ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2016 р. Справа № 911/3892/15

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Вовченко А. В.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 11 від 01.04.2016 р.);

від відповідача-1: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 09.10.2015 р.);

від відповідача-2: не зявились;

від третьої особи-1: ОСОБА_3 (довіреність № 27/2016 від 29.02.2016 р.);

від третьої особи-2: не зявились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства „Український професійний банк, м. Київ

до:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю „Логістик-сервіс 1, с. Щасливе, Бориспільський район;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційна компанія „Лендліз, с. Щасливе, Бориспільський район;

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

1) Публічного акціонерного товариства „Авант-Банк, м. Київ;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю „Вестер Плюс, м. Київ;

про стягнення 23 908 785, 09 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ПАТ „Український професійний банк звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ТОВ „Логістик-сервіс 1, ТОВ „Інвестиційна компанія „Лендліз про стягнення у солідарному порядку 22 000 000, 00 грн основної заборгованості по кредиту, 1 764 821, 91 грн основної заборгованості по відсоткам за користуванням кредиту, 143 963, 18 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем-1 своїх обовязків щодо своєчасного повернення кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом згідно з договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 772 від 18.12.2013 р., укладеним між ПАТ „Український професійний банк та ТОВ „Логістик-сервіс 1, та невиконанням відповідачем-2 своїх обовязків щодо своєчасного повернення кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом згідно з договором поруки № 772-1 від 18.12.2013 р., укладеним між ПАТ „Український професійний банк, ТОВ „Логістик-сервіс 1 та ТОВ „Інвестиційна компанія „Лендліз.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.09.2015 р. (суддя Заєць Д. Г.) порушено провадження у справі № 911/3892/15 за позовом ПАТ „Український професійний банк до ТОВ „Логістик-сервіс 1, ТОВ „Інвестиційна компанія „Лендліз про стягнення 23 908 785, 09 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 30.09.2015 р.

29.09.2015 р. до канцелярії суду від відповідача-1 надійшов відзив б/н від 29.09.2015 р. на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

30.09.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 03.11.2015 р. Також, даною ухвалою суду залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, - Публічне акціонерне товариство „Авант-Банк.

02.11.2015 р. до канцелярії суду від позивача надійшов супровідний лист № 01-10/5821 від 02.11.2015 р. із доданими до нього документами на виконання вимог суду, що долучені судом до матеріалів справи.

03.11.2015 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від третьої особи-1 надійшли письмові пояснення б/н від 03.11.2015 р., що долучені судом до матеріалів справи.

03.11.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 17.11.2015 р. Також, даною ухвалою суду залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, - Товариство з обмеженою відповідальністю „Вестер Плюс.

16.11.2015 р. до канцелярії суду від відповідача-1 надійшли пояснення б/н від 13.11.2015 р., що долучені судом до матеріалів справи.

17.11.2015 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від третьої особи-1 надійшли письмові пояснення б/н від 17.11.2015 р., що долучені судом до матеріалів справи.

17.11.2015 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від третьої особи-1 надійшло клопотання б/н від 17.11.2015 р. про зупинення провадження у справі до винесення рішення Конституційним Судом України щодо відповідності (конституційності) Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб вимогам Конституції України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.11.2015 р. зупинено провадження у справі № 911/3892/15 до розгляду Конституційним Судом України конституційного подання Верховного Суду України щодо конституційності Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 р. скасовано ухвалу господарського суду Київської області від 17.11.2015 р. зупинено провадження у справі № 911/3892/15.

У відповідності до ст. 2-1 Господарського процесуального кодексу України, у звязку із закінченням повноважень судді Зайця Д. Г., справу № 911/3892/15 передано для розгляду судді Бацуці В. М.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.03.2016 р. прийнято до провадження судді Бацуци В. М. справу № 911/3892/15 за позовом ПАТ „Український професійний банк до ТОВ „Логістик-сервіс 1, ТОВ „Інвестиційна компанія „Лендліз за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, Публічного акціонерного товариства „Авант-Банк, Товариства з обмеженою відповідальністю „Вестер Плюс про стягнення 23 908 785, 09 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 06.04.2016 р.

30.03.2016 р. до канцелярії суду від третьої особи-1 надійшли письмові пояснення б/н від 30.03.2016 р., що долучені судом до матеріалів справи.

06.04.2016 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача-1 надійшли додаткові пояснення б/н від 04.04.2016 р., що долучені судом до матеріалів справи.

