ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2016 р.Справа № 922/1968/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 80 600,00 грн.
за участю :

Представник позивача - ОСОБА_1 довіреність б/н від 10.02.2016 року;

Представник відповідача - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд" (відповідач) про стягнення 80 600,00 грн. (вісімдесят тисяч шістсот гривень 00 коп.) - розмір збитків, завданих простроченням виконання зобов'язання за Договором про надання послуг №18/09/2015-д від 18.09.2015 року.

Також просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.06.2016 року за позовною заявою було порушено провадження по справі № 922/1968/16 та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 12 липня 2016 року.

12 липня 2016 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву (вх. №22767), в якому проти задоволення позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити у зв'язку із пропуском позивачем шестимісячного строку позовної давності, передбаченого ч. 5 ст. 315 ГК України.

З метою забезпечення можливості подання сторонами додаткових документів та доказів по справі, які мають суттєве значення для повного, всебічного та об'єктивного дослідження фактичних обставин спору, у судовому засіданні 12.07.2016 року було оголошено перерву до 02 серпня 2016 року.

29 липня 2016 року позивач надав до суду заперечення на відзив відповідача до позовної заяви (вх. №24912), які було досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Разом з тим, 02 серпня 2016 року відповідач також надав до суду додаткові пояснення по справі (вх. №25365), які були долучені судом до матеріалів справи.

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 02.08.2016 року, заявив усне клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для ознайомлення з додатковими поясненнями відповідача.

Усне клопотання позивача було задоволено судом, а перерву в судовому засіданні продовжено до 08 серпня 2016 року.

08 серпня 2016 року позивач надав до суду додаткові докази в обгрунтування своєї правової позиції (з супровідним листом вх. №26147).

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, однак, 08 серпня 2016 року електронною поштою до суду надійшло клопотання ТОВ "Газтехбуд" (вх.№1603) про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю представників відповідача, які можуть здійснювати супроводження даної справи.

Вирішуючи вказане клопотання суд виходить з наступного.

Згідно ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. При цьому, зі змісту норми цієї статті вбачається, що питання про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішується судом залежно від конкретних обставин справи. Так, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Оскільки явка в судове засідання представників сторін це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, оскільки явка в судове засідання представників сторін обов'язковою судом не визнавалась, на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд приймає до уваги, що сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, неодноразово оголошено перерву в судовому засіданні для надання можливості надати нові докази, тощо).

З огляду на наведене, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 08.08.2016 року, позовні вимоги підтримував у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

18 вересня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд" (Перевізник) було укладено Договір про надання послуг №18/09/2015-Д (далі -Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Перевізник від свого імені та за рахунок Замовника забезпечує протягом 15 (п'ятнадцяти) календарних днів з моменту укладання цього Договору здійснення перевезення залізобетонних плит Замовника в кількості 470 (чотириста сімдесят) штук (надалі - вантаж) автомобільним транспортом від заводу виробника, що знаходиться в м. Нова Водолага Харківської області до свердловини №2 Скоробогатьківського НГКР, що знаходиться в районі м. Лохвиця Полтавської області, а Замовник у разі відсутності зауважень до наданих Перевізником послуг зобов'язується прийняти та оплатити якісно нагадані транспортні послуги.

Таким чином, враховуючи, що Договір було укладено 18.09.2015 року, зобов'язання з перевезення мало бути виконане відповідачем до 03.10.2015 року включно.

Позивач, здійснив оплату послуг у повному обсязі відповідно до п.1.1 Договору у розмірі 550005,12 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 665 від 21.09.2015 року, №727 від 01.10.2015 року та №736 від 02.10.2015 року.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд" було здійснено перевезення 408 плит з 470, що підтверджується Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 55 від 30.09.2015 року, № 56 від 08.10.2015 року, №71 від 34.11.2015 року, №72 від 20.11.2015 року, №10 від 29.01.2016 року, №11 від 18.02.2016 року (арк.с. 16-21), підписаними повноважними представниками Сторін.

Оскільки відповідач не виконав свої зобов'язання з транспортування залізобетонних плит в повному обсязі та у строки, встановлені Договором (а саме: не доставив Товариству з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС" залізобетонні плити, доставления яких було необхідним для будівництва тимчасової під'їзної дороги до тимчасової дослідно-промислової установки попередньої підготовки вуглеводнів Скоробогатьківськго НГКР), позивач був змушений звернутися до іншого перевізника - ОСОБА_2 підприємства "Полтава-Комбітранс".

