номер провадження справи 12/61/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2016 Справа № 908/1731/16

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Пікалової І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 908/1731/16

за позовом: Державного підприємства "Дніпровське", м. Запоріжжя

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя

про розірвання договору оренди № 7 від 27.04.2006 року, стягнення 2766, 63 грн.

за участю представників:

від позивача - Кондратенко Ю.С., наказ № 16-п від 12.02.2016 року, Леоненко І.О., довіреність від 18.03.2016 року

від відповідача -ОСОБА_4, довіреність від 25.07.2016 року

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство "Дніпровське" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору оренди № 7 від 27.04.2006 року та стягнення грошових коштів в сумі 2766, 63 грн.

28.07.2016 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів в порядку ст. 38 ГПК України відповідно до якого відповідач просить суд витребувати від ДП «Дніпровське» довідку про відкриття банківського рахунку НОМЕР_1 в ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 313399, первинні бухгалтерські документи на підставі яких здійснювався розрахунок заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди № 7 від 27.04.2006 року, детальний розрахунок розміру орендної плати згідно з постановою КМУ від 04.10.5 року № 786 за період з 2014 по 2016 роки.

Відповідно до статті 38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено, зокрема, який доказ витребовується та обставини, що перешкоджають його наданню. Тобто сторона не має можливості самостійно отримати необхідний доказ від особи, в якої він є. Проте відповідачем такі обставини не наведені а доказів звернення до позивача з цього приводу не надано.

Разом з тим, від відповідача надійшло клопотання в порядку ст. 38 ГПК України про витребування доказів відповідно до якого відповідач просить суд витребувати від ДП «Дніпровське» інформацію про те, чи планується передача приміщення загальною площею 51, 5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (складське приміщення) в оренду.

Безпосередньо під час судового засідання 28.07.2016 року директор Державного підприємства "Дніпровське" повідомив суд що підприємство не планує передачу спірного нерухомого майна в оренду.

03.08. 2016 року від відповідача надійшло клопотання в порядку ст. 69 ГПК України про продовження строку вирішення спору на 15 днів, яке мотивовано тим, що у випадку не надання до суду первинних бухгалтерських документів відповідач просить суд надати час на підготовку зустрічного позову про повернення надмірно сплачених коштів зі договором оренди.

Так, відповідно до ст. 69 ГПК України пір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Проте заявником не наведено суду особливостей розгляду даного спору, а реалізація права на позов не залежить ані від строку розгляду даного спору ані від наявності підстав для застосування судом приписів ст. 60 ГПК України. Відтак відсутні підстави для задоволення вказаного клопотання, а відповідач не позбавлений права та можливості звернутися із відповідним позовом у загальному порядку.

Разом з тим, надійшло клопотання в порядку ст. 38 ГПК України про витребування від ДП «Дніпровське» первинних бухгалтерських документів, на підставі яких здійснювався розрахунок заборгованості зі сплати орендної плати за договором.

Відповідно до статті 38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено, зокрема, який доказ витребовується та обставини, що перешкоджають його наданню. Тобто сторона не має можливості самостійно отримати необхідний доказ від особи, в якої він є. Проте відповідачем такі обставини не наведені а доказів звернення до позивача з цього приводу не надано. Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що при подачі позову ДП «Дніпровське» надано розрахунок заборгованості, який на його думку є вірним, а відповідач не позбавлений права та можливості надати суду свій конттрозрахунок.

На адресу суду 03.08.2016 року від відповідача надійшов, в порядку ст. 69 ГПК України, відзив на позовні заяву, за змістом якого останній проти позову заперечує у зв'язку із наступним:

- в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на його небажання продовжувати дію договору при цьому не наведено обставин, які з цим пов'язано;

- як стало відомо відповідачу представники ДП «Дніпровське» мають намір передати приміщення в оренду іншому орендареві, чим порушено права та законні інтереси відповідача як орендаря;

- у зв'язку із тим, що розірвання договору оренди е підставою для подальшої передачі приміщення в оренду, переважне право орендаря, імперативно закріплене нормами діючого законодавства, може бути порушене;

- відповідно до ст. 654 ЦК правочин про розірвання договору вичиняється в тій же формі що і договір, якщо із закону, інших правових актів, договору або звичаїв ділового обороту не витікає інше;

- документального підтвердження звернення до відповідача з пропозицією щодо розірвання договору позивач суду не надав;

- на сьогоднішній день на сайті OLX розміщено оголошення про передачу в оренду складського приміщення що свідчить про умисний намір позивача позбавити відповідача права оренди з метою отримання власної вигоди, оскільки ціна, визначена договором оренди від 27.04.2006 року менша ніж зазначена в оголошенні;

- при визначенні суми плати за оренду державного майна сторони зобов'язані керуватися вимогами закону № 2269 і методики № 786;

- при порівнянні розрахунку позивача та розрахунку відповідача вбачається що загальний орендної плати за договором оренди № 7 від 27.04.2006 року що підлягав сплаті становить 21325, 54 грн., а відповідачем за весь період оренди сплачено 23577, 00 грн.

