ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року Справа № 923/109/16

м. Миколаїв

позивач: Публічне акціонерне товариство "Будівельна компанія "Будмеханізація" (73000, м.Херсон, вул. Горького, 18), код 21274492

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Нік-Тренд" (54030, м. Миколаїв, вул. Шевченка, буд.9 кв.2, код 39207580)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

про: визнання недійсним договору комісії від 12.09.2014

суддя В.Д. Фролов

ПРИСУТНІ:

Від позивача - Хлопова О.М. довіреність №1096 від 09.08.2016 року

Від відповідача - Дудченко В.М. довіреність №10 від 17.03.2016

Третя особа-1 - не з'явилась

Третя особа-2 - ОСОБА_5

Публічне акціонерне товариство "Будівельна компанія "Будмеханізація" (далі-Позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нік-Тренд" (далі-Відповідач) за участю третіх осіб на стороні відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору від 12.09.2014 про передачу на комісію автомобільного крану ЗІЛ 133 ГЯ, обґрунтовуючи свої вимоги ст.ст. 203, 215 ЦК України.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить суд визнання недійсним договору від 12.09.2014 про передачу на комісію автомобільного крану ЗІЛ 133 ГЯ, оскільки оспорюваний договір було підписано особою, яка не мала на це відповідних повноважень.

Представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки оспорюваний договір підписаний повноважною особою, що підтверджується наказом ПАТ "Будівельна компанія "Будмеханізація" №28 від 10.09.2014, протоколом засідання наглядової ради від 08.09.2014 та довіреністю.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі подані у справі докази, суд встановив:

12 вересня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нік-Тренд" в особі керівника Станкевича Івана Івановича та Публічним акціонерним товариством "Будівельна компанія "Будмеханізація" в особі ОСОБА_5 було укладено договір комісії (надалі - Договір) відповідно до якого відповідач зобов'язується за дорученням позивача за комісійну плату укласти за рахунок позивача, але від свого імені, договір щодо продажу товару, передбаченого цим договором, а саме: ЗИЛ 133ГЯ, 1989 року випуску, номер шасі НОМЕР_3, двигун НОМЕР_4. Транспортний засіб належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_5. ТЗ знято з обліку позивачем для реалізації в межах України (п.п. 1.1, 1.2 договору).

Відповідно до п.2.1.1 договору відповідач зобов'язаний самостійно здійснити необхідну комерційно-маркетингову роботу, знайти покупця на товар позивача. Виконати всю предоговірну роботу та укласти з покупцем договір купівлі-продажу товару відповідно до вказівок позивача (Бажана ціна продажу складає одна тис. сорок грн. 20 коп.)

Пунктом 9.1 договору передбачено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

Даний договір підписаний від ТОВ "Нік-Тренд" - Станкевичем І.І. та від ПАТ "Будівельна компанія "Будмеханізація" - ОСОБА_5 та скріплений печатками сторін.

Згідно зі Статутом ПАТ "Будівельна компанія "Будмеханізація" (у новій редакції зі змінами та доповненнями), затвердженим загальними зборами акціонерів (протокол від 17 вересня 2011 року) та зареєстрованим 11 жовтня 2011 року, номер запису 0006189, вищим органом управління товариства є загальні збори акціонерів товариства, колегіальним представницьким органом управління та контролю за діяльністю виконавчого органу (в разі її створення) є наглядова рада акціонерів Товариства, одноосібним виконавчим органом управління є директор Товариства.

Протоколом засідання наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Будмеханізація" від 08.09.2014 року прийнято рішення у відповідності до Статуту Товариства, надати дозвіл на відчуження рухомого майна транспортного засобу ЗІЛ 133 ГЯ, автокран 10-20Т-1, реєстраційний номер НОМЕР_1 за ціною не нижче ціни експертної оцінки (а.с. 48).

Наказом №28 ПАТ "Будівельна компанія "Будмеханізація" від 10.09.2014 року «Про призначення відповідальної особи з продажу техніки» призначено головного механіка ОСОБА_5 відповідальною особою з продажу ЗІЛ-133ГЯ, автокран КС3575 Державний номер НОМЕР_2. Даний наказ підписаний директором позивача - Бабенко А.А. та скріплений печаткою підприємства (а.с.49).

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Виходячи з положень статті 215 ЦК України правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Частиною першою статті 241 ЦК України встановлено, що наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

У відповідності до ч.1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Матеріали справи свідчать, що відповідач на виконання умов договору 12.09.2014 року здійснив продаж спірного майна ЗИЛ 133ГЯ за договором купівлі-продажу, який позивачем неоспорений. Спірне майно, а саме, ЗИЛ 133 ГЯ, знятий з обліку та зареєстрований на ОСОБА_8 (а.с.50-53).

Зазначене свідчить про виконання сторонами умов договору.

Крім того, у матеріалах справи, до моменту звернення ПАТ "Будівельна компанія "Будмеханізація" з позовом до суду, відсутні будь-які заперечень та претензії, щодо виконання умов договору.

Таким чином, ПАТ "Будівельна компанія "Будмеханізація" своїми діями схвалило цей Договір, а відтак він є дійсним.

Такий висновок викладений і в постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 по справі № 3-68гс14.

З урахуванням вимог ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищезазначене, суд встановив відсутність правових підстав для визнання недійсним договору від 12.09.2014 про передачу на комісію автомобільного крану ЗІЛ 133 ГЯ.

Таким чином, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись положення ст.49 ГПК України, суд покладає судові витрати на позивача.

У судовому засідання 15 серпня 2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складене 17 серпня 2016 року.

Суддя В.Д. Фролов