Відповідно до п.1 Додаткової угоди №2 від 16.02.2016 року до Договору перевезення вантажу №23/11/15 від 23.11.2015 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС" (Замовник) та Приватним підприємством "Полтава-Комбітранс" (Перевізник), Приватне підприємство "Полтава-Комбітранс" зобов'язується протягом 15 календарних днів з моменту її укладення здійснити перевезення залізобетонних плит Замовника в кількості 62 штуки автомобільним транспортом від заводу виробника, що знаходиться в м. Нова Водолага Харківської області до свердловини №2 Скоробогатьківського НГКР, що знаходиться в районі м. Лохвиця Полтавської області, та видати його особі, яка має право на одержання вантажу, а замовник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №119 від 19.02.2016 року, Приватне підприємство "Полтава-Комбітранс" здійснило перевезення 62 залізобетенних плит, що було предметом вказаної Додаткової угоди №2; вартість наданих послуг складає 80600,00 грн.

Позивач повністю сплатив вартість послуг, що підтверджується платіжними дорученнями №82 від 18.02.2016 року на суму 44200,00 грн. та №107 від 26.02.2016 року на суму 36400,00 грн. з призначенням платежу: на оплату рахунку №119 від 16.02.2016 року, виставленого позивачу (Замовнику) Приватним підприємством "Полтава-Комбітранс".

Також, з метою досудового врегулювання спору ТОВ "ГАЗ-МДС" на адресу відповідача було направлено Претензію вих. №59 від 01.04.2016 року, в якій зазначено, що у зв'язку з тим, що термін виконання зобов'язань за Договором був не дотриманий, Замовник був змушений залучити до виконання перевезення залишку вантажу, а саме 62 залізобетонних плит, іншого перевізника та сплатити вартість його послуг. Крім того, позивач вимагав протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання повідомлення повернути на поточний рахунок Замовника суму надмірно сплачених коштів за послуги, які фактично не були надані Перевізником, у розмірі 72555,36 грн.

Вказана претензія була отримана Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд" 04.04.2016 року (рекомендоване повідомлення міститься в матеріалах справи) однак, залишена без розгляду та без задоволення.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, шляхом стягнення з відповідача збитків у розмірі 80600,00 грн., які складаються із вартості наданих Приватним підприємством "Полтава-Комбітранс" послуг з перевезення 62 залізобетенних плит.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором перевезення.

Статтею 306 Господарського кодексу України врегульовано, що перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній флот, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту. Допоміжним видом діяльності, пов'язаним з перевезенням вантажу, є транспортна експедиція. Відносини, пов'язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них (ч.ч. 1, 2 ст. 908 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 Господарського кодексу України, ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

У разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ч. 1 ст. 920 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 923 Цивільного кодексу України у разі прострочення доставки вантажу перевізник зобов'язаний відшкодувати другій стороні збитки, завдані порушенням строку перевезення, якщо інші форми відповідальності не встановлені договором, транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 22 Цивільного кодексу України також унормовано, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідальність у вигляді відшкодування збитків та інших способів відшкодування майнової шкоди, у тому числі стягнення збитків, заявлених позивачем, настає за наявності таких умов як неправомірна поведінка особи, негативний результат такої поведінки (факт і розмір завданих збитків), причинний зв'язок між неправомірною поведінкою та негативним наслідком.

При цьому, стягнення збитків за порушення договірних зобов'язань здійснюється в порядку ст. 623 Цивільного кодексу України, при застосуванні норм якої враховується і те, що згідно норм ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Неналежне виконання відповідачем, зобов'язань за Договором про надання послуг №18/09/2015-д від 18.09.2015 року спричинило необхідність укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС" та Приватним підприємством "Полтава-Комбітранс" Додаткової угоди №2 від 16.02.2016 року до Договору перевезення вантажу №23/11/15 від 23.11.2015 року та переплату по Договору, в зв'язку з чим позивач наніс збитки в загальному розмірі 80600,00 грн.

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, в тому числі і шляхом відшкодування збитків.

