донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

09.08.2016 справа №905/1379/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 не зявився не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл, м.Донецьк
на рішення господарського суду Донецької області
від14.06.2016р. (повний текст підписано 17.06.2016р.)
у справі№905/1379/16 (суддя Ю.С. Мельниченко)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю ТФМ-БУД, м.Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл, м.Донецьк
простягнення 565941,49грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техпідтримка», м.Горлівка Донецької області, первісний позивач, звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл, м.Донецьк про стягнення 565941,49грн., які складаються з 323919,65грн. основного боргу, 3% річних в розмірі 5978,91грн., 27005,37грн. інфляційних, пені в розмірі 68103,72грн. та 140933,84грн. штрафу.

На підставі ст.25 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), ухвалою господарського суду від 14.06.2016р. було замінено позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Техпідтримка» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТФМ-БУД», м.Київ.

Рішенням господарського суду Донецької області від 14.06.2016р. (повний текст підписано 17.06.2016р.) у справі №905/1379/16 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТФМ-БУД заборгованість у розмірі 323919,65грн., 27005,37грн. інфляційних, 3% річних у розмірі 5978,91грн. та 66953,25грн. пені.

Рішення суду мотивоване неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором підряду №6347 від 18.04.2014р. в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості прийнятих робіт.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю Український Рітейл звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, за наслідками неповного зясування обставин, які мають значення для справи.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом не вірно трактована правова природа 30% річних, визначених пунктом 7.1.8 договору, з огляду на що висновок суду про неможливість їх зарахування в порядку ст.601 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) є помилковим.

Крім того, на думку скаржника, враховуючи вимогу відповідача до первісного позивача про сплату 30% річних та заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпідтримка» було відсутнє право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл і, відповідно, не було підстав для укладення договору про відступлення права вимоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТФМ-БУД.

Відповідач також посилається на те, що він не був належним чином повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні та не отримував належних доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні, внаслідок чого виконання відповідачем зобовязань за договором підряду шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог є належним виконанням і виключає наявність підстав для притягнення до відповідальності.

Крім того, апелянт наголошує, що договір про відступлення права вимоги має ознаки фіктивності. З огляду на викладене, скаржник заперечує проти винесеної господарським судом Донецької області ухвали по заміну позивача правонаступником.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 18.07.2016р. (головуючий Зубченко І.В., судді Ломовцева Н.В., Татенко В.М.) прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд справи призначено на 09.08.2016р.

Через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» надійшло клопотання про зупинення провадження по справі №905/1379/16 до вирішення повязаної з нею справи №910/13391/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпідтримка» та Товариства з обмеженою відповідальністю ТФМ-БУД про визнання недійсним договору №ПВ/0416 від 13.05.2016р. про відступлення права вимоги, яка розглядається господарським судом міста Києва.

Статтею 79 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Відповідно до ч.1 названої статті господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею справи, що розглядається іншим судом.

При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Отже, зупинення провадження у справі є правом, а не обов'язком суду, і вирішуючи питання про зупинення або про відмову у зупиненні провадження у справі суд має враховувати обставини конкретної справи.

Враховуючи те, що саме обов'язком суду є встановлення обставин справи, проведення оцінки наданих сторонами доказів, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі.

Разом з тим, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до статті 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Отже, у разі появи таких обставин, відповідач не позбавлений права звернутися до суду для перегляду рішення.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФМ БУД» на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити рішення господарського суду без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

У звязку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії ОСОБА_4 на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни сформовано наступний склад колегії: головуючий Зубченко І.В., судді Ломовцева Н.В., Попков Д.О.

Представники сторін у судове засідання 09.08.2016р. не зявились, про причини неявки суд не повідомили, своїми правами, передбаченими ст.22 ГПК України, не скористалися. Про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Враховуючи ті обставини, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана обовязковою, їх правова позиція була викладена безпосередньо в апеляційній скарзі та відзиві на неї, сторони не посилалися на необхідність надання додаткових доказів, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України складено протокол судового засідання.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

18.04.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Український Рітейл (далі замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Техпідтримка (далі підрядник) був укладений договір підряду №6347 (далі - договір).

Відповідно до п.2.1 договору в порядку та на умовах, визначених договором, підрядник бере на себе зобовязання своїми силами та матеріалами, виконати роботи з ремонту приміщення магазину за адресою: м.Кіровське, вул.Донецька, 2а (далі роботи) в обумовлений договором строк, а замовник зобовязується надати підряднику місце для проведення робіт, прийняти та оплатити роботи на умовах договору.

Як вбачається з п.4.1, загальна сума договору складає 1060000,00грн., в тому числі ПДВ 176666,67грн. та визначається загальною вартістю виконуваних за договором робіт (узгоджених сторонами в комерційній договірній ціні), а також вартістю матеріалів, які використовуються при виконанні робіт та які придбані підрядником.

Пунктом 4.4 передбачено, що оплата за договором здійснюється замовником шляхом перерахунку грошових коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок підрядника, вказаний в договорі, в порядку, вказаному та узгодженому сторонами графіку фінансування.

