчою службою України направлено документи щодо проведення реалізації належного боржнику майна Державному підприємству "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України відповідно до положень Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів (супровідний лист № 323/5.-4, дату з наявної в матеріалах справи копії визначити не видається за можливе).

20.04.2015 електронні торги з реалізації належного позивачеві торгівельного комплексу з інфраструктурою визнані такими, що не відбулися через ненадходження цінової пропозиції від жодного учасника торгів, а з огляду на одержання від іпотекодержателя заяви про придбання предмету іпотеки за початковою ціною шляхом заліку забезпечених вимог стягувача в рахунок ціни майна, покупцем предмету іпотеки було визнано Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк", що відображено у протоколі про придбання предмету іпотеки в порядку ст. 49 Закону України "Про іпотеку" № 67.

06.05.2015 складено акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки № 40215178/2 на підставі протоколу проведення електронних (прилюдних) торгів з реалізації арештованого майна № 67 по лоту № 55826.

07.05.2015 Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України складено супровідний лист № 15-0-40215178/5/2 на ім'я Товариства з обмеженою відповідальністю "Глоінвест", Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" та Державному підприємству "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України супровідний лист з повідомленням особи - переможця електронних торгів та актом від 06.05.2015 і його копією для відома учасників виконавчого провадження й організатора електронних торгів.

06.08.2015 приватним нотаріусом Хмельницького нотаріального округу Гусєвою Людмилою Василівною за заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа Банк" видано свідоцтво про право власності на майно - торгівельний комплекс з інфраструктурою (автостоянки, офіси, товарні склади), загальною площею 27 151,8 кв.м., який знаходиться за адресою: Геологів проїзд, будинок № 7/1, місто Хмельницький, Хмельницька обл. ат складається з торгівельного комплексу (літера А-2), загальною площею 27 041,6 кв.м., котельні (літера Б), загальною площею 48,4 кв.м., насосної станції (літера В), загальною площею 61,8 кв.м., що належало на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Глоінвест". Вказане свідоцтво видано відповідно до ст. 49 Закону України "Про іпотеку", ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" та на підставі акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 06.05.2015 № 40215178/2, затвердженого заступником директора департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Асадовим В.Т. 06.05.2015.

У позовній заяві позивач стверджує, що в порушення приписів Тимчасового положення реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 № 68/5 та Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 № 656/5 організатор торгів не повідомив його як стягувача за виконавчим провадженням про дату і час проведення торгів, початкову ціну реалізації предмета іпотеки та не розмістив у щонайменше у двох засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів, що порушує права та законні інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Глоінвест", адже зменшило його можливість та можливість потенційних покупців на участь у торгах і, таким чином, вплинуло на формування ціни реалізації предмету іпотеки.

Також, позивач зауважує, що недотримання вміщеного в іпотечному договорі застереження іпотекодержателем призвело до виникнення цього судового спору та надає звіт про незалежну оцінку нежитлових будівель та споруд - торгівельного комплексу з інфраструктурою (автостоянки, офіси, товарні склади), загальною площею 27 151,80 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., м. Хмельницький, проїзд Геологів, 7/1, складений суб'єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю "ТриАлекс".

Згідно з указаним звітом ретроспективна ринкова вартість названого об'єкту станом на 20.04.2015 без урахування податку на додану вартість становить 266 792 259,00 грн.

Як вказувалося вище, відповідачі проти позову заперечують, посилаються на наявність у матеріалах справи документів, які спростовують аргументи позивача про недотримання вищеназваних нормативно-правових підзаконних актів та відсутність порушення прав та законних інтересів позивача.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до норм ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Пунктом 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" від 24.10.2011 № 10 визначено, що господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані, зокрема, з визнанням недійсними договорів, укладених суб'єктами господарювання, або між суб'єктами господарювання та органами державної влади і місцевого самоврядування шляхом проведення прилюдних торгів (аукціону), у тому числі договорів купівлі-продажу і оренди землі, а так само визнання недійсними актів про проведення відповідних торгів (аукціону).

Згідно з ч. 1 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в ч. 8 ст. 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції про проведення виконавчих дій свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 Цивільного кодексу України такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах (в тому числі електронних торгів), і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" та п.п. 5.11, 5.12 Інструкції про проведення виконавчих дій).