У відповідності з нормами цивільного законодавства притягнення до цивільної відповідальності можливе за певних передбачених законом умов, сукупність яких формують склад правопорушення, що є підставою цивільно-правової відповідальності, складовими правопорушення відповідно до зазначеної справи є:

1) протиправна поведінка відповідача, полягає не належному виконанні зобов'язаннь з транспортування залізобетонних плит в повному обсязі та у строки, встановлені Договором (а саме: відповідач не доставив Товариству з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС" залізобетонні плити, доставления яких було необхідним для будівництва тимчасової під'їзної дороги до тимчасової дослідно-промислової установки попередньої підготовки вуглеводнів Скоробогатьківськго НГКР). Таким чином відповідач допустив порушення ст. 526 ЦК України;

2) збитки - це сума 80600,00 грн. сплачена позивачем ОСОБА_2 підприємству "Полтава-Комбітранс" згідно умов Додаткової угоди №2 від 16.02.2016 року до Договору перевезення вантажу №23/11/15 від 23.11.2015 року;

3) причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та збитками - неналежне виконання відповідачем, зобов'язань за Договором про надання послуг №18/09/2015-д від 18.09.2015 року, що спричинило необхідність укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС" та Приватним підприємством "Полтава-Комбітранс" Додаткової угоди №2 від 16.02.2016 року до Договору перевезення вантажу №23/11/15 від 23.11.2015 року та переплату по Договору;

Згідно зі ст. 611, 623 ЦК України, наслідками порушення зобов'язання є зокрема, відшкодування збитків, встановлене договором або законом. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки .

Аналогічні норми містять статті 224, 225 Господарського кодексу України.

4) вина відповідача - не вжиття відповідачем всіх залежних від нього заходів для належного виконання взятих на себе зобов'язань за Договором про надання послуг №18/09/2015-д від 18.09.2015 року.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає стягнення збитків у разі порушення зобов'язання, встановленого договором.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач же не спростував доводи, наведені позивачем.

Заяву відповідача про застосування строків позовної давності суд залишає без задоволення, оскільки згідно п.4.7.1 Постанови Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів, у визначенні перебігу позовної давності за позовами до перевізників, що випливають з договорів перевезення вантажів", слід враховувати таке. Якщо до подання позову позивач скористався своїм правом на пред'явлення перевізникові претензії, шестимісячний строк позовної давності починається з дня одержання відповіді на претензію або закінчення строку, встановленого для такої відповіді (ч. 4 ст.315 ГК України).

Разом з тим, ч. 1- 4 ст. ст.315 Господарського кодексу України передбачено, що до пред'явлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є пред'явлення йому претензії; претензії можуть пред'являтися протягом шести місяців, а претензії щодо сплати штрафів і премій - протягом сорока п'яти днів; перевізник розглядає заявлену претензію і повідомляє заявника про задоволення чи відхилення її протягом трьох місяців, а щодо претензії з перевезення у прямому змішаному сполученні - протягом шести місяців. Претензії щодо сплати штрафу або премії розглядаються протягом сорока п'яти днів; якщо претензію відхилено або відповідь на неї не одержано в строк, зазначений у частині третій цієї статті, заявник має право звернутися до суду протягом шести місяців з дня одержання відповіді або закінчення строку, встановленого для відповіді.

З матеріалів справи вбачається, що 01.04.2016 року позивач звернувся до відповідача з Претензією вих.№59, яка була отримана відповідачем 04.04.2016 року, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, оскільки відповідь на зазначену претензію в строк, зазначений у частині третій ст.315 ГК України, позивачем не було одержано, позовна давність починається з 05.07.2016 року, тобто з дня закінчення строку, встановленого для такої відповіді. Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою 21.06.2016 року , про що свідчить штамп господарського суду Харківської області на першому аркуші позовної заяви.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи викладені обставини, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача збитків, завданих простроченням виконання зобов'язання в розмірі 80600,00 грн..

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" та ст. 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача відшкодовується 1378,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд" (адреса: 61089, м.Харків, пр. Московський, буд. 283, к. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС" (адреса: 01004, м. Київ, бульвар Шевченка, буд. 11, прим. 51 А; ) 80 600,00 грн. збитків, завданих простроченням виконання зобов'язання за Договором про надання послуг №18/09/2015-д від 18.09.2015 року та 1378,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.08.2016 р.

Суддя ОСОБА_3

Справа №922/1968/16.