06.04.2016 р. у судовому засіданні представник позивача надав додаткові пояснення № 01-10/731 від 06.04.2016 р., що долучені судом до матеріалів справи.

06.04.2016 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 20.04.2016 р.

20.04.2016 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 11.05.2016 р.

11.05.2016 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 25.05.2016 р.

25.05.2016 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 01.06.2016 р.

01.06.2016 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи-1 у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Представники інших учасників процесу у судове засідання не зявились, хоча про судове засідання були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд повідомили, документи, витребувані судом, надали.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

18.12.2013 р. між позивачем та відповідачем-1 було укладено договір про відкриття траншевої кредитної лінії № 772, згідно з умовами п. 1.1. якого банк зобовязується відкрити позичальнику відкличну кредитну лінію з межах суми 22 000 000, 00 грн терміном до „16 грудня 2016 р. на поповнення обігових коштів.

Згідно з п. 1.2. договору зобовязання банку щодо надання кредитів та зобовязання позичальника щодо повернення кредитів та сплати процентів, а також інші права та зобовязання сторін, передбачені цим договором, виникають з дати укладання сторонами додаткових договорів про надання кредитів, які є невідємними частинами цього договору (надалі - додатковий договір), в сумах, зазначених в таких додаткових договорах. Строк користування кожним окремим кредитом в межах загальної суми, встановленої п. 1.1. цього договору, визначається додатковими договорами.

Відповідно до п. 1.5. договору плата за користування одержаними кредитними ресурсами встановлюється в кожному конкретному додатковому договорі.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що забезпеченням виконання позичальником своїх зобовязань перед банком за цим договором є порука та застава майна ТОВ „ІК „Лендліз (договір поруки 772-1 від 18.12.2013 р., іпотечний договір від 18.12.2013 р.).

Пунктом 9.1. договору визначено строк його дії, згідно якого цей договір цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до „16 грудня 2016 року, а в невиконаних зобовязань позичальника - до повного та належного їх виконання.

18.12.2013 р. між позивачем та відповідачем-1 було підписано додатковий договір до договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 772 від 18.12.2013 р., згідно з умовами п. 1. якого (в редакції додаткового договору б/н від 29.09.2014 р. про внесення змін до додаткового договору від 18.12.2013 р. до договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 772 від 18.12.2013 р. та додаткового договору б/н від 28.11.2014 р. про внесення змін до додаткового договору від 18.12.2013 р. до договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 772 від 18.12.2013 р.) банк надає позичальнику кредит відповідно до цього додаткового договору в сумі 22 000 000, 00 грн терміном до 28.09.2015 р. зі сплатою 25, 0 % річних для повернення поворотної фінансової допомоги згідно з договором № 3/17.12-13АІ від 17.12.2013 р., що укладений з ТОВ „Альянс Інвест1.

05.03.2015 р. між позивачем та відповідачем-1 було підписано додатковий договір до договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 772 від 18.12.2013 р., згідно з умовами п. 1. якого (в редакції додаткового договору б/н від 25.03.2015 р. про внесення змін до додаткового договору від 05.03.2015 р. до договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 772 від 18.12.2013 р.) банк надає позичальнику кредит відповідно до цього додаткового договору в сумі 10 000 000, 00 грн терміном до 04.03.2016 р. зі сплатою 18, 0 % річних для повернення поворотної фінансової допомоги згідно з договором № 19/30.12-14РІ надання поворотної фінансової допомоги від 30.12.2014 p., який укладений між ТОВ „Логістик-Сервіс 1 та ТОВ „Ріелті-Інвест 1.

18.12.2013 р. між позивачем, відповідачем-1 та відповідачем-2 було укладено договір поруки № 772-1, згідно з умовами п. 1.1. якого за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 772 від „18 грудня 2013 р. (надалі - кредитний договір) банк відкрив позичальнику траншеву відкличну кредитну лінію в межах суми 22 000 000, 00 грн, терміном до „16 грудня 2016 року, на поповнення обігових коштів.

Згідно з п. 1.2. договору поруки поручитель бере на себе зобовязання в повному обсязі відповідати перед банком як солідарний боржник за кредитним договором.

Відповідно до п. 2.1. договору поруки в разі повного або часткового невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором в передбачені доктором строки, банк має право задовольнити свої вимоги за рахунок поручителя.

Пунктом 3.1. договору поруки визначено строк його дії, згідно якого цей договір набуває чинності з „18 грудня 2013 р. та діє „16 грудня 2016 р., але у будь-якому випадку до повного та належного виконання позичальником та/або поручителем зобовязань за вищевказаним кредитним договором та всіма додатковими договорами до нього.