Відповідно до положень вказаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації з якими укладено відповідний договір державною виконавчою службою (п. 5.11 Інструкції про проведення виконавчих дій).

Наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 № 68/5 було затверджене Тимчасове положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (надалі - Тимчасове положення), яке визначало умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунків за придбане майно.

У п. 1.2 Тимчасового положення було закріплено, що прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладено відповідний договір.

Крім того, 01.04.2014 розпорядженням Кабінету Міністрів України "Про проведення експерименту із запровадження нової системи реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів" № 332-р Міністерству юстиції України наказано провести з 01.05.2014 у місті Києві, Вінницькій, Дніпропетровській та Львівській областях та з 01.07.2014 у Запорізькій, Івано-Франківській, Київській, Одеській, Харківській та Чернігівській областях, з 06.08.2014 у Волинській, Житомирській, Закарпатській, Кіровоградській, Миколаївській, Полтавській, Рівненській, Сумській, Тернопільській, Херсонській, Хмельницькій, Черкаській та Чернівецькій областях експеримент із запровадження реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів (п.1 Наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2014р. № 656/5).

Пунктом 2 наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2014 № 656/5 затверджено Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів (надалі - Тимчасовий порядок).

Тимчасове положення та Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів був затверджений втратили чинність 18.01.2016, тобто, станом на час проведення спірний електронних (прилюдних) торгів були обов'язковими до застосування, а тому цитуються судом у тексті цього рішення в редакції, чинній станом на 20.04.2015.

У розділі першому загальних положень Тимчасового порядку визначено, що електронні торги - це прилюдні торги, що здійснюються в електронній формі в інформаційній системі, що забезпечує здійснення в електронній формі процесів подання й обробки заявок на участь в електронних торгах, проведення електронних торгів з реалізації арештованого державними виконавцями майна, обробку інформації про електронні торги (система). Прилюдні торги - це продаж майна, за яким його власником стає покупець, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Відповідно до п. 4 наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2014 Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України уповноважено на здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, організацію та проведення електронних торгів, виконання інших функцій, передбачених цим Тимчасовим порядком.

За приписами п. 1, 2 розділу 2 Тимчасового порядку реалізація майна здійснюється шляхом проведення організатором електронних торгів, передача майна на реалізацію відбувається після визначення його вартості (оцінки) відповідно до ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 4 розділу 3 Тимчасового порядку інформаційне повідомлення про електронні торги розміщується на веб-сайті системою автоматично не пізніше, ніж за два місяці до дати завершення електронних торгів.

У той же час, у п. 3.11 Тимчасового положення передбачено, що спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Названим Тимчасовим положенням передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна (розділ 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Так, згідно з п. 5 розділу ІІІ Тимчасового положення підготовка, організація та проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про іпотеку". Організатор зобов'язаний не пізніше ніж за 15 днів до початку проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки опублікувати принаймні в двох місцевих (за місцем розташування предмета іпотеки) друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів. У повідомленні зазначаються інформація про дату і час проведення електронних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення електронних торгів, та інша необхідна інформація.

Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації організатор письмово повідомляє державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна.

Відповідно до ст. 650 Цивільного кодексу України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (ч. 4 ст. 656 Цивільного кодексу України).

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, до покупця - переможця прилюдних торгів. Крім того, враховуючи особливості, передбачені законодавством, складання за наслідками проведення прилюдних торгів відповідного акта є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже є правочином. Таким чином, враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до договорів купівлі-продажу, такий договір може визнаватися недійсним на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (ст. 203, 215 Цивільного кодексу України).

Відтак, суд при вирішенні спору про визнання прилюдних торгів недійсними, встановлює такі факти: чи мало місце порушення вимог загальних приписів законодавства та вимог спеціальних нормативно-правових актів при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати торгів.

Оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів (Постанова Верховного суду України від 24.10.2012 у справі № 6-116 цс 12).

