УХВАЛА

03 серпня 2016 року Справа № 913/999/15

Провадження №33/913/999/15

Розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит № 25.05-5 від 25.05.2016 на дії відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у зведеному виконавчому провадженні №49063121 з виконання наказу господарського суду Луганської області від 29.01.2016 у справі №913/999/15

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит, м. Сєвєродонецьк

про стягнення 112 091 грн 30 коп. та повернення нежитлового приміщення,

орган виконання рішення - відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції,

Суддя Драгнєвіч О.В.

Секретар судового засідання Дмітрієва К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача (стягувача): ОСОБА_1, головний юрисконсульт, довіреність від 09.12.2015 № 09-32/682;

від відповідача (боржника): представник не прибув;

від органу виконання рішень: представник не прибув.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит про стягнення грошових коштів за договором оренди нежитлового приміщення №32/1-14 від 01.06.2014 у розмірі 112091 грн 30 коп., з яких: 78026 грн 44 коп. заборгованість з орендних платежів за період з липня 2014 по вересень 2015 року, нараховані 18427 грн 18 коп. інфляційні, 1368 грн 53 коп. 3% річних, 14269 грн 15 коп. пеня; та зобовязання відповідача повернути позивачу приміщення загальною площею 98.2 кв.м., що знаходиться за адресою: Луганська область, м. Свердловськ, вул. Енгельса, буд.1-а (враховуючи заяву про зменшення розміру позовних вимог).

Рішенням господарського суду Луганської області від 12.01.2016 позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.03.2016 рішення господарського суду Луганської області від 12.01.2016 залишено без змін.

На виконання вказаного рішення господарським судом видано стягувачу накази від 29.01.2016 №913/999/15.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" 30.05.2016 звернулось до господарського суду Луганської області відповідно до ст. 121-2 ГПК України зі скаргою від 25.05.2016 № 25.05-5 (т.1, а.с.207-215), в якій просило:

- визнати незаконними постанови відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про арешт коштів боржника від 31.03.2016 у зведеному виконавчому провадженню №449063121 в межах наказу у справі №913/999/15;

- скасувати постанови відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про арешт коштів боржника від 31.03.2016 у зведеному виконавчому провадженню № 449063121 в межах наказу у справі № 913/999/15;

- зобовязати відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції відкликати повідомлення про арешт коштів, що містяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" у фінансових установах: ПАТ "ПУМБ", АТ "Райффайзен банк Аваль" у місті Києві, ПАТ "ОСОБА_2 ДБУ", ПАТ "ІНГ ОСОБА_2 Україна", АТ "Ощадбанк, ПАТ "Укрсоцбанк".

Обгрунтовуючи вимоги скарги, боржник вказує, що в ході виконання наказу суду від 29.01.2016 № 913/999/15, який входить до складу зведеного виконавчого провадження №449063121, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції (далі ВДВС Сєвєродонецького МУЮ) винесені постанови від 31.03.2016 про накладення арешту на кошти товариства, що містяться на рахунках, відкритих у фінансових установах: ПАТ "ПУМБ", АТ "Райффайзен банк Аваль" у місті Києві, ПАТ "ОСОБА_2 ДБУ", ПАТ "ІНГ ОСОБА_2 Україна", АТ "Ощадбанк, ПАТ "Укрсоцбанк", з яких велося нарахування заробітної плати робітникам Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит ".

Ухвалою господарського суду Луганської області від 30.05.2016 відновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" процесуальний строк на подання скарги на дії ВДВС Сєвєродонецького МУЮ, прийнято скаргу та призначено до розгляду на 13.06.2016.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 13.06.2016 в звязку з задоволенням клопотання представника боржника про відкладення розгляду справи, судовий розгляд відкладено на 04.07.2016.

Відповідачем подано письмові уточнення вимог за скаргою від 27.06.2016 (т.2, а.с.4-8), в яких просить суд:

1. Визнати незаконною постанову відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про арешт коштів боржника від 31.03.2016 по зведеному виконавчому провадженню № 449063121, якою накладено арешт на банківський рахунок боржника № 9111 у ПАТ ПУМБ.