Безпосередньо в судовому засіданні 03.08.2016 року позивач надав суду довідку про відкриття рахунків № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 на імя ДП «Дніпровське» а також уточнений розрахунок стягуваної суми.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача та заперечення відповідача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 27.04.2006 року між Військовим радгоспом «Дніпровський» МО України, далі Орендодавець, та приватним підприємцем ОСОБА_5, далі Орендар, був укладений Договір оренди № 7 індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності, далі Договір, відповідно до предмету якого (п. 1.1.) Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно (не житлове приміщення), загальною площею 51,5 кв. м., розміщене за адресою АДРЕСА_1, складське приміщення що знаходиться на балансі Військового радгоспу «Дніпровський», вартість якого визначено згідно з актом оцінки і становить залишковою вартістю 9579, 00 грн., майно передається в оренду з метою ведення підприємницької діяльності (виробництво соняшникової олії).

Відповідно до п. п. 2.4., 2.5. Договору у разі припинення цього Договору манго повертається Орендарем Орендодавцю. Орендар повертає майно Орендодавцю аналогічно порядку, встановленому при передачі майна Орендарю цим Договором. Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі. Обов'язок по складанню акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні Договору.

Пунктами 3.1., 3.2., 3.3., 3.4. Договору визначено, що орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом міністрів України, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць по якому є інформація про індекс інфляції) складає 70, 85 гр., без урахування ПДВ, який складає 14, 17 грн. нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку визначеному чинним законодавством. Орендна плата за перший місяць оренди - визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за червень 2006 року. Орендна плата сплачується Орендодавцеві та в державний бюджет у співвідношенні 70 Орендодавцеві та 30 до держбюджету. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується щомісячно не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним місяцем. Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та інших випадках, передбачених чинним законодавством.

До обов'язків Орендаря, визначених п. 5.2. Договору, відноситься своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Розділом 10 Договору визначено, що цей договір укладено на 1 рік, що діє з 27.04.2006 року до 25.04.2007 року. Зміни і доповнення або розірвання цього договору допускаються за взаємної згоди сторін, зміни та доповнення що пропонується внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною. За ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно з п. 10.6 Договору сторони встановлено, що у разі відсутності зави однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах які були передбачені Договором. Пунктом 10.8 Договору визначено, що чинність цього договору припиняється внаслідок: закінчення строку на який його було укладено; приватизації орендованого майна орендарем; загибелі об'єкта оренди; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням арбітражного суду; банкрутства орендаря та інших випадках, прямо передбачених законом.

Відповідно до акту б/н приймання передачі об'єкта від 27.04.2006 року ВС «Дніпровський» передає, а ПП ОСОБА_5 приймає в оренду приміщення маслоцеха.

В подальшому доповненнями до Договору від 24.04.2007 року, від 23.04.2008 року, від 22.04.2009 року, від 22.04.2010 року, від 22.04.2011 року, від 22.04.2012 року, від 22.04.2013 року диспозитивно домовилися вважати згідно п. 10.6 Договору його продовженим до 24.04.2008 року, до 23.04.2009 року, до 23.04.2010 року, до 23.04.2011 року, до 23.04.2012 року, до 23.04.2013 року, до 23.04.2014 року, до 23.04.2016 року відповідно.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 323 від 13.08.2015 року перейменовано Військовий радгосп «Дніпровський» (, адреса: вул. Незалежності, буд. 13) у Державне підприємство «Дніпровське». Пунктом 2 зазначеного наказу наказано затвердити нову редакцію Статуту Державного підприємства «Дніпровське».

Листом від 03.11.2015 року ДП «Дніпровське» звернулося до ПП ОСОБА_5 з проханням погасити заборгованість за спірним договором оренди в сумі 1250 грн.

Листом № 51 від 12.05.2016 року ДП «Дніпровське» направило на адресу ФОП ОСОБА_5 повідомлення про припинення дії договору оренди № 7 від 27.04.2006 року з 23.04.2016 року та просило повернути об'єкт оренди. Вказаний лист був отриманий особисто відповідачем 12.05.2016 року про що свідчить її підпис (а. с. 45).

Позивач в позові вказує, що відповідач в порушення умов Договору у повному обсязі не сплатив орендну плату, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в сумі 2500, 88 грн. за період з 01.01.2014 року по 01.05.2016 року. При цьому, з посиланням на приписи Закону України «Про оренду державного та комунального майна» просить суд розірвати договір оренди № 7 від 27.04.2006 року.

До прийняття рішення по справі карзі, а саме 05.08.2016 р. на адресу суду від позивача згідно положень ст. ст. 22, 78 ГПК України надійшло клопотання про часткову відмові від позову. За змістом поданого клопотання позивач зазначає, що на поточний рахунок позивача надійшли грошові кошти в сумі 2766, 63 грн. Вказані обставини безпосередньо в судовому засіданні також підтвердив і відповідач.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 78 ГПК України встановлено, що відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами. До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Так, заява про відмову від позову підписана директором ДП «Дніпровське» Ю.С. Кондратенко, який відповідно до наказу № 16-п від 12.02.2016 року призначений на посаду директора вказаної юридичної особи (а.с. 37). Відтак клопотання про відмову від позову підписано уповноваженою особою скаржника. Разом з тим, безпосередньо в судовому засіданні представникам позивача було роз'яснено наслідки застосування судом приписів ст. ст. 78 та 80 ГПК України про що зазначено в протоколі судового засідання, складеного відповідно до ст. 81-1 ГПК України.