За змістом ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Пунктом 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013 № 11 визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Відповідно до ст.ст. 215 та 216 Цивільного кодексу України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

За змістом п. 2.9 постанови від 29.05.2013 № 11 відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Згідно із ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України на кожну сторону судового процесу покладено обов'язок доведення тих обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи зі змісту ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб'єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що невиконання організатором торгів обов'язку щодо публікації у щонайменше двох засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів, обов'язку надіслання боржнику повідомлення про стартову ціну продажу, дату і час проведення прилюдних торгів порушило права боржника та суттєво вплинуло на ціну реалізації належного йому нерухомого майна, що було предметом іпотеки, у зв'язку з чим електронні торги (їх результати), акт про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтво права власності підлягають визнанню недійсними у судовому порядку.

У процесі розгляду спору, дослідження доказів та з'ясування фактичних обставин справи судом було встановлено невідповідність дійсності описаних тверджень позивача та, відповідно, хибність його посилань, адже

- Державною виконавчою службою України 06.02.2015 було надіслано позивачеві за його місцезнаходженням повідомлення про вартість арештованого майна від 05.02.2015. Проте, таке повідомлення не було отримане Товариством з обмеженою відповідальністю "Глоінвест" у зв'язку з закінченням термінів зберігання відділом зв'язку поштової кореспонденції в установлений законодавством строк та було повернуто відправникові;

- в інформаційній системі, що забезпечує здійснення в електронній формі процесів подання й обробки заявок на участь в електронних торгах, проведення електронних торгів з реалізації арештованого державними виконавцями майна, обробку інформації про електронні торги відображено інформаційне повідомлення про електронні торг з необхідною інформацією про лот (роздруківка з веб-сайту Державного підприємства "Сетам", яке станом на час розгляду справи уповноважене згідно з наказом Міністерства юстиції України від 23.12.2015 № 1620/28065 на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим названим наказом, в матеріалах справи);

- організатором торгів у двох засобах масової інформації за місцем розташування предмета іпотеки було опубліковано повідомлення про проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки в установлений законодавством строк (засвідчені копії щотижневика "Комерція" від 01.04.2015 № 5 та газети "Проскурів" від 02.04.2015 № 13 в матеріалах справи);

- організатором торгів 02.04.2015 було надіслано органу виконання судових рішень, стягувачеві (іпотекодержателю) і боржникові (іпотекодавцеві) повідомлення про проведення електронних торгів в порядку п. 5 розділу ІІІ Тимчасового порядку з відомостями щодо реалізації предмета іпотеки в установлений законодавством строк (засвічені копії повідомлення, фіскального чеку та поштового реєстру на відправлення кореспонденції в матеріалах справи).

У ч. 1 ст. 12 Цивільного кодексу України встановлено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

На переконання суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Глоінвест", будучи обізнаним з наявністю простроченої заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії, з фактом невиконання власних грошових зобов'язань перед Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк", який є іпотекодержателем, факту наявності виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, про проведення Державною виконавчою службою України опису й арешту предмету іпотеки (факт отримання позивачем акту опису й арешту документально доведено), за яким слідує примусова реалізація предмета такого майна, повинен був усвідомлювати всі логічні і такі, що передбачені чинним законодавством наслідки описаних обставин, зокрема, як оцінка майна і виставлення його на примусову реалізацію.

У розрізі викладеного, суттєвим є факт свідомого неотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Глоінвест" у відділі зв'язку за своїм місцезнаходженням повідомлення Державної виконавчої служби України від 05.02.2015 про вартість арештованого майна, яке повернулося відправникові у зв'язку із закінченням строків зберігання.

Належне здійснення позивачем своїх прав та обов'язків як позичальника банку і боржника у виконавчому провадженні не призвели б до виникнення тверджень про необізнаність з проведенням оцінки, передачею майна на примусову реалізацію.

При цьому, суд враховує, що 01.07.2015 уповноважений представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Глоінвест" ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, проте, у подальшому, товариством не було оскаржено дій Державної виконавчої служби України з передачі майна на примусове реалізацію в установленому законодавством порядку, зворотнього у ході розгляду спору суду не доведено.

Згідно з ч. 8 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Частиною 3 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними ст. 58 цього Закону.

Частинами 1, 5 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Отже, оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах. Враховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб'єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах у порядку і на умовах, визначених законодавством.

У разі, коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (ч. 5 ст. 58, ч. 3 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження").