2. Зобовязати відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції повідомити ПАТ ПУМБ про зняття арешту з коштів ТОВ ДТЕК СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ, що містяться на рахунку № 9111, який використовується ТОВ ДТЕК СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ для виплати заробітної плати робітникам підприємства, а також з якого здійснюється сплата податків та інших обов'язкових платежів до Державного бюджету.

3. Решту вимог викладених у скарзі № 25/05-6 від 25.05.2016 залишити без розгляду.

Судом у відповідності до статті 22 Господарського процесуального кодексу України прийнято надані уточнення редакцій вимог, заявлених по скарзі в межах наказу №913/999/15, до розгляду.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 04.07.2016 в звязку з невиконанням вимог ухвали суду, судовий розгляд відкладено на 20.07.2016.

19.07.2016 від відповідача (боржника) на адресу суду надійшли письмова заява про зміну вимог за скаргою б/н б/д (т.2, а.с.28-30), в якій останній просить суд:

1. Визнати недійсною постанову відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про арешт коштів боржника від 31.03.2016 по зведеному виконавчому провадженню № 449063121, якою накладено арешт на кошти на банківському рахунку боржника № 9111 у ПАТ ПУМБ.

2. Зобовязати відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції надіслати ПАТ ПУМБ постанову про зняття арешту з коштів ТОВ ДТЕК СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ, що містяться на рахунку № 9111, який використовується ТОВ ДТЕК СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ для виплати заробітної плати робітникам підприємства, а також з якого здійснюється сплата податків та інших обов'язкових платежів до Державного бюджету.

3. Від решти вимог, викладених у скарзі, відповідач відмовляється.

Вказані зміни прийняті судом до розгляду у відповідності до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, розгляд скарги здійснюється з їх урахуванням, враховуючи те, вимоги відповідача заявлені в межах наказу №913/999/15.

Як вбачається з матеріалів справи, в подальшому відповідачем 21.07.2016 також була надана заява про зміну вимог за скаргою від 20.07.2016 б/н (т.2, а.с.45-46), в якій відповідач просив:

1. Визнати недійсною постанову Головного територіального управління юстиції у Луганській області про арешт коштів боржника від 31.03.2016 у частині накладення арешту на грошові кошти у сумі 114990 грн. 67 коп., які знаходяться на розрахунковому рахунку ТОВ «ДТЕК Свєрдловантрацит» № 9111 відкритому у ПАТ ПУМБ, які були накладені на виконання наказу № 913/999/15 від 29.01.2016 у зведеному виконавчому провадженню № 449063121.

2. Вважати дану вимогу, викладену у заяві, остаточною, раніше подані уточнення та зміни вимог не приймати до уваги.

3. Від решти вимог скарги відповідач відмовляється.

Доказів направлення копії поданої заяви іншим учасникам процесу до заяви відповідачем не надано.

В судовому засіданні представник позивача підтвердив те, що подану відповідачем заяву із відповідними змінами вимог по скарзі відповідач не отримував, також заперечив проти прийняття судом вказаних змін.

У абзаці 1 пункті 9.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9 зазначено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3-5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, зокрема, заявник повинен подати докази надіслання копію такої скарги органові державної виконавчої служби, іншій стороні виконавчого провадження або прокурору.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального коде ксу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направ лення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно із ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам ко пії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення (редакція із змінами, внесеними Законом України від 19.05.2011 № 3382-VI, який набрав чинності з 18.06.2011).

Разом з тим, в абз. 2 п. 9.9 вказаної постанови зазначено, що у вирішенні питань, які виникають у розгляді заяв учасників виконавчого провадження (заявників), до них мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII1 ГПК тощо.

Оскільки до заяви відповідача не додано належних доказів її надіслання іншим сторонам виконавчого провадження, вказана заява про зміну вимог за скаргою не приймається судом до розгляду.