Пунктом 4.6 визначено, що датою оплати (здійснення платежу) вважається дата списання грошових коштів з рахунку замовника.

Відповідальність за неналежне виконання умов договору узгоджена сторонами в розділі 7 договору. Так, відповідно до п.7.1.8, у випадку порушення строків виконання робіт підрядник зобовязується за вимогою замовника сплатити відсотки за користування чужими грошовими коштами у розмірі 30 (тридцяти) відсотків річних від суми отриманої передоплати за час прострочення.

За приписами п.7.2.1 за невчасне здійснення остаточного розрахунку (п.4.4) замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

У випадку необгрунтованої відмови однієї зі сторін від своїх зобовязань за договором, винна сторона сплачує іншій стороні штраф в розмірі 10% від суми договору (п.7.3).

Згідно з п.11.6 договір вступає в силу з дня його підписання та діє до 31.12.2014р., а в частині розрахунків та гарантійних зобовязань до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Договір підписаний з обох сторін та скріплений печатками підприємств.

Відповідно до Графіку фінансування робіт (додаток №3 до договору підряду №6347), замовник здійснює оплату у наступному порядку: передоплата -50%, від договірної ціни протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання договору підряду в сумі 530000,00грн.; залишок - протягом 7 календарних днів з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт у сумі 530000,00грн.

Додатковою угодою №1 від 19.05.2014р. до договору сторони узгодили, що в порядку та на умовах, визначених договором та додатковою угодою, підрядник бере на себе зобовязання своїми силами та матеріалами, додатково виконати роботи з ремонту та монтажу обєкта замовника за адресою: Донецька область, м.Кіровське, вул.Донецька, 2а (далі роботи) в обумовлений додатковою угодою строк, а замовник зобовязується прийняти та оплатити додаткові роботи на умовах договору та додаткової угоди. Загальна сума додаткових робіт складає 349448,43грн., у тому числі ПДВ 58241,41грн.

Пунктом 4 зазначеної додаткової угоди внесено зміни до п.4.1 договору та викладено його в наступній редакції: Загальна сума договору складає 1409448,43грн., в тому числі ПДВ 234908,07грн. та визначається загальною вартістю виконуваних за договором робіт (узгоджених сторонами в комерційній договірній ціні), а також вартістю матеріалів, які використовуються при виконанні робіт та які придбані підрядником.

Відповідно до Графіку фінансування робіт (додаток №3 до додаткової угоди №1 від 19.05.2014р.), замовник здійснює оплату 100% протягом 7 календарних днів з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт на суму згідно акту виконаних робіт за вирахуванням: утримання на рік 3% гарантійного платежу згідно з п.8.4 договору в сумі 42280,15грн.; утримання в сумі 28053,50грн. за пошкодження кабелю (згідно гарантійного листа підрядника).

Як вбачається з банківської виписки по рахунку позивача за 24.04.2014р., на виконання умов договору підряду відповідачем було здійснено передоплату в розмірі 530000,00грн.

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Техпідтримка» належним чином виконало роботи за договором підряду №6347 від 18.04.2014р. на загальну суму 1165076,49грн., про що свідчать акти виконаних будівельних робіт: №1 від 31.12.2014р. (судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначений акт було підписано саме 31.12.2014р. з огляду на відсутність інших дат на вказаному акті та ненадання сторонами по справі доказів іншої фактичної дати підписання спірного акту) на суму 826141,07грн. (в т.ч. ПДВ); №1 від 30.09.2015р. на суму 338935,42грн. (в т.ч. ПДВ). Зазначені акти підписані повноважними представниками сторін без зауважень та скріплені печатками підприємств.

Товариство з обмеженою відповідальністю Український Рітейл прийняті роботи оплатило лише частково, перерахувавши на користь підрядника грошові кошти на загальну суму 710083,58грн., про що свідчать виписки по рахунку позивача за 31.10.2014р. та 13.01.2015р., які наявні в матеріалах справи.

Разом з тим, на підставі акту №1 на передачу основних та допоміжних матеріалів, підрядній організації у червні 2014р., відповідачем було передано позивачу матеріали на суму 60739,61грн. (в тому числі ПДВ).

З огляду на викладене, вартість прийнятих підрядних робіт у розмірі 323919,65грн. залишилася не оплаченою.

Граничним строком оплати виконаних робіт, встановленим в додатку №3 до договору (Графік фінансування робіт), за актом виконаних будівельних робіт №1 є 07.01.2015р. Граничним строком оплати виконаних робіт, встановленим в додатку №3 до додаткової угоди №1 від 19.05.2016р. до договору (Графік фінансування робіт), за актом виконаних додаткових будівельних робіт №1 від 30.09.2015р. є 07.10.2015р.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Укладений між сторонами правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм статей 837-886 ЦК України.

Згідно зі ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи доведено належне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Техпідтримка» робіт за договором підряду №6347 від 18.04.2014р., разом з тим доказів перерахування коштів в рахунок заборгованості за прийняті роботи в розмірі 323919,65грн. відповідачем не надано.

