ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" серпня 2016 р.Справа № 916/1486/16

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "ПОРТО-ФРАНКО";

до відповідача: ОСОБА_1 підприємства "ІНВЕСТ-ПРОГРЕС ГРУП";

про визнання права власності на майнові права

Суддя Степанова Л.В.

Представники:

Від позивача: не зявився;

Від відповідача: не зявився;

Суть спору: про визнання права власності на майнові права.

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "ПОРТО-ФРАНКО" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 підприємства "ІНВЕСТ-ПРОГРЕС ГРУП" в якому просить визнати за Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком "ПОРТО-ФРАНКО" право власності на майнові права згідно договору АРК-09 про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомого майна від 01.08.2008р., що складаються із безумовного майнового права на апартаменти з кухнею, будівельний номер 12 у корпусі №1 туристичного-оздоровчого комплексу за адресою: м. Одеса, 8-а станція Великого фонтану (на середній трасі схилу), розрахунковою площею 375,00кв.м.

Позивач на позовних вимогах наполягає.

Відповідач в засідання суду не з`явився, правом на відзив в порядку ст. 59 ГПК України не скористався. Ухвали господарського суду Одеської області від 18.06.2016р., 07.07.2016р., 26.07.2016р. направлялись відповідачу за належною адресою, зазначеною в позовній заяві та у наявному в матеріалах справи Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 07.06.2016р.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу суду було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 32 Інформаційного листа ВГСУ від 29 вересня 2009 року № 01-08/350 Про деякі питання, порушені в доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України викладена правова позиція, згідно якої відмітка про відправку процесуального документа суду на зворотньому аркуші у лівому нижньому куті першого примірника процесуального документа є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам у справі та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначено про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Враховуючи викладене, справа розглядається без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи суд встановив:

01.08.2008р. між Акціонерним банком "ПОРТО-ФРАНКО" (позивач, Пайовик) та ОСОБА_1 підприємством "ІНВЕСТ-ПРОГРЕС ГРУП" (відповідач, Підприємство) було укладено договір АРК-09 про пайову участь у будівництві обєкта нерухомого майна (далі договір), що за своїм змістом є договором купівлі-продажу майнових прав відповідно до Цивільного кодексу України за яким Підприємство зобовязується передати у власність Пайовика пай, а Пайовик зобовязується прийняти пай і сплатити за нього Підприємству суму договору (п.1.1. договору).

Орієнтовний строк закінчення будівництва і прийняття обєкту в експлуатацію 4 квартал 2015р. (п.4.3. договору).

Відповідно до п.п.5.1.,5.2. договору сума договору становить 6645594,37грн., яких 5537995,31грн. є договірною вартістю, а 1107599,06грн. Сплата суми договору за домовленістю сторін, відповідно до ч.2 ст.632 Цивільного кодексу України змінюється пропорційно зміні розрахункової площі. Сплата суми договору здійснюється Пайовиком Підприємству у сумі 6645594,37грн. до 04.01.2009р.

Після сплати 100% суми договору та протягом 35 робочих днів Підприємству рішення про закінчення будівництва обєкту будівництва і прийняття його в експлуатацію, Підприємство зобовязується передати Пайовику пай та документи, що підтверджують прийняття обєкта будівництва в експлуатацію, а Пайовик зобовязується прийняти пай та документи по акту приймання-передачі (п.6.1. договору).

Як зазначає позивач новозбудоване майно за договором це номер апартаменти з кухнею, будівельний номер 12 у корпусі №1 об'єкту будівництва, розрахунковою площею 375,0кв.м. Позивач, на виконання умов договору сплатив відповідачу суму паю у розмірі 6645594,37грн (08.09.2008р. 6000000.00грн., 09.09.2008р. 645594,37грн.), що підтверджується випискою по рахунку доданою до позовної заяви.

Позивач зазначає. що станом на день подання позову до суду відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за договором щодо передачі паю.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №19 від 30.01.2015р. „Про початок ліквідації Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "ПОРТО-ФРАНКО" та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "ПОРТО-ФРАНКО" ОСОБА_2.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №248 від 29.12.2015р. "Про продовження строків здійснення процедури ліквідації "ПОРТО-ФРАНКО" та делегування повноважень ліквідатора" продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" на два роки по 29.01.2018р. та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АБ "ПОРТО-ФРАНКО" провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 на два роки по 29.01.2018р.

