ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.08.2016р. Справа№ 914/1502/16
Господарський суд Львівської області у складі судді Блавацької-Калінської О.М. при секретарі Кияк І.В. розглянувши матеріали справи
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут, м.Львів

до відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 , м.Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова, м.Львів

про: стягнення 47 101,00 грн.,

за участю представників:
від позивача: Яськевич О.Є. представник (довіреність від 07.04.2016р.);

від відповідача: Синюшко Р.Д. - представник (довіреність від 06.07.2016р.);

від третьої особи: Куцак В.Л. - представник (довіреність від 20.05.2016р.)

Представникам сторін роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.
В судовому засіданні 08.08.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області Товариством з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" подано позов до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення 47 101,00 грн. заборгованості за постачання природного газу для потреб не побутових споживачів (з яких 42 643,08 грн. - основного боргу, 2 572,44 грн. пені, 1 696,70 грн. втрат від інфляції та 188,78 грн. 3% річних.)

Ухвалою від 07.06.2016 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 21.06.2016 р. В судовому засіданні 21.06.2016 р. відкладено розгляд справи на 11.07.2016 р. у зв`язку з неявкою представника відповідача.

Представник позивача в судове засідання 11.07.2016 року з`явився, вимоги ухвали суду виконав, позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові та поясненнях, наданих у судовому засіданні.

Відповідач вимог ухвали про порушення провадження у справі від 07.06.2016 року та про відкладення розгляду справи від 21.06.2016 року не виконав, участі повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином, відповідно до ст. 64 ГПК України, був повідомлений про дату та час розгляду справи у судовому засіданні, про що докази долучено до матеріалів справи (повідомлення про вручення поштового відправлення №365, повернуте на адресу суду і зареєстроване відділом документообігу та обробки інформації за вх. №25375/16 від 15.06.2016 р.)

Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути спір, відповідно до ст. 75 ГПК України, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті у відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутнього представника позивача в судовому засіданні, суд встановив наступне.
Між ТзОВ «Львівгаз збут» та ІНФОРМАЦІЯ_2 » укладено договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів (бюджетних організацій) № 114108BG9GDB016 від 01.01.2016 р.

За вказаним договором оператор ГРМ зобов`язується передати у власність споживача природній газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строках та порядку, визначені цим договором.

На виконання умов договору оператор (позивач у справі) протягом січня-березня 2016 р. передав, а споживач (відповідач у справі) прийняв природній газ на загальну суму 60 643,08грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу: №ЗЛВ00002475 від 31.01.2016 р. в обсязі 2.485 тис. м3 на суму 19 126,55 грн.; актом №ЗЛВ00012175 від 29.02.2016 р. в обсязі 2.476 тис. м3 на суму 19 057,27 грн.; актом №ЗЛВ00018014 від 31.03.2016 в обсязі 2.918 тис. м3 на суму 22 459,26 грн.

Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором виконав частково, провівши оплату на надані послуги в розмірі 18 000,00 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою ТзОВ "Львівгаз збут".

Сторонами у справі погоджено стан взаємних розрахунків станом на 15.06.2016 р., про що складено відповідний акт, пдписаний представниками сторін та скріплений їх печатками. Згідно з цим актом заборгованість відповідача перед позивачем становить 42 643,08 грн.

Крім того, за несвоєчасне виконання умов договору, позивачем, відповідно до п.6.2.1 договору, нараховано 2 572,44 грн. пені та відповідно до ст. 625 ЦК України 1 696,70 грн. втрат від інфляції та 188,78 грн. 3% річних.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.
Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Як установлено судом, між сторонами у справі на підставі укладеного договору виникли взаємні права та обовязки (зобовязання) з приводу наданих послуг з розподілу природного газу.

Між сторонами укладено договір розподілу природного газу. Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, яку в установленому порядку оператор ГРМ направив споживачу.

Згідно ст. 526 ЦКУ та ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору, за змістом якого позивач взяв на себе зобов`язання передати у власність споживача природній газ, а останній взяв на себе обов`язок прийняти та сплатити його вартість у розмірах, строки та порядку, визначені договором. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до пункту 4.2.3 договору остаточним розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу. Розподілений (протранспортований) оператором ГРМ природній газ споживачу має підтверджуватися підписаним між сторонами актом приймання-передачі природного газу (п.п.2.9.2, 2.9.3 п.2 договору).

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивач передав протягом січня-березня 2016 року, а відповідач прийняв природній газ на загальну суму 60643,08 грн., що підтверджується відповідними актами прийому-передачі природного газу, долученими до матеріалів справи. Відповідач зобовязання із оплати вартості природного газу виконав частково, провівши оплату за розподіл природного газу в розмірі 18 000 грн.

Згідно з актом звіряння розрахунків станом на 15.06.2016 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 42 643,08 грн.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема: підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Таким чином, Львівський обласний війсковий комісаріат здійснював дії, що свідчили про визнання ним боргу та вчиняв дії щодо погашення суми заборгованості.

Таким чином позовні вимоги про стягнення 42 643,08 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат в розмірі 1 696,70 грн. та 3 % річних в розмірі 188,78 грн., суд вважає, що такі розраховані вірно, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Відповідно до пункту 6.2.1 договору у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно з вимогами статті 611 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Частинами першою і третьою статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги про стягнення пені, обґрунтовано простроченням відповідачем строків оплати розподіленого (протранспортованого) природного газу грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення 2572,44 грн. пені є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводи позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТзОВ «Львівгаз збут» про стягнення 42 643,08 грн. - основного боргу, 2 572,44 грн. пені, 1 696,70 грн. втрат від інфляції та 188,78 грн. 3% річних є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Судові витрати на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправомірних дій.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 34, 49, 75, 82-85 ГПК України Господарського процесуального кодексу України, суд
В И Р І Ш И В:
1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" (79039, м.Львів, вул. Золота, 42; ідентифікаційний код 39594527) 42 643,08 грн. - основного боргу, 2 572,44 грн. - пені, 188,78 грн. - 3 % річних, 1 696,70 грн. - інфляційних втрат та 1 378,00 грн. - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили, відповідно до ст. 116 ГПК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 09.08.2016 р.

Суддя Блавацька-Калінська О. М.