На виконання умов договору про відкриття кредитної лінії позивачем 18.12.2013 р. та 05.03.2015 р. було надано відповідачу-1 кредит та перераховано грошові кошти у межах кредитного ліміту у загальному розмірі 32 000 000, 00 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 18921668 від 18.12.2013 р. на суму 22 000 000, 00 грн, меморіальним ордером № 22384378 від 05.03.2015 р. на суму 10 000 000, 00 грн, розрахунком заборгованості станом на 26.08.2015 р., доданим до позовної заяви, наявними у матеріалах справи.

24.04.2015 р. між позивачем та третьою особою-1 було укладено міжбанківський кредитний договір № ММ72121LG, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредит у сумі 3 000 000, 00 доларів США на строк з 24.04.2015 р. до 06.07.2015 р. включно.

Згідно з п. 1.7 договору, за цим договором в якості забезпечення виступають майнові права за укладеними позичальником кредитними договорами з юридичними особами на загальну суму 530 601 540, 80 грн згідно з реєстром, який є додатком до договору застави майнових прав від 24.04.2015 р. № ММ72121LG/S-1.

29.04.2015 р. між позивачем та третьою особою-1 було укладено міжбанківський кредитний договір № ММ72201LG, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредит у сумі 31 000 000, 00 грн. на строк з 29.04.2015 р. до 11.06.2015 р. включно.

Згідно з п. 1.6 договору, за цим договором в якості забезпечення виступають майнові права за укладеними позичальником кредитними договорами з юридичними особами на загальну суму 54 500 000, 00 грн згідно з реєстром, який є додатком № 2 до договору застави майнових прав № ММ72121LG/S-1 від 24.04.2015 р.

В якості забезпечення виконання зобовязань за міжбанківським кредитним договором № ММ72121LG від 24.04.2015 р., 24.04.2015 р. між між позивачем та третьою особою-1 було укладено договір застави майнових прав № ММ72121LG/S-1, предметом якого є майнові права за кредитними договорами, що укладені між заставодавцем і юридичними особами, перелік яких наведений у додатку № 1 до цього договору, що є його невідємною частиною.

Відповідно до п. 1.2 договору майнові права сторони за домовленістю оцінюють у сумі 530 601 540, 80 грн.

Надана застава забезпечує належне виконання заставодавцем вимог заставодержателя, що випливають (та/або випливатимуть) з міжбанківського кредитного договору від 24.04.2015 р. № MM72121LG, укладеного між заставодавцем та заставодержателем, а також всіх додаткових договорів (угод), що будуть укладені до нього, а також з усіх окремих кредитних договорів (та змін до них), в тому числі - щодо суми зобовязань, строків їх виконання, розміру процентів та інших умов, у тому числі щодо повернення заставодавцем заставодержателю кредиту у сумі 3 000 000, 00 доларів США на строк з 24.04.2015 р. до 06.07.2015 р. (включно); сплати заставодавцем процентів за користування кредитом у розмірі 22 % річних в порядку та строки, визначені кредитним договором; виконання заставодавцем інших зобов'язань, передбачених кредитним договором, у повному обсязі, на умовах і в строки, визначені в кредитному договорі (у тому числі при зміні строків виконання зобов'язань), у тому числі зобовязань щодо сплати неустойок (пені та штрафів) та відшкодування збитків. Також цим договором забезпечується належне виконання вимог заставодержателя щодо відшкодування витрат, повязаних з предявленням вимоги і зверненням стягнення на предмет застави, зазначений у п. 1.1 цього договору, та інших вимог заставодержателя, право на задоволення яких за рахунок вартості предмета застави заставодержатель має відповідно до чинного законодавства України. У випадку продовження строків виконання зобовязань за кредитним договором (шляхом укладення додаткових договорів (угод) до нього), дія застави, передбаченої цим договором, зберігається до повного виконання вказаних зобовязань (п. 1.3 договору).

У пункті 1.4 договору визначено, що кінцевий термін виконання основного зобов'язання - 06.07.2015 р.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що у разі набуття заставодержателем підстав для звернення стягнення на предмет застави відповідно до цього договору та чинного законодавства заставодержатель має право здійснити реалізацію предмета застави шляхом уступки права вимоги за кредитними договорами у порядку, визначеному пунктом 4.6 цього договору.

