ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2016 року Справа № 904/4039/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Чус О.В.

при секретарі судового засідання: Крицька Я.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, договір про надання правової допомоги №б/н від 16.03.2016 р.;

від відповідача: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2016р. у справі № 904/4039/16

за позовом ОСОБА_2, м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВИЛЬНА КОМПАНІЯ", м. Дніпропетровськ

про стягнення пені

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад суті ухвали місцевого господарського суду:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2016р. (суддя Ярошенко В.І.) відмовлено у прийнятті позовної заяви ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВИЛЬНА КОМПАНІЯ" про стягнення пені у розмірі 27 753 048, 65 грн. Позовні матеріали повернуті позивачу.

Відмовляючи в прийнятті позовної заяви місцевий господарський суд, пославшись на п.1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України зазначив, що даний спір не підвідомчий господарським судам, оскільки ОСОБА_2 не є фізичною особою - підприємцем, склад учасників даного спору не відповідає статті 1 Господарського процесуального кодексу України.

Підстави з яких порушено питання про перегляд ухвали:

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на необгрунтованість ухвали, недотримання судом норм процесуального права, просить ухвалу господарського суду від 23.05.2016р. скасувати, справу передати на розгляд суду першої інстанції.

На думку апелянта, місцевим господарським судом не враховано, що відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право звертатись фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Скаржник посилається на пункт 1 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» яким визначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу:

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав.

Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.07.2016 року апеляційну скаргу прийнято до розгляду та призначено в судове засідання на 02.08.2016р. колегією суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді: Березкіна О.В., Чус О.В.

У судове засідання, яке відбулось, відповідач не забезпечив явку повноважного представника, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою місцезнаходження юридичної особи згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. (а.с.9, 23-25).

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що неявка в судове засідання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВИЛЬНА КОМПАНІЯ" у справі не перешкоджає перегляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вирішила за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача.

У судовому засіданні 02.08.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи встановлені апеляційною інстанцією:

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду від 17.03.2016р. у справі № 199/1913/16-ц позовну заяву повернуто через те, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України порушено справу про банкрутство відповідача ТОВ «Правильна компанія» (а.с. 27).

Мотиви з яких суд апеляційної інстанції виходив:

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Право кожного на звернення до суду за захистом своїх прав і свобод закріплено в статті 55 Конституції України.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується право на суд, захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом. Ця норма закону є виконанням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в пункті 1 статті 6 якої закріплено право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безпосереднім судом.

Відповідно до статтей 2, 3 Закону України «Про суд і статус суддів» завданням суду є забезпечення кожному права на справедливий суд при здійсненні правосуддя на засадах верховенства права. Реалізація права на справедливий судовий розгляд передбачає, зокрема, забезпечення доступу до правосуддя. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та законами України. Європейський суд з прав людини трактує доступ до правосуддя як одне з фундаментальних прав людини і громадянина, яке випливає зі змісту права на справедливий, незалежний безсторонній суд, утворений на підставі закону.

Звертаючись з позовною заявою до місцевого господарського суду позивач зазначив, що намагався звернутися за захистом порушеного права в порядку цивільного судочинства, але ухвалою від 17.03.2016 у справі № 199/1913/16 йому повернуто заяву через те, що відносно відповідача порушено справу про банкрутство.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

В позовній заяві позивач зазначає, що звертається до місцевого господарського суду саме через порушення відносно відповідача справи про банкрутство.

Відповідно до п.4 частини 1 статті 104 ГПК України, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

З урахуванням вищевикладеного доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду скасуванню з переданням справи на розгляд господарського суду Дніпропетровської області.

Керуючись ст. ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2016р. у справі № 904/4039/16 - задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2016р. у справі № 904/4039/16 - скасувати.

Справу передати на розгляд господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови складено 05.08.2016р.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В.Березкіна

Суддя О.В.Чус