ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2016р. Справа№ 914/1368/16 Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В.П.,

при секретарі судового засідання Корчинському О.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ,
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс», с. Старичі, Яворівського району, Львівської області,
про: стягнення 84.435,75 грн.
Представники:
позивача:ОСОБА_1 представник (довіреність №14-127 від 13.05.2014 р.),
відповідача:ОСОБА_2 представник (довіреність №18/01/2016 від 18.01.2016 р.), ОСОБА_3 представник (довіреність від 22.06.2016 р.).
Присутнім представникам учасників судового процесу права і обовязки, передбачені ст.ст.20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), розяснено. Заяв про відвід суду не поступало. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу учасниками судового процесу заявлено не було.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс» про стягнення 84.435,75 грн. Ухвалою суду від 26.05.2016 р. провадження у справі порушено, позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 08.06.2016 р. Розгляд справи відкладався на 06.07.2016 р. В судовому засіданні 06.07.2016 р. оголошено перерву до 20.07.2016 р. Ухвалою суду від 20.07.2016 р. розгляд справи відкладено на 03.08.2016 р.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов договору №13/2843-ТЕ-21 купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012 р. своєчасно не оплатив вартості отриманого газу. Внаслідок несвоєчасного погашення боргу відповідачу нараховано пеню, три проценти річних та інфляційні втрати, які нараховані на різницю у вартості поставленого природного газу, яка виникла внаслідок підписання нових актів приймання-передачі природного газу за січень липень 2013 року, а також трьох процентів річних та інфляційних втрат за зобовязаннями відповідача за листопад і грудень 2013 р., періоди прострочення яких не охоплені рішенням суду по справі №914/106/15. Відтак, позивачем нараховано відповідачу 5.869,47 грн. - пені, 6.184,96 грн. три проценти річних, 72.381,32 грн. - інфляційних втрат.

В судове засідання представник позивача зявився, вимог попередніх ухвал суду виконав частково, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві та письмових поясненнях по суті справи.

В судове засіданні представник відповідача зявився, проти позову заперечив повністю з підстав, наведених у відзиві (вх.№30553/16 від 20.07.2016 р.). Поданим відзивом відповідач зазначає, що підставою звернення до суду стала поставка природного газу згідно 7 актів від 31.08.2015 р. на загальну суму 82.577,81 грн. В матеріалах справи наявна заява відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог, в тому числі на суму 82.577,81 грн. за договором купівлі продажу природного газу від 28.12.2012 р. Крім того, в матеріалах справи знаходиться докази про зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 82.577,81 грн. Відтак, враховуючи проведене зарахування зустрічних однорідних вимог, у позивача не виникло підстав для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, адже основний борг сплачений. Також відповідач звертає увагу на те, що позивач зазначає про анулювання попередніх підписаних актів, однак не розкриває правову природу такого анулювання, оскільки аналіз чинного законодавства не передбачає такої можливості, тому таке анулювання не може бути застосовано.

Щодо нарахувань за період не охоплений рішенням суду у справі №914/106/15 відповідач зазначає, що ні з аналізу позовної заяви, ні з тексту рішення суду у справі №914/106/15 йому не зрозуміле твердження, на яких підставах проводяться нарахування. ОСОБА_4 доводи позовної заяви щодо нарахування трьох процентів річних т інфляційних втрат за зазначений період спростовуються копіями платіжних доручень та виписками з рахунку позивача за вказаний період, а також до матеріалів справи долучена довідка позивача, якою підтверджено відсутність заборгованості ОСОБА_5 «Енергія-Тепловодосервіс».

03 серпня 2016 року до суду представником відповідача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи, зокрема, картки рахунку 631 за січень 2013 р. грудень 2014 р.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача та відповідача, суд встановив наступне.

28 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (надалі позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс» (надалі відповідач у справі) укладено договір купівлі-продажу природного газу №13/2843-ТЕ-21 (надалі Договір, а.с. а.с. 22-27).

За цим Договором Продавець (позивач у справі) зобовязується передати у власність Покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець (відповідач у справі) зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього Договору. Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності) (п. 1.1., 1.2. Договору).

Згідно з п. 2.1. Договору Продавець передає Покупцеві з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. газ обсягом до 642 тис.куб.м., у тому числі по місяцях кварталів:

Місяць Обсяг Місяць Обсяг Місяць Обсяг Місяць Обсяг
Січень122Квітень43Липень5Жовтень43
Лютий 113Травень5Серпень5Листопад78
Березень96Червень 5Вересень5Грудень 122
I кв.331I I кв.53I I I кв.15IV кв.243
Відповідно до п. 2.1.1. Договору Обсяги газу, що планується передати за цим договором, можуть змінюватись Сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що Продавець передає Покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі Покупця.

Приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформляється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця - п. 3.3. Договору.

Сторонами Договору у Додатковій угоді №1 від 01.11.2013 р. до Договору купівлі-продажу природного газу №13/2843-ТЕ-21 від 28.12.2012 р. внесено зміни до п. 4.1. статті 4 «Порядок обліку газу» виклавши у такій редакції: « 4.1. Кількість газу, яка передається Покупцеві, визначається за показниками комерційних вузлів обліку газу Покупця».

На виконання умов Договору Постачальник поставив, а Покупець отримав природній газ, що встановлено рішенням Господарського суду Львівської області від 23.02.2015 р. у справі №914/106/15, яке набрало законної сили, а саме: в січні 2013 р. в обсязі 128,472 тис.куб.м. на суму 168.195,54 грн.; в лютому 2013 р. в обсязі 106,111 тис.куб.м. на суму 138.920,52 грн.; в березні 2013 р. в обсязі 126,990 тис.куб.м. на суму 166.255,31 грн.; в квітні 2013 р. в обсязі 48,422 тис.куб.м. на суму 63.394,08 грн.; в травні 2013 р. в обсязі 2,600 тис.куб.м. на суму 3.403,92 грн.; в червні 2013 р. в обсязі 4,731 тис.куб.м. на суму 6.193,83 грн.; в липні 2013 р. в обсязі 4,789 тис.куб.м. на суму 6.269,76 грн.; в серпні 2013 р. в обсязі 4,608 тис.куб.м. на суму 6.032,78 грн.; в вересні 2013 р. в обсязі 2,993 тис.куб.м. на суму 3.918,44 грн.; в жовтні 2013 р. в обсязі 73,928 тис.куб.м. на суму 96.786,54 грн.; в листопаді 2013 р. в обсязі 88,995 тис.куб.м. на суму 116.512,24 грн.; в грудні 2013 р. в обсязі 126,993 тис.куб.м. на суму 166.259,24 грн.

23 лютого 2015 року рішенням Господарського суду Львівської області у справі №914/106/15 задоволено частково позов ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до відповідача ОСОБА_5 «Енергія-Тепловодосервіс» про стягнення 459.359,01 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 «Енергія-Тепловодосервіс» на користь ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 67.881,93 грн. пені, 26.420,62 грн. три проценти річних, 108.632,25 грн. інфляційних втрат та 4.058,70 грн. судового збору. ОСОБА_4 рішенням Господарського суду Львівської області (а.с. 51-54) встановлено, що основний борг, який виник за поставку природного газу протягом 2013 року за Договором 13/2843/ТЕ-21 купівлі продажу природного газу від 28.12.2012 р. (договір про стягнення штрафних санкцій на підставі якого позивач звернувся у цій справі) сплачено 22.12.2014 р.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.05.2015 р. рішення Господарського суду Львівської області від 23.02.2015 р. у справі №914/106/15 скасовано в частині стягнення пені у сумі 67.881,93 грн. В цій частині прийнято нове рішення, яким стягнуто 33.940,96 грн. пені. В решті рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.07.2015 р. постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.05.2015 р. у справі №914/106/15 залишено без змін.

31 серпня 2015 року між сторонами у справі підписано 7 (сім) ОСОБА_4 приймання-передачі природного газу, якими змінено обсяги поставок за спірним договором, а саме:

Актом приймання-передачі природного газу від 31.08.2015 р., в якому зазначено спожитий у січні 2013 року, вказано обсяг 147,669 тис.куб.м. на суму 193.328,26 грн., а також вказано, що акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2013 р. вважати анульованим ( а.с. 36);

Актом приймання-передачі природного газу від 31.08.2015 р., в якому зазначено спожитий у лютому 2013 року, вказано обсяг 121,967 тис.куб.м. на суму 159.679,20 грн., а також вказано, що акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2013 р. вважати анульованим ( а.с. 37);

Актом приймання-передачі природного газу від 31.08.2015 р., в якому зазначено спожитий у березні 2013 року, вказано обсяг 145,965 тис.куб.м. на суму 191.097,37 грн., а також вказано, що акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2013 р. вважати анульованим ( а.с. 38);

Актом приймання-передачі природного газу від 31.08.2015 р., в якому зазначено спожитий у квітні 2013 року, вказано обсяг 55,657 тис.куб.м. на суму 72.866,15 грн., а також вказано, що акт приймання-передачі природного газу від 30.04.2013 р. вважати анульованим ( а.с. 39);