Відповідно до п. 4.4 договору заставодержатель набуває право звернути стягнення на предмет застави у випадках, передбачених цим договором та чинним законодавством України, в тому числі - якщо у строки, встановлені кредитним договором, заставодавець не виконає (повністю або частково) свої зобов'язання кредитним договором, у т.ч. не поверне (повністю або частково) кредит та/або не сплатить проценти за користування кредитом, та/або не сплатить неустойку (пеню та штрафи) та/або іншу заборгованість, платежі та/або не виконає інші зобов'язання, які передбачені та/або випливають з кредитного договору та цього договору, у тому числі у випадку одноразового прострочення будь-якого зобов'язання, що визначено кредитним договором, а також в інших випадках, передбачених кредитним договором. Про намір звернути стягнення на предмет застави у порядку, передбаченому цим договором, заставодержатель повідомляє заставодавця шляхом надіслання повідомлення про порушення зобов'язань (не виконання вимог заставодержателя), забезпечення виконання яких передбачено цим договором. Вказане у попередньому абзаці цього пункту договору повідомлення направляється заставодержателем після реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет застави, за адресою заставодавця.

Згідно з п. 4.5 договору звернення стягнення на предмет застави відбувається у порядку, передбаченому ст. 32 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень.

У п. 4.6 договору визначено, що у випадку, якщо в термін, визначений у п. 1.4 даного договору, заставодавець не виконає умови основного зобов'язання перед заставодержателем, або у разі прийняття рішення про запровадження тимчасової адміністрації/призначення ліквідатора/реорганізація (злиття/приєднання/виділення) заставодавця, заставодержатель в момент настання таких подій набуває всіх прав та обов'язків кредитора до боржників за кредитними договорами/договорами застави/договорами іпотеки, майнові права за якими передані в заставу за даним договором. Набуття заставодержателем всіх прав та обов'язків кредитора (заставодавця) до боржників за кредитними договорами/договорами застави/договорами іпотеки, майнові права за якими передані в заставу за даним договором, не потребує укладання договору заставодержателя із заставодавцем.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання зобовязання за кредитним договором чи настання одного з випадків, з якими чинне законодавство повязує припинення права застави (п. 6.3 договору)

Реєстром укладених банком - позичальником кредитних договорів з юридичними особами станом на 24.04.2015 р., що є додатком № 1 до договору застави майнових прав № ММ72121LG/S-1 від 24.04.2015 р., сторони узгодили перелік таких договорів.

Додатковим договором від 29.04.2015 р. до договору застави майнових прав № ММ72121LG/S-1 від 24.04.2015 р. сторони визначили, що надана застава забезпечує належне виконання заставодавцем вимог заставодержателя, що випливають (та/або випливатимуть), зокрема, з міжбанківського кредитного договору від 29.04.2015 р. № MM72201LG, укладеного між заставодавцем та заставодержателем, а також всіх додаткових договорів (угод), що будуть укладені до нього, а також з усіх окремих кредитних договорів (та змін до них), в тому числі - щодо суми зобовязань, строків їх виконання, розміру процентів та інших умов, у тому числі - щодо повернення заставодавцем заставодержателю кредиту у сумі 31 000 000, 00 грн на строк з 29.04.2015 р. до 11.06.2015 р. (включно); сплати заставодавцем процентів за користування кредитом у розмірі 45 % річних в порядку та строки, визначені кредитним договором; виконання заставодавцем інших зобов'язань, передбачених кредитним договором, у повному обсязі, на умовах і в строки, визначені в кредитному договорі (у тому числі - при зміні строків виконання зобовязань).

Додатками № 1, № 2 до додаткового договору від 29.04.2015 р. до договору застави майнових прав № ММ72121LG/S-1 від 24.04.2015 р. сторони узгодили реєстр укладених банком - позичальником кредитних договорів з юридичними особами станом на 29.04.2015 р., до якого увійшов і кредитний договір № 772, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю „Логістик-сервіс 1.

Договір застави майнових прав № ММ72121LG/S-1 від 24.04.2015 p. був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 219.

28.05.2015 р. Публічним акціонерним товариством „Авант-Банк було надіслано лист № 649 на адресу Публічного акціонерного товариства „Український ОСОБА_5 про наявність заборгованості за міжбанківським кредитним договором № ММ72201LG та повідомлення про набуття усіх прав і обовязків кредитора по відношенню до боржників за кредитними договорами, який був отриманий останнім 28.05.2015 р. за вх. № 01-09/1958.