11.05.2016р. ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" в особі уповноваженої особи звернувся до відповідача з претензією про виконання умов договору про пайову участь у будівництві обєкта нерухомого майна та передачі Банку паю у відповідності до п.6.1. договору, однак відповіді не отримав.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та визнати за Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком "ПОРТО-ФРАНКО" право власності на майнові права згідно договору АРК-09 про пайову участь у будівництві об'єкта нерухомого майна від 01.08.2008р., що складаються із безумовного майнового права на апартаменти з кухнею, будівельний номер 12 у корпусі №1 туристичного-оздоровчого комплексу за адресою: м. Одеса, 8-а станція Великого фонтану (на середній трасі схилу), розрахунковою площею 375,00кв.м.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту , вимог розумності та справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що 01.08.2008р. між Акціонерним банком "ПОРТО-ФРАНКО" та відповідачем було укладено договір АРК-09 про пайову участь у будівництві обєкта нерухомого майна який що за своїм змістом є договором купівлі-продажу майнових прав відповідно до якого відповідач зобовязався передати у власність позивача пай, а саме новозбудоване майно номер апартаменти з кухнею, будівельний номер 12 у корпусі №1 туристичного-оздоровчого комплексу за адресою: м. Одеса, 8-а станція Великого фонтану (на середній трасі схилу), розрахунковою площею 375,00кв.м.

Судом встановлено, що позивачем було сплачено суму паю у розмірі 6645594,37грн (08.09.2008р. 6000000.00грн., 09.09.2008р. 645594,37грн.), що підтверджується випискою по рахунку (копія в матеріалах справи).

Статтею 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30 січня 2013р. у справі №6-168цс12).

До майнових прав належить, зокрема, право вимоги, що виникає з приводу володіння, користування та розпоряджання майном, право вчиняти дії щодо оформлення права власності на майно (лист Верховного Суду України від 01.07.2013 "Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ").

Захист майнових прав здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

В обґрунтування позову про визнання права власності на майнові права на проінвестований на 100 %, але недобудований об'єкт, а саме апартаменти з кухнею, будівельний номер 12 у корпусі №1 туристичного-оздоровчого комплексу за адресою: м. Одеса, 8-а станція Великого фонтану (на середній трасі схилу), розрахунковою площею 375,00кв.м., позивач посилається на ст. 392 Цивільного кодексу України та зазначає, що поведінка відповідача свідчить про невизнання майнових прав.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.2 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Доказів того, що апартаменти з кухнею, будівельний номер 12 у корпусі №1 туристичного-оздоровчого комплексу за адресою: м. Одеса, 8-а станція Великого фонтану (на середній трасі схилу), розрахунковою площею 375,00кв.м. станом на день справи розгляду побудовані позивачем не надано.

Майнові права на нерухомість, що є об'єктом будівництва не є речовими правами на майно та не є правом власності, оскільки об'єкт будівництва (інвестування) не існує, а тому не може існувати й право власності на нього.

Крім того слід зазначити, що позивачем не надано доказів невизнання або оспорювання відповідачем права власності позивача на майнові права.

За відсутності доказів оспорювання чи невизнання відповідачем права власності на майнові права відсутні й підстави для визнання права власності на це майно на підставі статті 392 ЦК України, оскільки право позивача не порушено.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "ПОРТО-ФРАНКО" до відповідача ОСОБА_1 підприємства "ІНВЕСТ-ПРОГРЕС ГРУП" про визнання права власності на майнові права на апартаменти з кухнею, будівельний номер 12 у корпусі №1 туристичного-оздоровчого комплексу за адресою: м. Одеса, 8-а станція Великого фонтану (на середній трасі схилу), розрахунковою площею 375,00кв.м., необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У позові Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "ПОРТО-ФРАНКО" відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України.

Суддя Л.В. Степанова