Актом приймання-передачі природного газу від 31.08.2015 р., в якому зазначено спожитий у травні 2013 року, вказано обсяг 2.989 тис.куб.м. на суму 3.913,20 грн., а також вказано, що акт приймання-передачі природного газу від 31.05.2013 р. вважати анульованим ( а.с. 40);

Актом приймання-передачі природного газу від 31.08.2015 р., в якому зазначено спожитий у червні 2013 року, вказано обсяг 5,438 тис.куб.м. на суму 7.119,43 грн., а також вказано, що акт приймання-передачі природного газу від 30.06.2013 р. вважати анульованим ( а.с. 41);

Актом приймання-передачі природного газу від 31.08.2015 р., в якому зазначено спожитий у липні 2013 року, вказано обсяг 5,505 тис.куб.м. на суму 7.207,16 грн., а також вказано, що акт приймання-передачі природного газу від 31.07.2013 р. вважати анульованим ( а.с. 42).

В зазначених вище ОСОБА_4 приймання-передачі природного газу від 31.08.2015 р. вказано, що ОСОБА_4 приймання-передачі природного газу, що підтверджують поставку за Договором №13/2843-ТЕ-21 від 28.12.2012 р. з січня по липень 2013 р. вважати анульованими.

З матеріалів справи не вбачається на підставі чого між сторонами були підписані ОСОБА_4 про приймання-передачу природного газу від 31.08.2015 р., та на якій правовій підставі ОСОБА_4 приймання-передачі природного газу за період з січня по липень 2013 року вважати анульованими, адже, а ні Договором, а ні чинним законодавством можливість та процедура такого анулювання не встановлюється та не передбачається.

Крім того, відповідно до п. 2.1. Договору Продавець передає Покупцеві з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. газ обсягом до 642 тис.куб.м.

Згідно з п. 2.1.1. Договору Обсяги газу, що планується передати за цим договором, можуть змінюватись Сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку.

З аналізу наведених вище пунктів Договору випливає, що Сторони можуть змінювати обсяги газу, що планується передати, але лише протягом місяця продажу.

Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 11.1. Договору).

Зміни та доповнення, які відповідають п. 10.3. Договору, до Договору в частині визначення строку його дії не вносилось, а отже Договір припинив свою дію в частині реалізації газу 31.12.2013 року.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем поставлено, а відповідачем прийнято протягом 2013 року природний газ на умовах Договору. Свої зобовязання по оплаті відповідач виконав 22.12.2014 року, що встановлено рішенням суду від 23.02.2015 р. у справі №914/106/15. Відтак, відповідно до п. 11.1. Договору, Договір припинив свою дію 22.12.2014 р. в момент повного здійснення розрахунку.

Аналізуючи наведені вище положення Договору вбачається, що ОСОБА_3 приймання-передачі природного газу від 31.08.2015 р. неможливо було змінити умови Договору в частині обсягів передання газу, адже Договір в частині реалізації газу є виконаним та припинив свою дію.

Крім того, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за період з 28.11.2014 р. по дату остаточного розрахунку - 22.12.2014 р. за зобовязаннями відповідача не охопленими рішенням суду.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Як установлено судом, між сторонами у справі на підставі укладеного договору виникли взаємні права та обовязки (зобовязання) з приводу газопостачання.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною 1 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України: субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (статті 655 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору, за змістом якого позивач взяв на себе зобов'язання поставляти природний газ відповідачу, а останній взяв на себе обов'язок прийняти та сплатити отриманий природній газ на умовах та в строки встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до пункту 6.1 Договору остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено рішенням Господарського суду Львівської області від 23.02.2015 р. у справі №914/106/15, яке суд оцінює як доказ у поряду ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, на виконання договірних умов позивач поставив, а відповідач прийняв протягом січня грудня 2013 року поставлений природний газ. Відповідач свої зобовязання з оплати отриманого природного газу повністю виконав, зокрема, за отриманий газ у січні 2013 р. 25.12.2013 р., у лютому 2013 р. 02.04.2014 р., у березні, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні та жовтні 2013 р. 28.10.2014 р., у листопаді та грудні 2013 р. 22.12.2014 р., що встановлено рішенням суду від 23.02.2015 р. у справі №914/106/15.

Відповідно до 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з п. 11.1. Договору, договір діє в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення. Так, рішенням суду від 23.02.2015 р. у справі №914/106/15 встановлено факт повного розрахунку між сторонами, а від так і припинення зобовязань між сторонами.

