ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2016 р. Справа № 910/11772/16

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СВ АУТДОР" до товариства з обмеженою відповідальністю "АУТ ДОР" про стягнення 261 608,28 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача 261 608,28 грн. заборгованості на підставі договору № 127/2015 про проведення рекламної(них) кампаній, укладеного між сторонами у справі.

В останнє судове засідання представник позивача не з'явився, направив суду клопотання від 11.08.2016 року про розгляд справи без своєї участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити повністю.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, не направив свого представника у жодне судове засідання, заперечень проти позову суду не надіслав.

Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представників позивача та відповідача, за наявними у справі матеріалами, відповідно до статті 75 ГПК України, з огляду на таке.

Суд вжив усіх заходів для належного повідомлення відповідача про дату і час розгляду справи, ухвали суду від 26.07.2016 та від 08.08.2016 надіслані відповідачу за адресою, вказаною в позовній заяві та у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Відповідно до пункту 20.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" місцезнаходження юридичної особи або фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

В пункті 3.9.1. постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказано, що у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. До повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Неявка відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а направляти свого представника у судове засідання чи заперечувати проти позову є правом сторони, а не обовязком.

Одночасно, застосовуючи положення ГПК України та Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, суд зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain).

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з такого:

З матеріалів справи вбачається наступне:

01.10.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю "АУТ ДОР", (Замовник) в особі директора ОСОБА_1, який діє на підставі Статуту, з одного боку, та товариством з обмеженою відповідальністю "СВ АУТДОР", (Виконавець), в особі Генерального директора ОСОБА_2, що діє на підставі Статуту, з іншого боку було укладено договір № 127/2015 про проведення рекламної(них) кампаній (а.с. 16-23), у відповідності до якого Виконавець зобов'язався надати комплекс послуг щодо розміщення рекламного матеріалу на робочих поверхнях своїх Спеціальних конструкцій, що є власністю Виконавця або належить йому на інших законних підставах та проводити Рекламні кампанії в інтересах Замовника в строки та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов'язався приймати і оплачувати такі послуги Виконавця в порядку та на умовах, передбачених даним договором (п. 2.1. договору).

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань (п. 12.1 договору).

За своїм правовим змістом даний договір є договором про надання послуг, який відповідає ст. 901 ЦК України про те, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Доказів про визнання вказаного договору недійсним чи про його розірвання, сторони у справу не надали.

Загальні умови виконання господарських зобовязань визначені статтею 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України, згідно з якими суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом статей 599 та 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За твердженням позивача, він свої зобовязання за договором № 127/2015 про проведення рекламної(них) кампаній від 01.10.2016 виконав повністю, надавши відповідачу послуги на загальну суму 291 608,28 грн., що підтверджується актами надання послуг:

- № 321 від 29.02.2016 на суму 91 928,28 грн. ( а.с. 34);

- № 504 від 31.03.2016 на суму 99 840,00 грн. ( а.с. 35);

- № 721 від 30.04.2016 на суму 99 840,00 грн. ( а.с.36).

Заперечень проти неотримання цих послуг відповідач суду не надав. У справі немає доказів існування спору між сторонами з приводу неналежної якості виконаних робіт чи наданих послуг з ремонту та обслуговування автомобілів.

Останній акт надання послуг № 721 від 30.04.2016 на суму 99 840,00 грн. ( а.с.36) відповідачем не підписано. На доказ фактичного виконання своїх зобов'язань за договором за цей період, позивач надав у справу фотокопії розміщення рекламних матеріалів відповідача у квітні 2016 року (а.с.99-122 та 139-152), за які кошти у повному обсязі позивачу не надійшли.

У відповідності до п. 11.3. договору, Замовник щомісячно здійснює оплату вартості послуг за кожний місяць проведення Рекламної кампанії на підставі рахунків -фактур, встановлених виконавцем, але не пізніше 20 числа кожного поточного місяця.

Вартість кожної Рекламної кампанії вказується в додаткових угодах. Оплата послуг по Договору здійснюється Замовником шляхом банківського переведення безготівкових коштів у національній валюті України на поточний рахунок Виконавця ( 11.2. договору).

Як встановлено статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вказав позивач, відповідач здійснив лише частковий розрахунок за надані послуги в сумі 30 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунках за період з 28.04.2016 по 28.04.2016 ( а.с. 38-39). При цьому платіж за січень враховано частково.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем на день подачі позову становить 261 608,28 грн.

Доказів проведення більшого розрахунку за надані послуги, ніж обліковує позивач, відповідач суду не подав.

Оскільки доказів проведення повного розрахунку за позовними вимогами відповідачем суду не надано, всі послуги по договору № 127/2015 на проведення рекламної(них) кампанії від 01.10.2015 прийнято відповідачем без заперечень, строк виконання зобов'язання по оплаті цих послуг вже є таким, що настав, то до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 261 608,28 грн. залишку боргу.

На підставі статті 49 ГПК України, оскільки спір виник з вини відповідача, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 924,12 грн. на відшкодування судового збору повністю.

Керуючись статтями 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "АУТ ДОР" (ідентифікаційний код 35909459, м. Черкаси бул. Шевченка, 145; м. Київ, проспект Перемоги, 131, оф. 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ АУТДОР" (ідентифікаційний код 33239190, м. Київ, вул. Тургенєвська, 80 літ. А) - 261 608,28 грн. на підставі договору № 127/2015 на проведення рекламної(них) кампанії від 01.10.2015 та 3 924,12 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів.

Повне рішення складено 18 серпня 2016 року

Суддя Н.М. Спаських