Крім того, 03.06.2015 р. Публічним акціонерним товариством „Авант-Банк було надіслано повідомлення № 672 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю „Логістик-сервіс 1 про набуття прав кредитора за кредитним договором № 772 на підставі договору застави майнових прав № ММ72121LG/S-1 від 24.04.2015 р.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням господарського суду міста Києва від 12.11.2015 р. у справі № 910/22726/15 за позовом ПАТ „Український професійний банк до ТОВ „Київоблбуд 1, ПП „Берест, ТОВ „Фобострейд за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, Публічного акціонерного товариства „Авант-Банк про стягнення 89 504 637, 44 грн відмовлено у задоволенні позову повністю.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.11.2015 р. у справі № 910/22746/15 за позовом ПАТ „Український професійний банк до ТОВ „Космо плаза за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Публічного акціонерного товариства „Авант-Банк про стягнення 108 739 259, 95 грн відмовлено у задоволенні позову повністю.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.11.2015 р. у справі № 910/22539/15 за позовом ПАТ „Український професійний банк до ТОВ „Аверс за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Публічного акціонерного товариства „Авант-Банк про стягнення 15 908 293, 79 грн відмовлено у задоволенні позову повністю.

Рішенням господарського суду Київської області від 17.03.2016 р. у справі № 911/3875/15 за позовом ПАТ „Український професійний банк до ТОВ „Агро-промоушен 1, ТОВ „Лендблоксінвестмет за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, Публічного акціонерного товариства „Авант-Банк про стягнення 3 086 303, 09 доларів США відмовлено у задоволенні позову повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 цього ж кодексу обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд вважає за необхідне зазначити, що вищевказані обставини були встановлені рішенням господарського суду міста Києва від 12.11.2015 р. у справі № 910/22726/15 за позовом ПАТ „Український професійний банк до ТОВ „Київоблбуд 1, ПП „Берест, ТОВ „Фобострейд за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, Публічного акціонерного товариства „Авант-Банк про стягнення 89 504 637, 44 грн, рішенням господарського суду міста Києва від 11.11.2015 р. у справі № 910/22746/15 за позовом ПАТ „Український професійний банк до ТОВ „Космо плаза за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Публічного акціонерного товариства „Авант-Банк про стягнення 108 739 259, 95 грн, рішенням господарського суду міста Києва від 11.11.2015 р. у справі № 910/22539/15 за позовом ПАТ „Український професійний банк до ТОВ „Аверс за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Публічного акціонерного товариства „Авант-Банк про стягнення 15 908 293, 79 грн, рішенням господарського суду Київської області від 17.03.2016 р. у справі № 911/3875/15 за позовом ПАТ „Український професійний банк до ТОВ „Агро-промоушен 1, ТОВ „Лендблоксінвестмет за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, Публічного акціонерного товариства „Авант-Банк про стягнення 3 086 303, 09 доларів США.

Отже, суд дійшов висновку, що вищевказані обставини є доведеними і не підлягають доказуванню на підставі ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

У липні 2015 р. третя особа-1 звернулась до відповідача-1 із повідомленням № 896 від 17.07.2015 р., яким повідомило останнього про укладення 06.07.2015 р. між третьою особою-1 та третьою особою-2 договору про відступлення прав вимоги за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 772 від 18.12.2013 р., укладеним між ПАТ „Український професійний банк та ТОВ „Логістик-сервіс 1.

Рішенням № 169 від 28.05.2015 р. „Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ „УПБ Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато з 29.05.2015 р. процедуру виведення ПАТ „Український професійний банк з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації.

У серпні-вересні 2015 р. позивач звернувся до відповідачів та третьої особи-1 із листами № 01-10/4086-12 від 26.08.2015 р., № 01-10/4086-10 від 26.08.2015 р. і № 01-10/4766 від 15.09.2015 р. відповідно, яким повідомив останніх про нікчемність правочинів, у тому числі, договору застави майнових прав № ММ72121LG/S-1 від 24.04.2015 p. посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 219.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку 22 000 000, 00 грн основної заборгованості по кредиту, 1 764 821, 91 грн основної заборгованості по відсоткам за користуванням кредиту, 143 963, 18 грн пені за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 772 від 18.12.2013 р., укладеним між ПАТ „Український професійний банк та ТОВ „Логістик-сервіс 1, та за договором поруки № 772-1 від 18.12.2013 р., укладеним між ПАТ „Український професійний банк, ТОВ „Логістик-сервіс 1 та ТОВ „Інвестиційна компанія „Лендліз.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із наданням грошових коштів в кредит, заміною сторони у зобовязанні, забезпеченням виконання зобовязання здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 553 цього ж кодексу за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 554 цього ж кодексу у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 цього ж кодексу розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтею 1046 цього ж кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1048 цього ж кодексу передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 цього ж кодексу передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 516 цього ж Кодексу заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 517 цього ж Кодексу встановлено, що первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні.