Частинами 2-4 ст. 58 названого Закону передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію, а ст. 82 визначає різні способи оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби.

Як вказувалося вище, позивач як боржник у виконавчому провадженні ВП № 40215178 не подав суду доказів оскарження дій, постанов державного виконавця.

Вказуючи на те, що повідомлення від імені організатора торгів боржника про стартову ціну, дату і час проведення торгів включає в себе як надіслання відповідного листа, так і наявність доказів йог вручення заінтересованій особі, позивач посилається на постанову Верхового суду України від 17.12.2014 у справі № 6-143цс14, де зазначена наступне: "..при розгляді питання про дотримання при проведення торгів положень пункту 3.11 Тимчасового положення суди мають установити, чи було письмово повідомлено, зокрема, боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу.

При цьому під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені.

Отже, за загальним змістом термін "повідомлення" включає в себе не тільки направлення відомостей, з якими особа має бути обізнаною, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

Проте у справі, яка переглядається, судом не встановлено, чи дотримані спеціалізованою організацією - ТОВ "Укрспецторг Групп" - вимоги п. 3.11 Тимчасового положення щодо повідомлення боржника про час, місце проведення прилюдних торгів, чи є зворотнє поштове повідомлення із зазначенням причини не вручення (вручення) його позивачу".

Розглядаючи заявлений спір у справі № 910/26494/15, суд встановив, що організатор торгів належним чином забезпечив надіслання боржникові відповідного повідомлення в установлений законодавством строк, надавши суду для залучення до матеріалів справи фіскальний чек та поштовий реєстр, на підтвердження відправлення рекомендованої кореспонденції за місцезнаходженням боржника.

Поштові відправлення, що надсилалися за цим реєстром, зокрема, Публічному акціонерному товариству "Альфа-банк", було отримане банком, що підтверджується поясненнями уповноваженого представника та повідомляється у відзиві на позовну заяву.

До матеріалів справи зворотнього повідомлення про вручення поштового відправлення подано не було, проте фактичних даних на підтвердження того, що позивачеві не вручено таке повідомлення суду також не надано.

При цьому, суд враховує, що 14.07.2016 представник позивача клопотав перед судом про відкладення розгляду справи для представлення доказів неотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Глоінвест" повідомлення Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України від 01.04.2015 № 8551/01-06.

03.08.2016 представник позивача в судове засідання не з'явився, доказів, для представлення яких клопотав про відкладення розгляду справи, не надав, про поважність причин своєї неявки судне повідомив.

Проте, на думку суду, обставини справи № 910/26494/15 суттєво відрізняються від обставин, викладених у постанові Верхового Суду України від 17.12.2014 № 6-143цс14. Так, в описаній справі йдеться про реалізацію з прилюдних торгів земельної ділянки у зв'язку з простроченням виплати аліментів, які відбулися 08.01.2013, тобто, мова йде не про електронні торги, регламентовані Тимчасовим порядком проведення, а про звичайні прилюдні торги, регламентовані Тимчасовим положенням, які не мають такої особливої специфіки, як зокрема, подання цінових пропозицій он-лайн.

До того ж, дійсним змістовним спрямуванням позовних вимог та мотивами заявлення позову у цій справі є незгода позивача з ціною реалізації належного йому майна, оскільки згідно зі звітом, складеним на замовлення позивача суб'єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю "ТриАлекс" ретроспективна ринкова вартість торгівельного комплексу з інфраструктурою (автостоянки, офіси, товарні склади) станом на 20.04.2015 без урахування податку на додану вартість становить 266 792 259,00 грн.

На переконання суду, наявність чи відсутність у організатора електронних торгів зворотнього поштового повідомлення про вручення чи про причини невручення іпотекодавцеві листа віл 01.04.2015 не мало б жодного впливу на ціну реалізації предмету іпотеки через відсутність жодної цінової пропозиції на придбання майна від жодного учасника торгів, у зв'язку з чим такі торги були визнані такими, що не відбулися і покупцем предмету іпотеки став іпотекодержатель у порядку ч. 1 ст. 49 Закону України "Про іпотеку".

У п. 5 розділу V Тимчасового порядку закріплено, що якщо до часу завершення електронних торгів не надійшла жодна цінова пропозиція, електронні торги вважаються такими, що не відбулися.