Товариство з обмеженою відповідальністю Український Рітейл посилається на те, що у нього відсутня зазначена заборгованість і, відповідно, відсутні підстави для нарахування санкцій за порушення умов договору з огляду на направлення 29.04.2016р. на адресу підрядника вимоги №476 від 28.04.2016р. про сплату 30% річних та заяви-повідомлення про зарахування зустрічних однорідних вимог №477 від 28.04.2016р.

З цього приводу судова колегія зазначає наступне. Згідно зі ст.601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

За змістом названої правової норми залік можливий лише за наявності таких умов: вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов'язань між двома особами, де кредитор одного зобов'язання є боржником іншого, те саме повинно бути і з боржником; однорідні, зокрема можна зарахувати грошовий борг проти грошового, а також необхідно, щоб за обома вимогами настав вже строк виконання, оскільки не можна пред'явити до зарахування вимоги за таким зобов'язанням, яке не підлягає виконанню.

При цьому, характер зобов'язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом.

Отже, вимоги про сплату боргу за виконані підрядні роботи (основне зобовязання) та вимоги про сплату коштів за порушення строків виконання таких робіт (захід відповідальності за порушення зобовязань) не можуть бути зараховані як зустрічні в порядку ст.601 ЦК України.

Зазначене спростовує твердження апелянта про відстуність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпідтримка» права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл за договором підряду, яке було передане Товариству з обмеженою відповідальністю ТФМ-БУД за договором про відступлення права вимоги.

Посилання скаржника на те, що зазначений договір має ознаки фіктивності судовою колегією не приймаються з огляду на необґрунтованість жодними належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, ухвала господарського суду Донецької області від 14.06.2016р. про заміну позивача правонаступником винесена з дотриманням норм законодавства.

Стосовно доводів апелянта про те, що він не був належним чином повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні судова колегія Донецького апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За таких обставин, враховуючи, що посилання апелянта на виконання зобовязань за договором підряду шляхом проведення заліку зустрічних однорідних вимог спростовані вищевикладеним, місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення боргу в розмірі 323919,65грн.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, як вірно встановлено місцевим господарським судом, фактичні обставини справи свідчать про порушення замовником умов договору щодо своєчасної оплати, то наявні правові підстави для стягнення з відповідача передбачених ч.2 ст.625 ЦК України 3% річних та інфляційних.

Перевіривши розрахунок суду першої інстанції, судова колегія зазначає, що він є арифметично вірним, стягненню з відповідача підлягають 3% в розмірі 5978,91грн. (за актом №1 від 31.12.2014р. за період 20.01.2015р.-04.04.2016р. в розмірі 2005,08грн.; за актом №1 від 30.09.2015р. за період 08.10.2015р.-04.04.2016р. в розмірі 3973,83грн.) та, враховуючи обмеженість суду розміром позовних вимог, інфляційні в розмірі 27005,37грн. (за актом №1 від 31.12.2014р. за період лютий 2015р.- лютий 2016р. в розмірі 21957,81грн.; за актом №1 від 30.09.2015р. за період листопад 2015р.-лютий 2016р. в розмірі 8659,38грн.).

Частиною 1 ст.230 ГК України до штрафних санкцій віднесено господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За приписами ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2.1 договору сторони узгодили, що за невчасне здійснення остаточного розрахунку (п.4.4) замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожен день прострочки.

Частиною 6 ст.232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок пені, здійснений господарським судом Донецької області, судова колегія погоджується з висновком про часткове задоволення позовних вимог в цій частині та про правомірність стягнення пені в розмірі 66953,25грн. (за актом №1 від 31.12.2014р. за період 04.04.2015р.-08.07.2015р. в розмірі 8729,62грн.; за актом №1 від 30.09.2015р. за період 08.10.2015р.-04.04.2016р. в розмірі 58223,63грн.)

Розглянувши заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 140933,84грн. на підставі п.7.3 договору, судова колегія погоджується з відмовою суду першої інстанції у задоволенні зазначених вимог з огляду на те, що названий пункт договору передбачає сплату штрафу у разі необґрунтованої відмови від зобовязань, а позивачем не надано жодних доказів односторонньої відмови відповідача від виконання зобовязань за договором.

З огляду на викладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 14.06.2016р. (повний текст підписано 17.06.2016р.) у справі №905/1379/16 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 ГПК України, підстав для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги за наведеними в ній мотивами не вбачається.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору при зверненні з апеляційною скаргою підлягають віднесенню на заявника скарги.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл, м.Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 14.06.2016р. (повний текст підписано 17.06.2016р.) у справі №905/1379/16 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 14.06.2016р. (повний текст підписано 17.06.2016р.) у справі №905/1379/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Судді Н.В. Ломовцева

ОСОБА_3

Надруковано 6 прим: 1 позивачу; 2 відповідачу; 1 ГСДО; 1 до справи; 1 ДАГС.