Отже, враховуючи вищевикладене та на підставі вищевказаних норм, суд дійшов висновку, що у відповідності до договору застави майнових прав № ММ72121LG/S-1 від 24.04.2015 p., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 219, укладеного між ПАТ „Український професійний банк та ПАТ „Авант-Банк, до останнього перейшли права вимоги виконання відповідачем-1 обовязків щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом і інших за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 772 від 18.12.2013 р., укладеним між ПАТ „Український професійний банк та ТОВ „Логістик-сервіс 1.

Заперечення позивача щодо того, що договір застави майнових прав № ММ72121LG/S-1 від 24.04.2015 p., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 219, укладений між ПАТ „Український професійний банк та ПАТ „Авант-Банк, укладався за місяць до запровадження тимчасової адмінстрації у ПАТ „Український професійний банк, а тому такий правочини у відповідності до положень ч. 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб є нікчемним є необґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Згідно з ч. 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобовязання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України „Про банки і банківську діяльність;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з повязаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, повязаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що договір застави майнових прав № ММ72121LG/S-1 від 24.04.2015 p., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 219, укладений між ПАТ „Український професійний банк та ПАТ „Авант-Банк, його зміст та форма договору не суперечать положенням Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та іншим нормативно-правовим актам в редакціях, що діяли на момент вчинення правочину, і вказаний договір жодним чином не підпадає під ознаки і випадки, передбачені положеннями ч. 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, а також ознаки недійсності та нікчемності спірного договору застави майнових прав не були встановлені господарським судом міста Києва при розгляді справ № 910/22726/15 за позовом ПАТ „Український професійний банк до ТОВ „Київоблбуд 1, ПП „Берест, ТОВ „Фобострейд за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, Публічного акціонерного товариства „Авант-Банк про стягнення 89 504 637, 44 грн, № 910/22746/15 за позовом ПАТ „Український професійний банк до ТОВ „Космо плаза за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Публічного акціонерного товариства „Авант-Банк про стягнення 108 739 259, 95 грн, № 910/22539/15 за позовом ПАТ „Український професійний банк до ТОВ „Аверс за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Публічного акціонерного товариства „Авант-Банк про стягнення 15 908 293, 79 грн та господарським судом Київської області при розгляді справи № 911/3875/15 за позовом ПАТ „Український професійний банк до ТОВ „Агро-промоушен 1, ТОВ „Лендблоксінвестмет за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, Публічного акціонерного товариства „Авант-Банк про стягнення 3 086 303, 09 доларів США, а тому суд дійшов висновку, що за таких обставин у спірних відносинах відсутні ознаки та підстави, передбачені частиною 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, нікчемності правочину договору застави майнових прав № ММ72121LG/S-1 від 24.04.2015 p., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 219, укладеного між ПАТ „Український професійний банк та ПАТ „Авант-Банк.

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що, як було встановлено судом у процесі розгляду справи, у відповідності до договору застави майнових прав № ММ72121LG/S-1 від 24.04.2015 p., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 219, укладеного між ПАТ „Український професійний банк та ПАТ „Авант-Банк, до останнього перейшли права вимоги виконання відповідачем-1 обовязків щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом і інших за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 772 від 18.12.2013 р., укладеним між ПАТ „Український професійний банк та ТОВ „Логістик-сервіс 1, і у спірних відносинах відсутні ознаки та підстави, передбачені частиною 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, нікчемності вказаного правочину, і відповідно за наслідками укладення такого правочину у позивача відсутні будь-які права вимоги за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 772 від 18.12.2013 р., укладеним між ПАТ „Український професійний банк та ТОВ „Логістик-сервіс 1, та за договором поруки № 772-1 від 18.12.2013 р., укладеним між ПАТ „Український професійний банк, ТОВ „Логістик-сервіс 1 та ТОВ „Інвестиційна компанія „Лендліз, а тому позовні вимоги позивача до відповідачів про стягнення у солідарному порядку 22 000 000, 00 грн основної заборгованості по кредиту, 1 764 821, 91 грн основної заборгованості по відсоткам за користуванням кредиту, 143 963, 18 грн пені за кредитним договором, є такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини, викладені у позовній заяві позивача, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, його позовні вимоги є такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову повністю.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

05 серпня 2016 р.