ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2016 р. Справа № 911/1431/16

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Вовченко А. В.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № б/н від 15.07.2015 р.);

від відповідача: не зявились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Істерн Беверідж Трейдінг, м. Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Славутич, Київська область

про стягнення 20 304, 11 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ „Істерн Беверідж Трейдінг звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення 12 918, 80 грн основної заборгованості, 3 288, 33 грн пені, 211, 53 гн 3 % річних, 501, 69 грн інфляційних збитків, 3 383, 76 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем свого обовязку щодо оплати у повному обсязі за товар згідно договору поставки № 26 від 24.04.2015 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.04.2016 р. порушено провадження у справі № 911/1431/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Істерн Беверідж Трейдінг до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 20 304, 11 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 18.05.2016 р.

18.05.2016 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 01.06.2016 р.

01.06.2016 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за відсутності відзиву на позовну заяву за наявними у ній матеріалами

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

24.04.2015 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № 26, згідно умов п. 1.1. якого постачальник передає у власність покупця, а покупець приймає і оплачує алкогольні та безалкогольні напої в асортименті, партіями згідно накладних, на умовах цього договору. Погоджена сторонами кількість, асортимент і ціна партії продукції вказуєься у видаткових та товарно-транспортних накладних, які є невідємною частиною цього договору.

Згідно п. 1.4. договору всі поставки продукції за накладними, оформленими сторонами протягом терміну дії даного договору, вважаються такими, що поставлені на підставі та в межах даного договору, навіть за відсутності безпосередньо в накладній вказівки (посилання) на даний договір

Відповідно до п. 2.1. договору ціна, асортимент, найменування, кількість продукції, що продаєтьсяється за цим договором, вказуються в додатковій угоді (додатку/специфікації до цього договору) або можуть узгоджуватися сторонами при підписанні накладної (их) і вказується в ній (них). Ціна, асортимент, найменування, кількість продукції, місце і термін поставки вважаються остаточно узгодженими сторонами цього договору після підписання повноважними представниками сторін накладної (их).

Пунктом 2.3. договору визначено, що ціна цього договору визначається виходячи із загальної вартості продукції, поставленої протягом терміну дії цього договору.

Згідно п. 2.9. договору покупець зобовязується оплатити кожну придбану за цим договором партію продукції не пізніше 21 (двадцяти одного) календарного дня з моменту її передачі.

Пунктом 7.1. договору визначено строк його дії, згідно якого цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2015 р. Термін дії цього договору автоматично продовжується на додаткові однорічні строки у разі, якщо не менше ніж за 30 днів до закінчення чергового терміну дії договору, жодна із сторін не повідомила іншу письмово про свій намір припинити подальшу співпрацю.

На виконання умов договору позивачем протягом липня-серпня 2015 р. було передано у власність (поставлено) відповідачу товар на загальну суму 16 918, 80 грн, що підтверджується видатковою накладною № РН-15-014448 від 14.07.2015 р., видатковою накладною № РН-15-015367 від 24.07.2015 р., видатковою накладною № РН-15-015596 від 28.07.2015 р., видатковою накладною № РН-15-016024 від 31.07.2015 р., видатковою накладною № РН-15-016065 від 04.08.2015 р., наявними у матеріалах справи.

За період дії договору та на його виконання відповідачем було лише частково виконано свій обовязок по оплаті товару та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 4 000, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 175 від 03.08.2015 р., виписками з банківського рахунку позивача станом на 07.09.2015 р., 16.11.2015 р. та 01.02.2016 р., наявними у матеріалах справи.

30.09.2015 р. між сторонами було підписано акт звірки взаєморозрахунків, згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.09.2015 р. склала 14 418, 80 грн.

