РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2016Справа №910/9507/16

За позовомПублічного акціонерного товариства "ЕНЕРГОБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" Брайко Станіслава Анатолійовича
до Підприємства "Господарське управління федерації профспілок України"
простягнення 11 460,36 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Кохановський В.С. - представник за довіреністю № 09/05-123 від 19.07.16;
від відповідача Глушенко О.М. - представник за довіреністю № 01-25-26 від 10.02.16

В судовому засіданні 03.08.16, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Публічного акціонерного товариства "ЕНЕРГОБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" Брайко Станіслава Анатолійовича до Підприємства "Господарське управління федерації профспілок України" про стягнення 11 460,36 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 09.06.2012 між сторонами було укладено договір оренди нерухомого майна № 58, на підставі якого відповідачу було передане у строкове платне користування ізольовані нежитлові приміщення за адресою: 01012, м. Київ, майдан Незалежності, 2, загальною площею 91,5 кв. м.

28.02.2014 Додатковою угодою № 1 до договору сторони дійшли згоди щодо призупинення виконання своїх зобов'язань за договором оренди від 09.06.2012 починаючи з з 19 лютого 2014 року до дати повного відновлення будинку та введення його в експлуатацію, після наслідків пожежі.

13.04.2016 позивачем було направлено на адресу відповідача повідомлення-вимогу № 953/5 про повернення надмірно сплаченої суми орендну плату за лютий 2014 у розмірі 11 460,36 грн. Враховуючи, що вимога позивача була залишена без задоволення, останній звернувся до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.05.2016 порушено провадження у справі № 910/9507/16 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 15.06.2016.

У судовому засіданні 15.06.2016 за усним клопотання позивача було оголошено перерву в судовому засіданні до 22.06.2016.

У судове засідання, призначене на 22.06.2016, з'явились представники сторін.

Представник позивача надала письмову довідку для долучення до матеріалів справи та усні пояснення щодо повернених відповідачем коштів на рахунок банку в якому здійснюється процедура ліквідації.

Представник відповідача щодо доводів представника позивача заперечує та зазначає, що сума у розмірі 11 460,36 грн. була перерахована з рахунку Підприємства "Господарське управління федерації профспілок України" на вказаний у повідомленні-вимозі рахунок, жодних відомостей щодо здійсненням процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "ЕНЕРГОБАНК" відповідачу не було відомо.

У судовому засіданні представник позивача подав письмове клопотання про продовження строку розгляду спору на 15 днів.

Ухвалою суду від 22.06.2016 було задоволено клопотання представника позивача, продовжив строк вирішення спору, оголошено перерву в судовому засіданні до 03.08.16.

25.07.2016 через канцелярію суду від позивача надійшли додаткові документи по справі.

В судовому засіданні 03.08.2016 представники сторін надали пояснення по суті спору, представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, відповідач проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

09 серпня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» (надалі - орендар, позивач) та Підприємством "Господарське управління федерації профспілок України" (надалі - орендодавець, відповідач) було укладено договір оренди нерухомого майна № 58 (надалі - договір).

Відповідно до п.1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове користування ізольовані нежитлові приміщення за адресою: 01012 м. Київ, майдан незалежності,2, загальною площею 91,5 кв.м., що розміщені на першому поверсі будинку спілок для розміщення відділення банку.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що орендар вступає у користування об'єктом з дати підписання Акта приймання-передачі об'єкту, який є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 2.3 договору у разі припинення цього договору об'єкт повертається орендарем аналогічно порядку, встановленому при передачі об'єкту орендарю цим договором.

Щомісячна орендна плата за користування об'єктом встановлюється у розмірі 700,00 грн. за 1 кв.м. в місяць. Всього 64050,00 грн. на місяць з ПДВ (п.3.2 договору).

Згідно з п.3.3 до орендної плати входить винагорода та всі витрати орендодавця по утриманню та експлуатації об'єкту, витрати на теплову енергію, воду та каналізацію, утримання пожежної сигналізації, амортвідрахування в т.ч. ПДВ.

Наднормативна сума орендної плати, що надійшла орендодавцю, підлягає в установленому порядку поверненню орендарю або заліку в рахунок наступних платежі (п.3.8 договору).

Згідно з п.7.1 договору останній вступає в силу з 09.08.12 та діє до 09.07.2015 року включно.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору оренди сторонами 16.08.2012 підписано та скріплено печатками акт прийому-передачі нежилого приміщення, за яким відповідач передав, а позивач прийняв у тимчасове платне володіння та користування об'єкт оренди в задовільному технічному та санітарному стані.

14.01.2014 сторони уклали Додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої у зв'язку з діями учасників Євромайдану, які перешкоджають виконанню господарських зобов'язань сторін, можуть бути визнані форс-мажорними обставинами і підставою для зменшення орендної плати, орендодавець та орендар погодились встановити орендну плату січень та лютий 2014 року в розмірі 32089,02 грн. з ПДВ,

19 лютого 2014 року орендар за актом прийому-передачі (повернення) нежилого приміщення згідно договору № 58 оренди нерухомого майна від 09.08.12 повернув об'єкт оренди.. В акті сторони констатували, що передане приміщення перебуває в стані після пожежі, що сталася 19.02.14 в будинку спілок і приміщення не придатне для використання орендодавцем.

28 лютого 2014 року сторони уклали Додаткову угоду № 1 про зміну Договору № 58 оренди нерухомого майна від 09.08.2012, відповідно до умов якої дійшли згоди призупинити виконання сторонами своїх зобов'язань по договору № 58 оренди нерухомого майна від 09.08.2012, починаючи з 19.02.2014 та до дати повного відновлення будівлі і об'єкту (а саме, до введення Будинку спілок і експлуатацію) орендодавцем, орендна плата та інші обов'язкові платежі за цей період не нараховуються і орендар не зобов'язаний їх сплачувати. Орендодавець зобов'язується протягом 14 календарних днів з дати відновлення будівлі та об'єкту оренди (введення в експлуатацію) письмово повідомити орендаря та надати орендарю відповідні підтверджуючі документи.

