ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2016 р.Справа № 915/438/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Діброви Г.І.

суддів Лисенко В.А., Ярош А.І.

при секретарі судового засідання Саломатовій К.А.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю від 10.03.2016 року №09-01/16;

від відповідача ОСОБА_2 директор за рішенням власника про внесення змін до ЄДР від 20.08.2013 року, ОСОБА_3 за довіреністю від 17.08.2016 року;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль, м. Миколаїв

на рішення господарського суду Миколаївської області від 09.06.2016 року

по справі № 915/438/16

за позовом Публічного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль, м. Миколаїв

до Приватного підприємства Сімейний фонд, м. Миколаїв

про стягнення 42 399 грн. 86 коп.

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство Миколаївська теплоелектроцентраль, м. Миколаїв звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Приватного підприємства Сімейний фонд, м. Миколаїв, в якій просило суд стягнути з Приватного підприємства Сімейний фонд, м. Миколаїв на користь Публічного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль, м. Миколаїв основний борг за теплову енергію в сумі 42 399 грн. 86 коп., а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судовий збір.

У травні 2016 року Публічне акціонерне товариство Миколаївська теплоелектроцентраль, м. Миколаїв звернулось до господарського суду Миколаївської області із заявою про зміну підстави позову, в якій просило суд стягнути з Приватного підприємства Сімейний фонд, м. Миколаїв на користь Публічного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль, м. Миколаїв основний борг за теплову енергію в сумі 42399 грн. 86 коп., а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судовий збір. При цьому, мотивувальній частині заяви позивач додатково послався на норми статей 1212 1213 Цивільного кодексу України. Дана заява була прийнята місцевим господарським судом до розгляду.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 09.06.2016 року у справі № 915/438/16 (суддя В.Д. Фролов) у позові відмовлено повністю.

Публічне акціонерне товариство Миколаївська теплоелектроцентраль, м. Миколаїв з рішенням суду не погодилось, тому звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Миколаївської області від 09.06.2016 року у справі № 915/438/16 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль, м.Миколаїв задовольнити в повному обсязі, стягнувши з Приватного підприємства Сімейний фонд, м. Миколаїв 42399 грн. 86 коп. боргу за безпідставно спожиту теплову енергію.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним зясуванням всіх обставин справи.

До Одеського апеляційного господарського суду від Приватного підприємства Сімейний фонд, м. Миколаїв надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить суд рішення господарського суду Миколаївської області від 09.06.2016 року у справі № 915/438/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Судовою колегією відзив долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні, яке відкладалось, представники сторін підтримали свої доводи та заперечення щодо апеляційної скарги з мотивів, викладених письмово.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для зясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в справі № 915/438/16 та наданих представниками сторін пояснень.

Апеляційний господарський суд, у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи, при цьому суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а висновок місцевого господарського суду, викладений в рішенні господарського суду Миколаївської області від 09.06.2016 року у справі №915/438/16 є вірним, але за мотивами, викладеними в постанові апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, нежитлові приміщення по вул. Нікольська, 54 належать Приватному підприємству «Сімейний фонд» на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу від12.06.2001 року.

Приватне підприємство «Сімейний фонд» передало нежитлове приміщення за адресою: м. Миколаїв, вул. Нікольська, 54/1 в оренду Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Надра» на підставі договору від 17.09.2007 року №2897.

Між Публічним акціонерним банком Комерційний банк «Надра» та Публічним акціонерним товариством «Миколаївська теплоелектроцентраль» було укладено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.10.2007 року №2989, відповідно до умов якого Енергопостачальна організація взяла на себе зобовязання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних обсягах, а споживач зобовязався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

В додатку 1/1 до договору постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.10.2007 року №2989 вказано, що теплопостачання здійснюється по вул. Нікольська, 54/1.

Відповідно до ОСОБА_3 приймання-передачі від 21.11.2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» передало, а Приватне підприємство «Сімейний фонд» прийняло нежитлове приміщення загальною площею 228,5 кв. м. за адресою: м. Миколаїв, вул. Нікольська, 54/1.

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» звернулось до Публічного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» з листом від 13.01.2015 року № 22, в якому просило розірвати договір на обслуговування приміщення за адресою: м. Миколаїв, вул. Нікольська, 54/1 з 13.01.2015 року, у звязку з припиненням діяльності Відділення № 1416 Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра». Даний лист отримано Публічним акціонерним товариством «Миколаївська теплоелектроцентраль» 13.01.2015, про що свідчить штамп позивача на відповідному листі.