31 серпня 2015 року між сторонами у справі підписано 7 (сім) ОСОБА_4 приймання-передачі природного газу, якими змінено обсяги поставок природного газу. ОСОБА_4 від 31.08.2015 р. встановлюють, що ОСОБА_4 приймання-передачі природного газу, що підтверджують поставку за Договором №13/2843-ТЕ-21 від 28.12.2012 р. з січня по липень 2013 р. вважати анульованими.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 31.08.2015 р. - момент підписання вказаних вище актів, Договір купівлі-продажу природного газу №13/2843-ТЕ-21 від 28.12.2012 р. припинив свою дію у звязку з виконанням. Доказів на підтвердження протилежного сторонами до суду не подано.

ОСОБА_4 підтверджується і тим, що змін та доповнень, які б відповідали п. 10.3. Договору, до Договору в частині визначення строку його дії не вносилось, а отже Договір припинив свою дію в частині реалізації газу 31.12.213 року. ОСОБА_4 робить неможливим внесення змін до нього шляхом підписання нових актів приймання-передачі після закінчення дії Договору, та у спосіб, який суперечить самому Договору.

Підставою звернення до суду стала поставка природного газу згідно 7 (семи) актів від 31.08.2015 р. на загальну суму 82.577,81 грн. В матеріалах справи наявна заява відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог ( а.с. а.с. 92-93), в тому числі на суму 82.577,81 грн. за договором купівлі продажу природного газу від 28.12.2012 р. Крім того, в матеріалах справи знаходиться докази про зарахування 31.08.2015р. зустрічних однорідних вимог на загальну суму 82.577,81 грн. (а.с. 49-50).

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи подані докази вбачається, що між сторонами 31.08.2015р. відбулась позадоговірна поставка природного газу. Даний факт підтверджується тим, що Договір №13/2843-ТЕ-21 купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012 р. припинив свою дію, а відтак, поставка згідно з цим Договором не могла здійснюватись. Крім того, оплата згаданої поставки проведена сторонами шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог, що підтверджено інформацією наданою позивачем (а.с. а.с. 49-50).

Відтак, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат, які нараховані на різницю у вартості поставленого природного газу, яка виникла внаслідок підписання актів приймання-передачі природного газу від 31.08.2015 р., та анулювання у звязку з цим попередніх актів за січень липень 2013 року, не є обґрунтованими та не підлягають задоволенню, адже прострочення оплати за поставлений природний газ не виникало.

Також, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення трьох процентів річних в загальній сумі 147,54 грн. та інфляційних втрат в загальній сумі 11.951,35 грн., які позивачем донараховано за період, за який не стягнуто рішенням суду від 23.02.2015 р. до моменту остаточного розрахунку, а саме 22.12.2014 р.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення трьох процентів річних зазначає, що такий є правильним, а вимога про стягнення 147,54 грн. трьох процентів річних підлягає задоволенню.

Перевіривши розрахунок позивача, щодо стягнення інфляційних втрат суд зазначає, що такий здійснено невірно, а вимога про стягнення 11.951,35 грн. інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню в розмірі 5.934.06 грн., що випливає з наведеного нижче розрахунку.

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.12.2014 - 31.12..151.0305934.06203736.21

При здійсненні розрахунку суми боргу з урахуванням індексу інфляції за зобовязаннями грудня 2013 р. судом враховано, що право позивача на нарахуваня інфляційних втрат виникло з 14.01.2014 р. Сума боргу у розмірі 166.259,24 грн., з врахуванням індексу інфляції за період з 14.01.2014 р. по 27.11.2014 р. у розмірі 197.802,15 грн., стягнута рішенням Господарського суду Львівської області від 23.02.2015 р. у справі №914/106/15, яке набрало законної сили.

У цьому випадку інфляційне збільшення суми боргу за зобовязаннями грудня 2013 р. є різницею між сумою боргу з врахуванням індексу інфляції за період з 14.01.2014 р. по 31.12.2014 р. (203.736,21 грн.) та сумою боргу з врахуванням індексу інфляції за період з 1401.2014 р. по 27.11.2014 р. (197.802,15 грн.). Тобто, для розрахунку інфляційного збільшення суми боргу з врахуванням положень Листа Верховного суду України від 03.04.1997 р. №62-97 та постанови Пленуму Вищого Господарського суду України №14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» взята сума боргу з врахуванням індексу інфляції станом на 01.12.2014 р. (197.802,15 грн.).

Відповідно до статей 33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

ОСОБА_4 вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 43 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем частково спростовано доводи позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Судові витрати на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс» (адреса: вулиця Шевченка, будинок 23, село Старичі, Яворівський район, Львівська область, 81052; ідентифікаційний код 35413749) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (адреса: вулиця Б. Хмельницького, будинок 6, місто Київ, 01001; ідентифікаційний код 20077720) 147,54 грн. три проценти річних, 5.934,06 грн. інфляційних втрат та 99,22 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.08.2016 р.

Суддя Трускавецький В.П.