ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" серпня 2016 р.Справа № 924/544/15

Господарський суд Хмельницької області у складі: головуючий суддя Шпак В.О., розглянувши матеріали справи:

за позовом Військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах :

1) Міністерство оборони України, м. Київ

2) Квартирно-експлуатаційний відділ, м. Хмельницький

до виконавчого комітету Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 693 від 09.10.2014р. „Про надання дозволу комунальному підприємству по організації роботи міського пасажирського транспорту на влаштування зупинки для очікування пасажирами громадського транспорту з встановленням торговельного павільйону по АДРЕСА_1".

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) комунального підприємства по організації роботи міського пасажирського транспорту м. Хмельницький

2) фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 м. Хмельницький;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів - Консорціум „Військово - будівельна індустрія", м. Київ.

за участю представників сторін:

від позивача 1 - Літвін С.М. за дорученням від 30.12.2015р.

від позивача 2 - Луценко К.В. за довіреністю від 04.09.2015р.

- Попик Л.А. за довіреністю

від відповідача - Демчук Л.Г. за дорученням

від прокуратури - Кучерук А.М. - прокурор військової прокуратури

від третіх осіб:

1) - не з'явився

2) - не з'явився

3) - не з'явився

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору.

Прокурор в інтересах позивачів просить суд визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 9 жовтня 2014 року №693 „Про надання дозволу комунальному підприємству по організації роботи міського пасажирського транспорту на влаштування зупинки для очікування пасажирами громадського транспорту з встановленням торговельного павільйону по АДРЕСА_1.

Представники позивачів та прокуратури в судовому засіданні позов підтримали, наполягали на його задоволенні.

Представник відповідача проти позову заперечив. У судовому засіданні зазначив, що приймаючи оспорюванне рішення, виконавчий комітет не вирішував питання стосовно земельної ділянки, яка належить Міністерству оборони України, тому що із самого рішення не випливає в якому саме місці надано дозвіл на встановлення павільйону, в т.ч. стоянки.

Консорціум „Військово - будівельна індустрія" повноважного представника в судове засідання не направив. Ним подано заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує, просить його задоволити.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа - КП по організації роботи міського пасажирського транспорту свого представника в судове засідання не направила. У письмовому поясненні від 22.04.2015 року зазначили, що укладення договору на влаштування зупинки між КП по організації роботи міського пасажирського транспорту та ОСОБА_2 здійснено з урахуванням одержання необхідного дозволу та рішення конкурсної комісії. Крім того, в письмовій позиції КП по організації роботи міського пасажирського транспорту міститься заява про розгляд справи за відсутності його представника.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд враховує наступне.

09 жовтня 2014 року виконавчим комітетом Хмельницької міської ради було прийнято рішення № 693 відповідно до якого надано дозвіл комунальному підприємству по організації роботи міського пасажирського транспорту на влаштування зупинки для очікування пасажирами громадського транспорту з встановленням торговельного павільйону загальною площею 55 м. кв., в тому числі зупинка 25 кв. м. по АДРЕСА_1 на умовах благоустрою прилеглої території.

Інвестором, згідно із витягу із протоколу №2 засідання комісії по відбору та визначенню інвесторів для влаштування зупинок для очікування пасажирами громадського транспорту від 05.11.14р. на облаштування АДРЕСА_1, було визначено ОСОБА_2

Як вбачається з договору №57 „На облаштування зупинки громадського транспорту" від 14.11.2014р., укладеного між комунальним підприємством по організації роботи міського пасажирського транспорту та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, його предметом є облаштування зупинок очікування пасажирами громадського транспорту з встановленням павільйонів для очікування та стаціонарних малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності на зупинках міського громадського транспорту.

За приписами статті 2 Земельного кодексу України земельними відносинами є суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, суб'єктами в яких виступають громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об'єктами - землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні паї (частки).

Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні" визначено систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Статтею 26 вищевказаного Закону встановлено, що виключною компетенцією міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

За приписами пунктів "а" та "в" статті 12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належать, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б)земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

В свою чергу, відповідно до ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. До земель державної власності, які не можуть передаватись у комунальну власність, належать, зокрема, землі оборони. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Статтею 77 Земельного кодексу України визначено, що землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності. Порядок використання земель оборони встановлюється законом. Особливості відчуження земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого військового майна, що підлягають реалізації, та земельних ділянок, які вивільняються у процесі реформування Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, встановлюються законом.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 2 Закону України „Про правовий режим майна у Збройних Силах України" Міністерство оборони України є уповноваженим державою органом управління військовим майном. Частиною першою статті 10 Закону України „Про оборону України" передбачено, що Міністерство оборони України як центральний орган виконавчої влади забезпечує проведення в життя державної політики у сфері оборони, функціонування, бойову та мобілізаційну готовність, боєздатність і підготовку Збройних Сил України до здійснення покладених на них функцій і завдань.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України „Про використання земель оброни" військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради народних депутатів №277-8 від 23.12.1975р., державного акту на право користування землею без номеру Хмельницькій КЕЧ району (правонаступником якої є Квартирно-експлуатаційний відділ м.Хмельницький, відповідно до директиви Міністра оборони України № 322 1 10 від 20 квітня 2005року) було надано в постійне користування 5,21га військового містечка № 45 (в складі земель оборони загальною площею 2487,6 га) для державних потреб.

Відповідно до висновку експерта №274/015 від 13 жовтня 2015року частина зупинки для очікування пасажирами громадського транспорту з встановленням торговельного павільйону загальною площею 55кв.м., в тому числі зупинка 25кв.м. по АДРЕСА_1, а саме частина торгового павільйону, площею 0,0027га (27кв.м.), обмежена поворотними точками 1-2-3-4-5-6-1 (див. Кадастровий план в Додатку №12) знаходиться на земельній ділянці, площею 2487,6га, яка надана Хмельницькій КЕЧі у постійне користування, згідно Державного акту від 1975 року.

Взаємне розташування зупинки для очікування громадського транспорту та земельної ділянки Хмельницького КЕВу (КЕЧі) показане на Кадастровому плані в Додатку №11.

Порівняти розташування зупинки громадського транспорту та земельної ділянки площею 5,21га, Експерт не має можливості, так як межі земельної ділянки площею 5,21га не можливо встановити (детальніше див. частину Дослідження).

Додатково зазначається, що зупинка для очікування пасажирами громадського транспорту не знаходиться на земельній ділянки, що згідно Державного акту серії НОМЕР_1 від 28.12.2005р., перебуває в постійному користуванні Державного підприємства міністерства оборони України „Хмельницька автомобільна база №82".

Відповідно до п.п.2, 3 ст. 152 ЗК України, п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність (п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до п.2 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000р. № 02-5/35 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" передбачено, що підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Згідно зі ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до приписів ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №693 від 09.10.2014р. „Про надання дозволу комунальному підприємству по організації роботи міського пасажирського транспорту на влаштування зупинки для очікування пасажирами громадського транспорту з встановленням торговельного павільйону по АДРЕСА_1" є обґрунтованими , підтверджені наявними у справі доказами, тому підлягають задоволенню,

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача у зв'язку із задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 44,49,82-85,116 Господарського процесуального кодексу України, -

вирішив :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №693 від 09.10.2014р. „Про надання дозволу комунальному підприємству по організації роботи міського пасажирського транспорту на влаштування зупинки для очікування пасажирами громадського транспорту з встановленням торговельного павільйону по АДРЕСА_1".

Стягнути з Виконавчого комітету Хмельницької міської ради (м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 3, код 33332218) в дохід державного бюджету України (по коду бюджетної класифікації 22030001, р/р 3002 отримувач коштів УДКСУ у м. Хмельницькому, код ОКРО 38045529, банк отримувача - ГУ ДКУ у Хмельницькій області, МФО 815013, призначення платежу: „Судовий збір, код 03500128") судовий збір у розмірі 1218 грн. (одну тисячу двісті вісімнадцять гривень).

Видати наказ.

Повний текст рішення складено 15.08.2016року.

Суддя В.О. Шпак

Віддрук. 8 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу МОУ 03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6

3 - позивачу КЕВ м. Хмельницький, вул. Ціолковського, 3/1,

4 - відповідачу - виконавчому комітету Хмельницької міськради

5 - військовій прокуратурі Хмельницького гарнізону

6 - комунальному підприємству по організації роботи міського пасажирського транспорту (м. Хмельницький, вул. Г. Сковороди, 12),

7 - ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2),

8 - Консорціуму "Військово - будівельна індустрія" 03151, м. Київ, вул. Вінницька, 14 / 39.