ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2016 р. Справа № 911/2211/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут»

до відповідача ОСОБА_1 освіти і науки Таращанської районної державної адміністрації

про стягнення 1 926 544,87грн

Суддя С.І.Чонгова

Представники:

від позивача ОСОБА_2 (довіреність №74 від 09.06.2016);

від відповідача ОСОБА_3 (довіреність №05-21/2126 від 29.07.2016), ОСОБА_4 (довіреність №561 від 29.07.2016).

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 освіти і науки Таращанської районної державної адміністрації про стягнення 1 926 544,87грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, відповідач порушив свої зобовязання за договором №2015/ТП-БО-24240046 від 06.10.2015, в частині оплати за поставлений природний газ у встановлений договором строк.

Відповідач у справі ОСОБА_1 освіти і науки Таращанської районної державної адміністрації у відзиві на позовну заяву позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, подані письмові пояснення та докази, суд

ВСТАНОВИВ:

05.10.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» (далі постачальник) та ОСОБА_1 освіти і науки Таращанської районної державної адміністрації (далі покупець) укладено типовий договір №2015/ТП-БО-24240046 на постачання природного газу за регульованими тарифами (а.с.7-11, далі договір).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобовязань, а саме майново-господарських зобовязань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

За умовами такого договору, постачальник постачає природний газ споживачеві в обсягах і порядку, передбаченому договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках та на умовах, передбачених договором (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 3.6 договору, послуги з постачання газу підтверджуються підписанням постачальником та споживачем актом приймання-передачі газу, що оформлюється на підставі акту про фактичний обсяг спожитого газу за розрахунковий період, складеного споживачем та газорозподільним/газотранспортним підприємством.

Згідно п. 4.1 договору, розрахунки за реалізований газ здійснюються за цінами та тарифами, що встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг.

Сума до сплати за 1000 куб.м. природного газу складає 8 976,36грн (п. 4.2 договору).

Відповідно до п. 10.1 договору, вказаний договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2015, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Крім того, між сторонами укладено додаткові угоди, зокрема, додатковою угодою №2 від 14.12.2015, сторонами продовжено строк дії договору до 15.03.2016.

Як встановлено під час розгляду справи, відповідно до актів приймання-передачі (а.с.19-22) позивачем поставлено відповідачу природний газ на суму 2 057 344,87грн, при цьому відповідачем частково сплачено за отриманий природний газ, а саме в розмірі 130 800,00грн, що не заперечується сторонами у справі та підтверджується платіжними дорученнями долученими до матеріалів справи.

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обовязку оплатити поставлений природний газ.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 692 ЦК України, яка регулює порядок оплати товару за договором купівлі-продажу, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідачем у відзиві, підтверджується споживання газу у вказаний у позові період і визнається заявлена до стягнення позивачем сума боргу в розмірі 1 926 544,87грн та зазначається, що розрахунок боргу проведено згідно з показниками лічильників.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Згідно ч. 5 ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог уданій справі.

В силу ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, у розмірі 28 898,17грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 освіти і науки Таращанської районної державної адміністрації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» 1 926 544,17грн основного боргу, а також 28 898,17грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 09.08.2016

Суддя С.І. Чонгова