Так, припинення провадження у справі - це форма завершення судової процедури, за якою рішення по суті не виноситься.

Законодавець зазначає, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 статті 80 ГПК України), зокрема у таких випадках:

· припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань;

· спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Оскільки подане клопотання про відмову від позову є волевиявленням позивача, не суперечить законодавству та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб, - воно прийнята судом. Тому провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 4 статті 80 ГПК України, оскільки скаржник відмовився від позову в частині стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 2766, 63 грн. і відмову прийнято господарським судом.

Втім, позовні вимоги щодо розірвання договору оренди № 7 від 27.04.2006 року позивач підтримав та просить суд їх задовольнити.

Судом дана належна правова оцінка правовідносинам сторін, досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. Так, за своєю правовою природою між сторонами укладено договір оренди державного майна, тому до спірних правовідносин слід застосувати спеціальні норми права, які передбачені Законом України "Про оренду державного та комунального майна", далі Закон.

Так, ст. 10 Закону чітко регламентує істотні умови договору оренди, яких сторони досягли при укладенні спірного Договору. Таким чином, відповідно до вимог вказаної статті, як спеціальної норми, та ст. ст. 638, 759 ЦК України, ст. ст. 180, 181, 283 ГК України, як норм загальних, він вважається укладеним, згідно частини 8 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

Загальною нормою статті 764 ЦК України визначено правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору найму, а саме якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Такі самі положення містить і ч. 4 ст. 284 ГК України.

Частиною 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", як норми спеціальної, імперативно визначено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Із змісту наведених вище правових норм випливає, що по закінченні строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. При цьому заперечення мають бути висловлені протягом одного місяця після закінчення строку договору.

Так, додатковою угодою б/н від 22.04.2013 року згідно п. 10.6 Договору домовилися вважати його продовженим до 23.04.2016 року відповідно.

Із системного аналізу положень ст. 764 ЦК України, ч. 4 ст. 284 ГК України та ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", автоматична пролонгація договору оренди (продовження його дії на той самий строк та на тих самих умовах) відбувається в позасудовому порядку та має місце в разі відсутності заяв однієї із сторін договору про припинення договору оренди. Разом з тим, підставою для продовження відносин найму з боку наймодавця, є його мовчазна згода, яка виражається у відсутності заперечень та вимог до наймача повернути орендоване майно протягом одного місяця після закінчення строку договору найму.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, листом № 51 від 12.05.2016 року ДП «Дніпровське» направило на адресу ФОП ОСОБА_5 повідомлення про припинення дії договору оренди № 7 від 27.04.2006 року з 23.04.2016 року та просило повернути об'єкт оренди. Вказаний лист був отриманий особисто відповідачем 12.05.2016 року про що свідчить її підпис. Тобто Орендодавець в даному випадку виявив бажання припинити відносини найму.

Таким чином, оскільки на дату закінчення строку договору оренди (23.04.2016 року) і протягом місяця після цієї дати мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк (лист № 51 від 12.05.2016 року), Договір оренди № 7 від 27.04.2006 року припинився в силу закону в зв'язку із спливом строку на який його було укладено. Відтак відсутні підстави для додаткового розірвання вказаного договору у судовому порядку.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються господарським кодексом. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. Судом прийнято до уваги що учасниками судового процесу є суб'єкти господарювання в розумінні ст. 55 ГК України.

В силу статті 599 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Дніпровське» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору оренди № 7 від 27.04.2006 року слід відмовити як необґрунтовано заявлених.

Разом з тим, суд звертає увагу сторін, що за змістом частини 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» після закінчення терміну договору оренди орендар, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, в разі якщо він належним чином виконував свої обов'язки за договором, а також крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. Доказів останнього до матеріалів справи не надано.

Питання щодо наявності заборгованості за Договором оренди № 7 від 27.04.2006 року не досліджувалося судом, оскільки в цій частини позивач в порядку ст. ст. 22, 78 ГПК України відмовився від позову і таку відмові прийнято господарським судом.

З наданого суду роздруківки оголошення з сайту OLX.UA відсутня можливість дійти висновку про тотожність приміщень, яке зазначено у оголошенні та приміщення, яке є об'єктом оренди за Договором оренди № 7 від 27.04.2006 року.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 2756, 00 грн. покладаються на позивача у справі - Державне підприємство «Дніпровське», згідно вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 05.08.2016 року, згідно частини 2 статті 85 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 42, 43, 33, 34, ст. 43, 44, 49, п. 4 ч. 1 ст. 80, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Провадження у справі за позовом Державного підприємства «Дніпровське» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо стягнення з останньої грошових коштів в сумі 2766, 63 грн. - припинити.

2. У задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Дніпровське» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору оренди № 7 від 27.04.2006 року - відмовити.

Повне рішення складено - 12.08.2016 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.