ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"04" серпня 2016 р. Справа № 911/4234/15

За кредиторською заявою Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку у справі № 911/4234/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Чарнокіт, Кіровоградська обл., Гайворонський р-н, смт Салькове () - Кредитор

до Закритого акціонерного товариства Ламітек-Укрізоліт, Київська обл., Бородянський р-н, смт Клавдієво-Тарасове () - Боржник

про банкрутство

Суддя С.Ю. Наріжний

без участі представників учасників судового провадження

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

у провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/4234/15 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Чарнокіт про банкрутство Закритого акціонерного товариства Ламітек-Укрізоліт в порядку ст. 11 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (надалі також Закон про банкрутство).

Постановою господарського суду Київської області від 23.02.2016 визнано банкрутом Закрите акціонерне товариство Ламітек-Укрізоліт та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 18 від 30.01.2013 р.); вирішено інші процедурі питання.

23.02.2016 господарським судом на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України здійснено публікацію № 28535 Повідомлення про визнання Закритого акціонерного товариства Ламітек-Укрізоліт банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

28.07.2016 до господарського суду Київської області надійшла заява Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (ЦТД НКЦПФР) № 03/01/2720 від 21.07.2016 про визнання кредиторських вимог на суму 204000,00 грн. (вх. № 15560/16).

Суд, дослідивши матеріали вищезазначеної заяви, вважає за необхідне зазначити наступне.

Розгляд грошових вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі ст. 23 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом до заяви в обов'язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника.

Згідно з підпунктом 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір (у редакції від 26.09.2015) ставка судового збору за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом становить 2 розміри мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2016 рік розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2016 року складає 1 378, 00 грн.

Частиною 1 ст. 6 Закону України Про судовий збір передбачено, що судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі.

Як вбачається з матеріалів заяви № 03/01/2720 від 21.07.2016 про визнання кредиторських вимог на суму 204000,00 грн. (вх. № 15560/16) заявником до вказаної заяви не додано жодних документів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

При цьому, першим пунктом прохальної частини названої заяви ЦТД НКЦПФР заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за її подання.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (ст. 8 Закону України Про судовий збір) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (ст. 5 Закону України Про судовий збір) господарським судам слід враховувати, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України Про судовий збір, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Пунктом 3 листа Вищого господарського суду України № 01-06/2093/15 від 12.11.2015 Про деякі питання практики застосування Закону України Про судовий збір (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 N 484-VIII) передбачено, що за змістом положень ст. 8 Закону України Про судовий збір питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Таким чином, за приписами ст. 8 Закону України Про судовий збір відстрочення сплати судового збору може мати місце лише за наявності виключних обставин, а особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі на момент звернення з відповідною заявою.

Згідно з ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заявник своє клопотання про звільнення від сплати судового збору взагалі не обґрунтовує, будь-яких доводів чи доказів на підтвердження не надає, а в заяві відсутнє навіть посилання на будь які докази.

Отже, Центральним територіальним департаментом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку в порушення приписів статей 32-34 Господарського процесуального кодексу України, не обґрунтовано та не надано суду доказів, що підтверджують неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановленому законом порядку, розмірі та строки.

Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання ЦТД НКЦПФР про звільнення від сплати судового збору, а тому відмовляє у його задоволенні.

Крім цього, відповідно до пункту 2 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового звязку, є документ встановленої, відповідно до Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), а згідно з пунктом 61 вказаних Правил, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпелю. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Таким чином, належними доказами надіслання копій заяви і доданих до неї документів учасникам провадження визнаються фіскальний чек та опис вкладення у цінний лист з відтиском календарного штемпелю поштового відділення Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта".

Проте, подана заява не містить доказів надсилання ліквідатору банкрута та банкруту копії кредиторської заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом господарський суд здійснює перевірку відповідності заяви кредитора вимогам цього Закону. У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог ч. 3 ст. 23 цього Закону, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобовязати заявника усунути виявлені недоліки заяви № 03/01/2720 від 21.07.2016 про визнання кредиторських вимог на суму 204000,00 грн. (вх. № 15560/16), а саме: надати суду докази оплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, а також докази надсилання ліквідатору банкрута та банкруту копії кредиторської заяви.

Разом з тим, суд звертає увагу Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку на те, що якщо у строк встановлений судом вищезазначені недоліки не буде усунуто, заява № 03/01/2720 від 21.07.2016 (вх. № 15560/16) разом з доданими до неї документами підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про звільнення від сплати судового збору.

2. Зобовязати Центральний територіальний департамент Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку в строк до 22.08.2016 усунути виявлені недоліки заяви № 03/01/2720 від 21.07.2016 (вх. № 15560/16) про визнання кредиторських вимог, а саме: надати суду докази сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі, а також докази надсилання ліквідатору банкрута та банкруту копії кредиторської заяви.

3. Копію даної ухвали надіслати банкруту, ліквідатору банкрута та Центральному територіальному департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Суддя С.Ю. Наріжний