ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.08.2016 Справа № 920/669/16
Господарський суд Сумської області у складі судді Зражевського Ю.О., розглянувши матеріали справи № 920/669/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, м. Київ

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,

м. Суми

про стягнення 3164394,70 грн.

Представники сторін:

від позивача: Марченко О.О., довіреність від 28.04.2016

від відповідача: не з'явився

за участю секретаря судового засідання Г.В. Завалій

Суть спору: позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по Договору кредитної лінії №ВКЛ-2010693 від 07.07.2012 у розмірі 3164394, 70 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у сумі 695 621,90 грн., простроченої заборгованості по сплаті процентів у розмірі 574 870,64 грн., пені за порушення строків повернення кредиту та процентів у сумі 1 872902,16 грн., штрафу за порушення умов Кредитного договору у розмірі 21 000,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні 11.08.2016 підтримував заявлені позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання 11.08.2016 не з'явився, повноважного представника до суду не направив, відзив на позовну заяву до суду не подав, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином шляхом надсилання ухвали господарського суду від 07.07.2016 за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві: вул. Д. Косаренка, буд. 16/1, м. Суми, 40009.

За змістом статті 64 ГПК, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

До повноважень господарських судів не відноситься з'ясування фактичного місцезнаходження учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2012 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 був укладений Договір кредитної лінії № ВКЛ-2010693, за умовами якого кредитор (банк) надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 419700,00 грн., який зменшується рівними частинами відповідно до встановленого Графіку зменшення максимального ліміту заборгованості згідно Додатку № 1 до цього договору, який є його невід'ємною частиною, зі сплатою плати за користування грошовими коштами в розмірі 25,99 % річних з кінцевим терміном повернення до 06 липня 2015 року включно, на умовах визначених договором.

Відповідно до п.1.1.1 Договору у випадку невиконання позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених п. п. 5.11 - 5.12 цього договору, плата за користування кредитом встановлюється в розмірі 30% річних починаючи з дня невиконання зазначених зобов'язань. Підвищена плата за користування грошовими коштами в розмірі 30% річних діє до дня (включно) виконання умов п. п. 5.11-5.12 цього договору. При цьому сторони погодили, що зазначене збільшення розміру річної процентної ставки по цьому договору не потребує додаткового двохстороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до цього Договору.

Пунктами 1.3 та 3.3 Договору визначено, що погашення кредиту здійснюється до 10 числа місяця у відповідності до Графіку. В місяці, на який припадає закінчення терміну користування кредитом, зазначений в п. 1.1, платіж повинен бути сплачений позичальником не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. Сплата відсотків здійснюється щомісячно, не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним.

Додатковим договором № 1 від 20.11.2012 сторони домовилися доповнити пункт 1.1 Розділу 1 Договору кредитної лінії №ВКЛ-2010693 від 07.07.2012 підпунктом 1.1.3.

Додатковим договором № 2 від 06.12.2012 сторони домовились збільшити максимальний ліміт кредитування до 700 000,00 грн., встановили процентну ставку за користування кредитними коштами на рівні 27% річних, встановили проценту ставку у разі прострочення кінцевого терміну погашення кредиту на рівні 47,99% річних та встановили новий Графік зменшення максимального ліміту заборгованості.

Додатковим договором № 3 від 17.04.2013 до Кредитного договору встановлено новий Графік зменшення максимального ліміту заборгованості.

Додатковим договором №4 від 08.01.2014 встановлено новий графік зменшення ліміту заборгованості та встановлено процентну ставку користування кредитними коштами на рівні 25,99 % річних.

Як зазначає позивач у позові та вбачається з матеріалів справи ПАТ «Дельта Банк» свої зобов'язання виконав належним чином - перерахував на поточний рахунок відповідача № НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 724705,90 грн., що підтверджується копіями меморіальних ордерів, які знаходяться у матеріалах справи.

Відповідно до п.5.1 Кредитного договору позичальник зобов'язується забезпечити своєчасну оплату платежів, передбачених даним договором.

Кінцевий термін повернення кредиту до 06.07.2015 (п.1.1 Договору).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач порушив умови користування кредитом, у зв'язку з чим за останнім станом на 07.06.2016 утворилась заборгованість зі сплати тіла кредиту у розмірі 695621,90 грн. та заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом у сумі 574870,64 грн., що всього становить 1270492,54 грн.

Відповідно до ч.1. ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 1054 вищезазначеного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог,що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач заперечень щодо існуючої заборгованості по Договору кредитної лінії №ВКЛ-2010693 від 07.07.2012 до суду не подав, борг відповідача по даному договору підтверджується наявними у справі доказами, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту у сумі 695621,90 грн. та заборгованості по сплаті процентів у сумі 574870,64 грн. є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до положень ст. 611 цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають наслідки встановлені договором чи законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частин 1-3 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Пунктом 9.1 Договору сторони передбачили, що за прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати процентів позичальник сплачує кредитору пеню із розрахунку 3% від простроченої суми за кожний день прострочення.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено штрафні санкції за неналежне виконання господарських зобов'язань у вигляді грошової суми (неустойки, штрафу, пені).

Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до розрахунку позивача, відповідачу за порушення кредитних зобов'язань нарахована пеня за простроченим кредитом та простроченими процентами у розмір 1872902,16 грн.

Розрахунок пені, здійснений позивачем відповідно до умов договору та з урахуванням вимог Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», тому вимоги позивача про стягнення 1872902,16 грн. пені є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про іпотеку» та п.5.11.1 Договору кредитної лінії позичальник зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня укладення іпотечного договору/договору застави укласти в акредитованій банком страховій компанії договір страхування заставного майна, зазначеного у п.1.4 цього договору.

Крім того, відповідно до пункту 5.12.1 Договору позичальник зобов'язаний протягом трьох місяців з моменту надання кредиту, перевести обороти пропорційно кредитній заборгованості оборотів фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 по поточним рахункам в Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк». Для підтвердження виконання своїх зобов'язань позичальник повинен щоквартально надавати довідки про обороти в інших банках, в яких обслуговується позичальник.

Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідач в порушення умов Договору, передбачених пунктами 5.11.1 та 5.12.1 на діючий період не уклав договір страхування заставного майна та не надав банку довідки про обороти в інших.

Відповідно до п 9.2 Договору кредитної лінії за ненадання позичальником кредитору у встановлені цим договором строки будь-яких документів, обов'язковість надання яких передбачено цим договором (в тому числі документів за вимогою кредитора, а також у будь-яких інших випадках обов'язкового надання документів), а також за неповідомлення позичальником кредитора про факти, зазначені в пунктах 5.1-5.12 цього договору, позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 3% від загальної суми отриманих кредитних коштів.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу у письмовій формі.

В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем у мов Договору, передбачених у п. 5.11.1 (обов'язкове укладення договору страхування заставленого майна на діючий період) та у п. 5.12.1 (обов'язкове надання щоквартальної довідки про обороти в інших банках, в яких обслуговується позичальник за 4 квартал 2014), а відтак, позовні вимоги позивача щодо стягнення штрафу у розмірі 3 % від загальної суми отриманих кредитних коштів, що складають 21000,00 грн. є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки його розрахунок здійснено у відповідності до умов договору.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 47465,92 грн. витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (вул. Щорса, буд. 36-Б, м. Київ, 01133, код 34047020) 695621,90 грн. заборгованості за Договором кредитної лінії № ВКЛ-2010693 від 07.07.2012, 574870,64 грн. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, 1872902,16 грн. пені, 21000,00 грн. штрафу та 47 465,92 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складене 15.08.2016.

Суддя Ю.О. Зражевський