Публічне акціонерне товариство „Миколаївська теплоелектроцентраль зверталось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Приватного підприємства „Сімейний фонд про стягнення 97 141 грн. 77 коп., з яких 44 730,62 грн. основної заборгованості за спожиту теплову енергію, за листопад 2014 року квітень 2015 року по двом обєктам: м. Миколаїв, вул. Нікольська, 54 та АДРЕСА_1 та штрафні санкції за прострочку виконання грошового зобовязання.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 03.12.2015 року по справі № 915/1691/15 (суддя Васильєва Л.І.) позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Приватного підприємства Сімейний фонд на користь Публічного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль 603 грн. 70 коп. боргу, 571 грн. 51 коп. інфляційних втрат, 23 грн. 43 коп. 3% річних, 603 грн. 70 коп. пені та 27 грн. 04 коп. судового збору, відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення з Приватного підприємства Сімейний фонд на користь Публічного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль заборгованості по сплаті за отриману теплову енергію по обєкту м. Миколаїв, вул. Нікольська, 54 в сумі 44 126 грн. 92 коп. основного боргу, 44 126 грн. 92 коп. пені, 6 467 грн. 32 коп. інфляційних втрат та 618 грн. 27 коп. 3% річних.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.3.2016 року у справі № 915/1691/15 рішення господарського суду Миколаївської області від 03.12.2015 року по справі № 915/1691/15 залишено без змін.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення суми основної заборгованості за спожиту теплову енергію, за листопад 2014 року квітень 2015 року по обєкту за адресою: м. Миколаїв, вул. Нікольська, 54 були предметом розгляду у справі № 915/1691/15 та в них було відмовлено.

В даній справі Публічне акціонерне товариство Миколаївська теплоелектроцентраль, м. Миколаїв просило суд (з урахуванням заяви про зміну підстави позову) стягнути з Приватного підприємства Сімейний фонд, м. Миколаїв на користь Публічного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль, м. Миколаїв основний борг за безпідставно спожиту теплову енергію в сумі 42 399 грн. 86 коп. з посиланням на норми статей 1212 1213 Цивільного кодексу України.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, які кореспондуються із способами цивільного захисту, зазначеними у статті 16 Цивільного кодексу України, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. Предмет і підстава позову сприяють з'ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов'язку. Разом з цим, під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об'єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає і обґрунтовує у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред'явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і, в залежності від встановлених обставин, вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для судового захисту.

В позовній заяві Публічне акціонерне товариство Миколаївська теплоелектроцентраль, м. Миколаїв в якості предмету та підстави позову визначив порушення відповідачем грошового зобовязання за договором на підставі статей 526, 530 Цивільного кодексу України, одночасно з цим зазначивши про обовязок відповідача повернути йому грошові кошти, сплачені за безпідставно спожиту енергію на підставі норм статей 1212 1213 Цивільного кодексу України.

Судом першої інстанції помилково прийнята в якості зміни підстави позову та розглянута заява від 20.05.2016 року про стягнення безпідставно отриманих коштів, в якій позивач змінив тільки правове обґрунтування іншими нормами права та зазначивши про стягнення основного боргу за безпідставно отриману спожиту енергію, але це не призвело до прийняття судом вірного висновку по справі про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Зокрема, щодо позовних вимог про стягнення з відповідача грошових коштів в якості безпідставно отриманих з обґрунтуванням положеннями статей 1212 1214 Цивільного кодексу України, судова колегія зазначає, що за приписами статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, а частиною 3 цієї статті передбачено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією зі сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Верховний Суд України у постанові від 02.10.2013 року у справі №6-88цс13, висновки якого є обовязковими для всіх судів України в силу приписів статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку, що загальна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов'язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 Цивільного кодексу України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604-607, 609 Цивільного кодексу України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення боргу, якого в розумінні норм чинного законодавства України у відповідача перед позивачем не існує, оскільки між ними відсутні договірні, зобовязальні правовідносини з отримання та оплати спожитої теплової енергії. Будь-яких належних змін предмету позовних вимог в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України матеріали справи не містять.

За таких обставин, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи. Тому судова колегія Одеського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України висновок, викладений в рішенні господарського суду Миколаївської області від 09.06.2016 року у справі № 915/438/16 відповідає нормам матеріального та процесуального права України за мотивами, викладеними в постанові суду апеляційної інстанції, а доводи апеляційної скарги не спростовують вірного висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль, м. Миколаїв на рішення господарського суду Миколаївської області від 09.06.2016 року у справі № 915/438/16 залишити без задоволення, рішення господарського суду Миколаївської області від 09.06.2016 року у справі № 915/438/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в триденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Одеський апеляційний господарський суд у двадцятиденний строк.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5
ОСОБА_6