Враховуючи вищевикладене, розгляду підлягають уточнені вимоги скарги відповідача заявлені в межах наказу №913/999/15 в редакції заяви від 19.07.2016 (т.2, а.с.28-30), в якій скаржник просить:

1. визнати недійсною постанову відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про арешт коштів боржника від 31.03.2016 по зведеному виконавчому провадженню № 449063121, якою накладено арешт на кошти на банківському рахунку боржника № 9111 у ПАТ ПУМБ.

2. зобовязати відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції надіслати ПАТ ПУМБ постанову про зняття арешту з коштів ТОВ ДТЕК СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ, що містяться на рахунку № 9111, який використовується ТОВ ДТЕК СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ для виплати заробітної плати робітникам підприємства, а також з якого здійснюється сплата податків та інших обов'язкових платежів до Державного бюджету.

3. Від решти вимог, викладених у скарзі, відповідач відмовляється.

Зі змісту вищевказаної заяви та раніше поданих уточнень вбачається, що скаржник фактично уточнив/змінив редакцію раніше заявлених двох вимог в скарзі, поданої в межах наказу №913/999/15 та відмовився від решти вимог (зокрема, в частині вимог про скасування постанов).

Від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги від 27.07.2016 № 09-8-8/1400 у звязку з неможливістю забезпечити явку в судове засідання представника, яке судом залишається без розгляду, враховуючи те, що в судове засідання прибув повноважний представника позивача.

Представник позивача проти задоволення скарги заперечив та надав додаткові пояснення від 28.07.2016 № 09-88/1416.

Від відповідача у справі надійшло клопотання б/н б/д, в якому останній просив розглянути скаргу без участі його повноважного представника.

Відповідачем вимоги ухвал суду повністю не виконано, витребуваних документів не представлено.

Суд, розглянувши подане відповідачем клопотання, вважає за можливе його задовольнити, з огляду на присутність представника відповідача в минулих судових засіданнях, надання судом достатнього часу для підготовки сторонами додаткових документів необхідних для розгляду скарги, а також відсутності обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду скарги.

Від органу виконання судового рішення надійшов відзив на скаргу від 14.07.2016 № 7546/03-50, в якому останній просив відмовити в задоволенні скарги у повному обсязі.

Крім того, від Сєвєродонецького міського відділу ДВС надійшло клопотання від 14.07.2016 № 7547/03-50 про розгляд скарги без участі його повноважного представника.

Вказане клопотання судом задоволено.

Як вбачається з матеріалів справи, відділом державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції 31.03.2016 року винесено постанову у зведеному виконавчому провадженні №49063121 про арешт коштів боржника, що містяться на рахунку №9111 в Публічному акціонерному товаристві "Перший український міжнародний банк", код банку 334851 (який відкрито за різними кодами валют) у межах суми 4051708,63 грн з урахуванням виконавчого збору в сумі 367549,91 грн. (т.1, а.с.229).

Звертаючись із відповідною скаргою (враховуючи надані відповідачем в подальшому уточнення та зміни вимог скарги) на вказані дії державного виконавця ТОВ "ДТЕК Свердловантрацит» зазначив, що постановою від 31.03.2016 державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти на рахунку, з якого велося нарахування заробітної плати робітникам товариства, у тому числі шахтарям. З цього ж банківського рахунку здійснюється сплата податків та інших обовязкових платежів до Державного бюджету України.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом, а ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, заявник вважає, що накладення арешту на рахунки боржника на підставі постанов від 31.03.2016, які призначені для виплати заробітної плати та для обігу коштів соціального страхування в національній валюті, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати, що призводить до порушення конституційних прав громадян, що працюють на підприємстві. Також товариство позбавлене можливості сплачувати податки та інші обовязкові платежі до Державного бюджету України.

Дослідивши матеріали скарги та поданих документів, господарський суд дійшов висновку про наступне.

Статтею 6 Закону України Про виконавче провадження передбачені гарантії прав фізичних осіб та юридичних осіб у виконавчому провадженні, зокрема, державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних осіб і юридичних осіб.