Після введення Будинку спілок та об'єкту оренди в експлуатацію, орендна плата починає нараховуватись у розмірах та відповідно до умов зазначених в розділі 2 цього договору.

Відповідно до п.2 Додаткової угоди від 28.02.14 сторони погодились, що строк дії договору оренди збільшується на строк відновлення Будинку спілок, який визначається датою введення його в експлуатацію, та в подальшому визначається додатковою угодою про внесення змін до договору № 58 оренди нерухомого майна від 09.08.2012.

13.04.2016 позивач звернувся до відповідача з повідомленням-вимогою (вих. 953/5) про повернення надмірно сплаченої орендної плати за лютий 2014 року в розмірі 11460,36 грн.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем свого зобов'язання щодо повернення надмірно сплачених орендних платежів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором найму (оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 ст. 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується із положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи (меморіальний ордер № 474817 від 13.02.2014 року на суму 32089,02 грн) підтверджується факт здійснення позивачем оплати орендної плати згідно договору оренди № 58 (з урахуванням додаткової угоди від 14.01.2014) за лютий 2014 року. В той же час, згідно акту № 0-00000164 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 18.02.2014, який підписано представниками орендаря та орендодавця та скріплено їх печатками, протягом лютого 2014 року відповідачем було надано позивачу послуги за договором оренди № 58 на загальну суму 20628,72 грн. з ПДВ.

Об'єкт оренди було повернуто орендарем орендодавцю 19 лютого 2014 року за актом прийому-передачі (повернення) нежилого приміщення згідно договору № 58 оренди нерухомого майна від 09.08.12, що представниками сторін не заперечується.

Таким чином, з урахуванням положень п. 3.8 договору оренди № 58 від 09.08.2012 надмірно сплачена сума орендної плати в розмірі 11460,36 грн. підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, а також факт направлення позивачем 13.04.2016 на адресу відповідача повідомлення-вимоги за вих. № 953/5 про повернення надмірно сплаченої орендної плати за лютий 2014 року в розмірі 11460,36 грн., строк виконання грошового зобов'язання відповідача по поверненню надмірно перерахованої орендної плати станом на момент розгляду справи настав.

Згідно із ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Заперечення відповідача щодо не отримання ним повідомлення-вимоги вих. № 953/5 від 13.04.2016 року про необхідність повернення частини орендної плати не спростовує факту наявності невиконаного грошового зобов'язання у орендодавця перед орендарем. Крім того, відповідачем 01.06.2016 було направлено на адресу позивача лист № 01-25-82, в якому відповідач зазначив про направлення платіжного доручення № 267 від 01.06.2016 на суму 11460,36 грн., відповідно до якого доручає позивачу з рахунку № 2201 в ПАТ «Енергобанк» згідно Договору банківського рахунку від 31.01.13 перерахувати суму 11460,36 грн на р/р позивача.

Листом від 22.06.2016 вих. 1453 позивач повідомив відповідача про повернення платіжного доручення № 267 від 01.06.2016 без виконання.

Твердження відповідача про задоволення ним позовних вимог позивача та відсутність предмету спору спростовуються наступним.

На підставі постанови Правління НБУ від 12.02.2015 № 96 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 12.02.2015 прийнято рішення № 29 про запровадження з 13.02.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК».

30.04.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 93 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» до 11.06.2015 року включно.

Відповідно до Постанови Правління НБУ від 11.06.2015 № 370 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладників фізичних осіб від 12.06.2015 р. № 115 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ЕНЕРГОБАНК».

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 26 травня 2016 № 842, відповідно до якого продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» на два роки до 11 червня 2018 року включно. Керуючись главою II розділу V Рішення фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 p., № 2 «Про затвердження Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку» ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» припинив всі повноваження органів управління банку та завершив банківську діяльність.

Таким чином, з дня запровадження в ПАТ «Енергобанк» тимчасової адміністрації та до повної ліквідації, банк не має права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, таким чином позивач правомірно повернув без виконання платіжне доручення відповідача № 267 від 01.06.2016 без виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач заявив про свої вимоги до позивача як кредитор ПАТ «Енергобанк» письмовою заявою від 25.06.15 № 01-25-115 про визнання грошових вимог кредитора та включений в реєстр акцептованих вимог кредиторів банку (7 черга) в сумі 42664,09 грн. Таким чином, відповідач є кредитором позивача за договором банківського рахунку, а його вимоги підлягають задоволенню виключно в порядку, встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Аналогічна правова позиція висловлена в Постановах ВСУ від 01.04.2015 № 3-25гс15, від 25.03.2015 № 3-24гс15.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони. Це стосується відповідача, який мав довести суду, що він зобов'язання за договором суборенди виконав своєчасно та в повному обсязі, відповідно до їх умов. Відповідач факт наявності боргу не заперечував, позовні вимоги визнав.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 11460,36 грн є правомірними та обґрунтованими.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Підприємства «Господарське управління федерації профспілок України» (01012, м. Київ, Майдан Незалежності, буд. 2; ідентифікаційний код 22872516) на користь Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» (04071 м. Київ, вул. Воздвиженська, буд. 56; ідентифікаційний код 19357762) заборгованість по поверненню надмірно сплаченої орендної плати за лютий 2014 року згідно з договором оренди нерухомого майна № 58 від 09.08.2012 в розмірі 11 460 (одинадцять тисяч чотириста шістдесят) грн 36 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.08.2016.

Суддя Пукшин Л.Г.