02.10.2015 р. позивач звернувся до відповідача з претензією № 4н/254 від 02.10.2015 р., в якій просив невідкладно погасити основну суму боргу у розмірі 14 418, 80 грн.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із купівлею-продажем товару здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач обовязок щодо оплати товару у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 12 918, 80 грн, що підтверджується договором поставки № 26 від 24.04.2015 р., видатковою накладною № РН-15-014448 від 14.07.2015 р., видатковою накладною № РН-15-015367 від 24.07.2015 р., видатковою накладною № РН-15-015596 від 28.07.2015 р., видатковою накладною № РН-15-016024 від 31.07.2015 р., видатковою накладною № РН-15-016065 від 04.08.2015 р., платіжним дорученням № 175 від 03.08.2015 р., виписками з банківського рахунку позивача станом на 07.09.2015 р., 16.11.2015 р. та 01.02.2016 р., наявними у матеріалах справи.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості у розмірі 12 918, 80 грн за договором поставки № 26 від 24.04.2015 р. є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача пеню, передбачену договором поставки № 26 від 24.04.2015 р., за періоди прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті товару з 05.08.2015 р. по 24.02.2016 р. всього на загальну суму 3 288, 33 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що у разі недотримання термінів оплати продукції, зазначених у п. 2.9. цього договору, покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі 0, 1 % від вартості неоплаченої продукції за кожний день прострочення.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 3 288, 33 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача інфляційні збитки та 3 % річних від суми основної заборгованості за період прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті товару з 05.08.2015 р. по 24.02.2016 р. всього на загальну суму 501, 69 грн та 211, 53 грн відповідно у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості наступний:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
05.08.2015 - 06.09.20153545.200.992-28.363516.84
3 545, 20 грн х 0, 992 = 3 516, 84 грн; 3 516, 84 грн 3 545, 20 грн = -28, 36 грн

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
07.09.2015 - 15.11.20153045.201.01030.453075.65
3 045, 20 грн х 1, 010 = 3 075, 65 грн; 3 075, 65 грн 3 045, 20 грн = 30, 45 грн

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
16.11.2015 - 31.01.20162045.201.01632.722077.92
2 045, 20 грн х 1, 016 = 2 077, 92 грн; 2 077, 92 грн 2 045, 20 грн = 32, 72 грн

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.02.2016 - 03.02.20161545.201.0000.001545.20
1 545, 20 грн х 1, 000 = 1 545, 20 грн; 1 545, 20 грн 1 545, 20 грн = 0, 00 грн

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
15.08.2015 - 13.02.20163083.041.038117.163200.20
3 083, 04 грн х 1, 038 = 3 200, 20 грн; 3 200, 20 грн 3 083, 04 грн = 117, 16 грн

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
19.08.2015 - 17.02.20163852.121.042161.794013.91
3 852, 12 грн х 1, 042 = 4 013, 91 грн; 4 013, 91 грн 3 852, 12 грн = 161, 79 грн

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
22.08.2015 - 20.02.20161322.461.04255.541378.00
1 322, 46 грн х 1, 042 = 1 378, 00 грн; 1 378, 00 грн 1 322, 46 грн = 55, 54 грн

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
26.08.2015 - 24.02.20163115.981.042130.873246.85
3 115, 98 грн х 1, 042 = 3 246, 85 грн; 3 246, 85 грн 3 115, 98 грн = 130, 87 грн

Отже, загальний розмір інфляційних збитків від суми основної заборгованості згідно договору у вищевказані періоди становить 500, 17 грн.

Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 500, 17 грн.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 211, 53 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача штраф, передбачений договором поставки № 26 від 24.04.2015 р., за прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті товару понад 30 календарних днів на загальну суму 3 383, 76 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Згідно ч. 2 ст. 551 цього ж кодексу передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 4.1. договору передбачено, що, у разі, якщо прострочення оплати становить більше 30 календарних днів, покупець зобовязаний виплатити постачальнику штраф у розмірі 20 % від вартості партії продукції, оплата якої прострочена.

Розрахунок штрафу від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача штрафу від суми основної заборгованості за договором у розмірі 3 383, 76 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Істерн Беверідж Трейдінг (ідентифікаційний код 38679874) 12 918 (дванадцять тисяч девятсот вісімнадцять) грн 80 (вісімдесят) коп. основної заборгованості, 3 288 (три тисячі двісті вісімдесят вісім) грн 33 (тридцять три) коп. пені, 500 (пятсот) грн 17 (сімнадцять) коп. інфляційних збитків, 211 (двісті одинадцять) грн 53 (пятдесят три) коп. 3 % річних, 3 383 (три тисячі триста вісімдесят три) грн 76 (сімдесят шість) коп. штрафу та судові витрати 1 377 (одна тисяча триста сімдесят сім) грн 90 (девяносто) коп. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні інших позовних вимог.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

29 червня 2016 р.