Законом України Про виконавче провадження, зокрема, ч. 1 статті 32 встановлені заходи примусового виконання рішень, одним з яких є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Згідно з ч. 1 статті 57 Закону України Про виконавче провадження, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до абз. 1 ч.2 ст. 57 Закону України Про виконавче провадження, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Згідно ч. 3 ст. 65 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Частиною 5 ст. 65 Закону України Про виконавче провадження визначено, що не підлягають стягненню в порядку, встановленому цим Законом, кошти що перебувають на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки" та кошти що знаходяться на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання" та статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику".

Водночас, відповідачем не надано суду доказів, що вказаний рахунок №9111 у ПАТ ПУМБ є рахунком зі спеціальним режимом використання, та на нього розповсюджуються застереження зазначені у ч. 5 ст. 65 Закону України Про виконавче провадження, а отже дії державного виконавця при накладенні арешту на грошові кошти на вказаному рахунку не суперечать вимогами Закону України Про виконавче провадження.

До того ж, згідно довідки ПАТ ПУМБ № КНО-52.4/610 від 13.04.2016 , рахунок № 9111 не є рахунком зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, та використовується відповідачем для виплати заробітної плати працівникам, витрат на відрядження, а також сплати обовязкових платежів (зборів), повязаних з нарахуванням заробітної плати та інших обовязкових платежів, а саме податку з доходів фізичних осіб, аліментів, військового збору, єдиного внеску.

Суд зауважує про те, що з наведеної довідки неможливо зробити висновок, що рахунок використовується виключно для акумулювання грошових коштів, спрямованих на виплату заробітної плати та решти похідних від неї платежів.

Крім того, в довідці банку зазначено про те, що рахунок відкрито в національній валюті. Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови державного виконавця та наданої інформації ПАТ ПАТ «Перший український міжнародний банк» від 29.07.2016 за вих..№19.1/677 на вимогу суду - рахунок відкрито та використовується відповідачем за різними видами валют (долари США, Євро, фунт стерлінг, російський рубль), хоча у відповідності до вимог чинного законодавства заробітна плата сплачується працівникам в національній валюті.

Згідно отриманої судом інформації від ПАТ «Перший український міжнародний банк» станом на 20.07.2016 залишок грошових коштів на вказаному рахунку №9111 складає 4055414 грн 37 коп.

На вимогу суду відповідач не надав докази звернення до державного виконавця та повідомлення останнього про функціональне використання вказаного рахунку, кошти з якого, як стверджує останній, використовуються для здійснення виплати заробітної плати.

У відповідності до вимог ст.ст.33-34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, скаржником в порушення вимог ст.ст.33-34 ГПК України в обґрунтування власної позиції не надано суду належних доказів використання рахунку №9111 у ПАТ ПУМБ виключно для акумулювання грошових коштів, які спрямовуються на виплату заробітної плати працівникам та соціальних платежів; не подано доказів того, що грошові кошти, наявні на рахунку, будуть спрямовані саме на виплату заробітної плати працівникам підприємства; доказів нарахування заробітної плати та її розміру на час накладення арешту державним виконавцем, зокрема, розрахункової відомості з нарахування заробітної плати, список перерахування в банк заробітної плати за певні місяці, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (звіт з формою 1ДФ) з відміткою органу державної фіскальної служби про їх прийняття, звіт з праці форми 1ПВ; не доведено суму заборгованості з виплати заробітної плати працівникам (не надано сальдо формування заборгованості із зазначенням періоду її виникнення та сум), не доведено яка саме грошова сума, наявна на арештованому рахунку підлягала виплаті в якості заробітної плати працівникам ТОВ ДТЕК Свердловантрацит тощо.

Виписка по рахунку за період з 07.07.2015 по 07.04.2016, що надана відповідачем, свідчить про те, що за вказаний період дійсно здійснювались виплати заробітної плати.

