номер провадження справи 13/68/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2016 Справа № 908/1587/16

За позовом: Концерну Міські теплові мережі в особі філії Концерну МТМ Дніпровського району, м. Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Руст-Кераміка, м. Запоріжжя

про стягнення 4 915,11 грн.

Суддя Серкіз В.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 123/20-19 від 17.03.2016р.;

від відповідача: не зявився

Концерн Міські теплові мережі в особі філії Концерну МТМ Дніпровського району звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Товариство з обмеженою відповідальністю Руст-Кераміка 4 915,11 грн. заборгованості за поставлену теплову енергію за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 100259 від 01.12.2008р.

Ухвалою суду від 09.06.2016р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1587/16, присвоєно справі номер провадження 13/68/16 та призначено судове засідання на 22.06.2016р.

Ухвалою від 22.06.2016р. розгляд справи відкладено на 04.07.2016р., у звязку з неявкою представника відповідача.

До початку розгляду справи представник позивача заявив клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

04.07.2016р. справу розглянуто, спір вирішено, прийнято рішення у справі, яке оголошено в судовому засіданні, згідно із приписами ст. 85 ГПК України.

В судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві № 1961-ю від 30.05.2016р. та просить суд стягнути з відповідача 4 915,11 грн. заборгованості за поставлену теплову енергію за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 100259 від 01.12.2008р. Позовні вимоги засновані на приписах Закону України «Про теплопостачання», «Правилами користування тепловою енергією» затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. за № 1198, ст.ст. 11, 15, 16, 258, 509, 526, 530, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 193, 232, 276 ГК України, ст.ст. 1, 2, 54-57, 82 ГПК України.

Відповідач в судові засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи без участі його представника або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Про дату, час та місце призначеного судового засідання відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал.

Згідно з ч. 1 ст. 64 ГПК України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам, прокурору, якщо він є заявником, за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до підпункту 3.1. пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців).

На виконання ухвали суду позивач надав відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань згідно яких юридична адреса відповідача є: 69068, АДРЕСА_1.

Ухвали суду про порушення провадження у справі № 908/1587/16 від 09.06.2016р. та про відкладення розгляду справи від 22.06.2016р. направлені Товариству з обмеженою відповідальністю Руст-Кераміка за адресою: 69068, АДРЕСА_1 повернулись до суду з відміткою пошти: «за зазначеною адресою не проживає».

Таким чином, у суду є достатні підстави вважати, що відповідач про дату, час та місце розгляду даної справи був повідомлений належним чином у відповідності із приписами закону. Підстави неявки відповідача суду не відомі.

Суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі представника відповідача, за наявними у справі матеріалами та поясненнями представника позивача в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

В С Т А Н О В И В:

01.12.2008р. між Концерном Міські теплові мережі в особі директора Філії Концерну Міські теплові мережі Ленінського району (Теплопостачальна організація) та Товариство з обмеженою відповідальністю Руст-Кераміка (Споживач) укладений договір № 100259 про постачання теплової енергії в гарячій воді у викуплене нежитлове приміщення підвалу для розміщення магазину по бул. Шевченка, 8 та теплові витрати від ізольованих транзитних трубопроводів домової системи опалення по бул. Шевченка, 8, відповідно до умов якого Теплопостачальна організація бере на себе зобовязання відпустити теплову енергію в гарячій воді Споживачу, а Споживач зобовязується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього Договору та Додатками до Договору, що є його невідємними частинами (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 10.1 Договору, договір набирає чинності з 01.12.2008р. і діє до 01.12.2009р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо жодна із сторін за місяць до закінчення терміну дії договору, відповідно до вимог чинного Законодавства, не заявила про його розірвання (п. 10.4 Договору).

Розділом 6 Договору встановлено порядок розрахунків за теплову енергію. Відповідно до п. 6.1 Договору, розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій або в іншій формі, що не заперечує діючому законодав ству, відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів (цін) діючих на час розрахунків (Додаток № 5 до

цього договору) та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії або даних, встановлених розрахунковим способом. Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.2 Договору). Підставою для розрахунків Споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачи (п. 6.3 Договору). Споживач зобов'язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий

рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити предоплату (п. 6.4 Договору).

Із матеріалів справи слідує, що позивач у період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року відпустив теплову енергію, направляв відповідачу поштою акти приймання-передачі теплової енергії та рахунки для оплати спожитої теплової енергії на загальну суму 4 240,56 грн. Факт направлення підтверджується реєстрами відправленої замовної кореспонденції.

Відповідач оплату за спожиту теплову енергію у вказаний період не здійснив. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 4 240,56 грн.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідач не надав суду доказів належного виконання зобовязання за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 100259 від 01.12.2008р. та сплати суми боргу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Господарський суд зазначає, що відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідачем не надано жодного доказу в підтвердження відсутності вини та доказів вжиття всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Борг відповідача в сумі 4 240,56 грн. підтверджується детальним і обґрунтованим розрахунком позивача, який перевірений господарським судом в судовому засіданні.

Враховуючи те, що Товариство з обмеженою відповідальністю Руст-Кераміка не виконало грошові зобовязання перед позивачем за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 100259 від 01.12.2008р., вимоги про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 4 240,56 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 34,81грн., 155,70 грн. інфляційних втрат та 484,04 грн. пені.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача, розмір 3% річних від простроченої суми за період прострочення складає 34,81 грн. та індекс інфляції грошових коштів за період прострочення складає 155,70 грн.

Перевіривши правильність розрахунку позивача, суд визнав позовні вимоги в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Руст-Кераміка інфляційних втрат в сумі 155,70 грн. та 3 % річних в сумі 34,81 грн. обґрунтованими, доведеними, заснованими на законі, договорі, та такими, що підлягають задоволенню.

В силу ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Частиною 1 ст. 230 ГК України до штрафних санкцій віднесено господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України одним з правових наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно приписів ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 7.2.8 Договору, в разі несплати або несвоєчасної оплати Споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3 цього Договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати Споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

Судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобовязання по сплаті за надані послуги.

За розрахунком позивача, розмір пені за прострочення виконання зобовязання за період прострочення складає 484,04 грн.

Судом перевірено правильність розрахунку позивача, у звязку із чим позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 484,04 грн. судом визнаються обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Руст-Кераміка (69068, АДРЕСА_1, ) на користь Концерну Міські теплові мережі в особі Філії Концерну МТМ Дніпровського району (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, п/р зі спеціальним режимом використання № 2813 у Філії Запорізьке обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України, МФО 313957, ) суму основного боргу в розмірі 4 240 (чотири тисячі двісті сорок) грн. 56 коп. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Руст-Кераміка (69068, АДРЕСА_1, ) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, п/р № 1951 у Філії Запорізьке обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України, МФО 313957, ) 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 04 коп. пені, 34 (тридцять чотири) грн. 81 коп. 3 % річних, 155 (сто пятдесят пять) грн. 70 коп. інфляційних втрат та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

4. Повне рішення складено 08.07.2016р.

Суддя В.Г. Серкіз

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.