Частиною 1 ст. 49 Закону України "Про іпотеку" унормовано, що протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому ст. 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

У поданому позові та поясненнях позивача не вказується на те, яким чином отримання чи неотримання іпотекодавцем повідомлення організатора торгів про їх проведення вплинуло б на ціну реалізації предмету іпотеки.

У ході розгляду справи позивач не довів факту того, що отримання чи неотримання ним такого повідомлення мало б своїм наслідком певний позитивний для Товариства з обмеженою відповідальністю "Глоінвест" вплив на хід електронних торгів, а так само не доведено порушень законодавства при проведення спірних електронних торгів, що виключає задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У п. 2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012 № 6 зазначено, що рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. З огляду на вимоги ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Глоінвест" відхиляються судом повністю у зв'язку з недоведеністю, безпідставністю та спростуванням відповідачами.

Щодо посилань позивача на наявність в іпотечному договорі від 08.09.2011 № 659/11 застереження про порядок задоволення вимог іпотекодержателя у позасудовому порядку шляхом передачі іпотекодавцем іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або шляхом продажу іпотекодержателем від свого іменні предмету іпотеки (п. 6.3 іпотечного договору) та посилань позивача про направлення 28.11.2041 банку листа від 27.11.2014 № 135 з пропозицією переоформлення на Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" права власності на предмет іпотеки, суд зауважує наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 36 Закону України "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже, Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" на власний розсуд обрало спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, що є правомірною поведінкою іпотекодержателя в розумінні спеціального законодавства.

Крім того, направлення у листопаді 2014 року листа від 27.11.2014 відбулося вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки й відкриття виконавчого провадження за ним.

Відносно наявних в матеріалах справи заяв Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про застосування наслідків пропуску строку позовної давності до вимог позивача та заяви клопотання позивача про поновлення строків позовної давності суд зазначає таке.

Так, відповідач-1 вказує, що у ст. 48 Закону України "Про іпотеку" встановлено спеціальний тримісячний строк для оскарження результатів прилюдних торгів з реалізації предмету іпотеки і Товариство з обмеженою відповідальністю "Глоінвест" такий строк пропустило.

Натомість, позивач стверджує, що дізнався про факти продажу належного йому нерухомого майна, що було предметом іпотеки за іпотечним договором від 08.09.2011 № 659/11 лише після отримання поштою 25.08.2015 копії заяви банку про порушення провадження у справі про банкрутство відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Глоінвест", а тому у листопаді 2015 року звернувся до суду з даним позовом, не порушивши спеціальний тримісячний строк, встановлений ст. 48 Закону України "Про іпотеку", який, при цьому, позивач спеціальним строком позовної давності не вважає.

Так, у ст. 48 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна.

Посилання позивача на те, що він дізнався про обставини реалізації належного йому нерухомого майна за ціною, яка не відповідає ринковій лише 25.08.2015 спростовуються матеріалами справи, з яких слідує, що 01.07.2015 уповноважений представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Глоінвест" ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження.

Статтею 256 Цивільного кодексу України унормовано, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.ст. 257, 258 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, проте, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Частиною 4 ст. 267 Цивільного кодексу України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Приписи ст. 48 Закону України "Про іпотеку" є спеціальними нормами, якими регулюється, серед іншого, процедура звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому їх слід вважати нормами, які встановлюють спеціальну - скорочену позовну давність.

Зважаючи на викладене, строк для заявлення позивачем вимог щодо оскарження результатів прилюдних торгів закінчився 01.10.2015, тоді як позовна заява була подана до суду 08.10.2015.

Поряд з цим, судом відхиляється вимога відповідача-1 про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності оскільки в ході з'ясування фактичних обставин справи, встановлення істини у спорі та при його вирішенні суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та відсутність порушення прав та/або законних інтересів позивача, у зв'язку з чим відмова у задоволенні позову не може ґрунтуватися на недотриманні строків позовної давності.

З тих самих підстав, судом відхиляється клопотання позивача про поновлення строків позовної давності, яке, серед іншого, ґрунтується на обставинах, які не відповідають дійсності.

Згідно з нормами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 05.08.2016 р.

Суддя І.О. Андреїшина