Скаржником також було надано довідку щодо заборгованості по заробітній платі робітникам ТОВ ДТЕК Свердловантрацит, згідно якої вбачається, що підприємство має заборгованість по виплаті заробітної плати працівникам станом на 01.06.2016 у сумі 28544455 грн. 96 коп.

Водночас, зі змісту вищевказаної довідки неможливо встановити період формування вказаної заборгованості, не вказано, яка сума заборгованості по заробітній платі існувала на час прийняття постанови про арешт коштів від 31.03.2016 та сума заробітної плати, що підлягає сплаті працівникам підприємства на час розгляду скарги.

Отже, в матеріалах скарги відсутні докази того, що кошти, наявні на вказаному рахунку будуть спрямовані саме на виплату заробітної плати працівників підприємства.

На вимогу суду відповідачем також не надано доказів нарахування заробітної плати та її розміру (формування сальдо заборгованості) з моменту накладення арешту державним виконавцем, зокрема, розрахункової відомості з нарахування заробітної плати, список перерахування в банк заробітної плати за певні місяці, податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (звіт з формою 1ДФ) з відміткою органу державної фіскальної служби про їх прийняття, звіт з праці форми 1ПВ тощо.

Так, юридичні особи, які нараховують або виплачують дохід фізичним особам, є податковими агентами. Вони зобовязані нарахувати, утримати і сплатити до бюджету ПДФО від імені та за рахунок фізичної особи з виплачених їй доходів, а також подати звітність із цього податку. Такою звітністю є Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ). Розрахунок подається, якщо протягом звітного періоду нараховували доходи, незалежно від того, чи їх виплачували.

Проте, вказаних доказів відповідачем до матеріалів справи не надано. За таких обставин не можливо визначити розмір грошових коштів, які дійсно необхідні саме для виплати заробітної плати працівникам підприємства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова державного виконавця відповідає вимогам закону України Про виконавче провадження, а скаржником не доведено, що наявні на арештованому рахунку грошові кошти будуть використані відповідачем саме для виплати конкретної суми заробітної плати працівникам підприємства.

Оскільки відсутні підстави для задоволення вимоги про визнання недійсною вказаної вище постанови про накладення арешту на грошові кошти боржника в межах наказу №913/999/15, відхилити слід за необґрунтованістю також похідну вимогу про зобовязання ВДВС направити ПАТ «ПУМБ» постанову про зняття арешту з коштів відповідача, що містяться на рахунку № 9111.

Представником заявника 19.07.2016 було подано заяву №б/н про зміну вимог за скаргою, згідно якої заявник частково відмовився від раніше заявлених вимог за скаргою (зокрема, щодо вимог про скасування постанов), яку судом було прийнято згідно ст.22 ГПК України.

В абзаці 2 п. 9.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України зазначено, що у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Отже, оскільки відповідач (заявник) відмовився від частини вимог по скарзі, провадження у скарзі в цій частині слід припинити.

З огляду на зазначене, суд дійшов до висновку про те, що скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит в частині вимог - визнання недійсною постанови відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції від 31.03.2016 в межах наказу №913/999/15, та зобовязання Відділу ДВС направити ПАТ «ПУМБ» постанову про зняття арешту з коштів відповідача, що містяться на рахунку №9111, слід відхилити. В решті вимог за скаргою провадження підлягає припиненню.

Керуючись п.4. ч.1 ст. 80, 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит №25/05-5 від 25.05.2016 в частині вимог про визнання недійсною постанови відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про арешт коштів боржника від 31.03.2016 по зведеному виконавчому провадженню №449063121, в межах наказу №913/999/15, якою накладено арешт на грошові кошти на банківському рахунку боржника №9111 у ПАТ ПУМБ та зобовязання відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції надіслати ПАТ ПУМБ постанову про зняття арешту з коштів ТОВ ДТЕК СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ, що містяться на рахунку № 9111, відхилити.

2. В решті вимог по скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит № 25.05-5 від 25.05.2016 провадження припинити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення.

Суддя О.В. Драгнєвіч