ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

08 серпня 2016 р.

Справа № 902/436/16

за позовом:Приватного акціонерного товариства "Західукрвибухпром" (вул.Лесі Українки, 19, м.Житомир, 10003)

до:Публічного акціонерного товариства "Іванівський спеціалізований кар'єр" (вул.Заводська,1, с.Іванів, Калинівський район, Вінницька область, 22432)

про стягнення заборгованості 247 918,70 грн.

Головуючий суддя Яремчук Ю.О.

Cекретар судового засідання Мовчан Г.М.

Представники

позивача : ОСОБА_1

відповідача : не з"явився

ВСТАНОВИВ :

Приватне акціонерне товариство "Західукрвибухпром" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до публічного акціонерного товариства "Іванівський спеціалізований кар'єр" про стягнення заборгованості 247918,70 грн., з яких: 188562,00 грн. сума основного боргу, 44789,91 грн. пеня, 3107,88 грн. 3 % річних, 11458,91 грн. інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовано наступним: 29.11.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 18 на виконання вибухових робіт. Відповідно до умов договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання вибухових робіт по подрібненню гірської маси методом свердловинних зарядів. Місце проведення робіт: ПАТ «Іванківський спецкар»єр». Позивачем на виконання умов договору було виконано свої зобов'язання в повному обсязі, що стверджується матеріалами справи. Натомість відповідач розрахунки не провів, що і стало причиною звернення позивача з позовом до суду.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 27.05.2016 року за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/436/16 з призначенням її до розгляду на 21.06.2016 року.

Ухвалами суду від 21.06.016 року та 04.07.2016 року розгляду справи відкладався, з об'єктивних причин.

При цьому, 22.06.2016 року від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (вх. № канц. 06-52/5849/16), в якій останній, просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 188562,00 грн., 48284,49 грн. пені, 3679,57 грн. 3% річних, 13602,54 грн. інфляційних втрат. Позивач надав пояснення, що сума позову збільшилась внаслідок перерахунку штрафних санкцій.

З огляду на права, надані позивачеві ст.22 ГПК України, ст.20 ЦК України, заява представника позивача про збільшення позовних вимог судом приймається як така, що не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

В судове засідання призначене на 08.08.2016 року з'явився представник позивача, який позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення, копія якого міститься в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

При цьому, суд констатує, що відповідачем не подано жодного клопотання, заяви, телеграми, в тому рахунку і щодо перенесення розгляду справи, її відкладення чи неможливості забезпечити участь в судовому засіданні свого представника.

Беручи до уваги приписи ст.69 ГПК України щодо строків вирішення спору та той факт, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

29.11.2013 року між позивачем (в договорі - "виконавець") та відповідачем (в договорі - "замовник") було укладено договір № 18 на виконання вибухових робіт.

Згідно п.1.1. договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання вибухових робіт по подрібненню гірської маси методом свердловинних зарядів.

Місце проведення робіт: ПАТ «Іванківський спецкар»єр».

Протягом дії цього договору виконання вибухових робіт іншою організацією за місцем проведення робіт виконавцем допускається тільки за згодою виконавця. Відмова виконавця від виконання вибухових робіт іншою організацією не є підставою для припинення (розірвання) цього договору з боку замовника.

Відповідно до п.п.3.1., 3.2., договору - ціна договірна і узгоджується протоколом погодження договірної ціни. Виконавець залишає за собою право шляхом укладання протоколу узгодження ціни, в залежності від кон'юнктури ринку, зміни цін на матеріали та комплектуючі, вартості кредитних ресурсів, коливань курсу гривні до вільноконвертованих валют, інфляційних процесів в Україні, зміни мінімальної заробітної плати та інших факторів, що впливають на рівень вартості робіт переглядати та змінювати вартість робіт,

В п. 4.1. договору сторони домовилися, що роботи виконуються в об'ємі, необхідному замовнику, з урахуванням цього договору та обсягів визначених графіком проведення робіт.

Сторони домовилися, що роботи виконуються при умові 50% попередньої оплати за 3 дні до початку виконання вибухових робіт. Протягом 10 банківських днів після виконання вибухових робіт Замовник проводить кінцевий розрахунок за фактично виконані роботи ( п.5.1. договору).

За прострочення в оплаті замовник сплачує виконавцю пеню за кожний день прострочки, що відповідає рівню подвійної облікової ставки Національного банку України, котра діє в період, за який сплачується пеня. Сторони себе не зв'язують шестимісячним строком позовної давності і виконавець штрафні санкції нараховує за весь період прострочення виконання замовником грошових зобов'язань (п.п.5.2.,5.3. договору).

Позивачем на виконання умов договору, було виконано повністю свої зобов'язання, що зокрема стверджується актом здачі-приймання виконаних вибухових робіт по дільниці № 21 за період з 16.10.по 16.10.2015 року. В якому зокрема зазначено, що робіт було виконана на 273672,00 грн.

Відповідач зобов'язання взяті в договорі виконав частково, сплатив позивачеві за виконані роботи лише 85110,00 грн., що стверджується матеріалами справи.

Таким чином, борг відповідача перед позивачем за виконані роботи складає 188562,00 грн., що і стало причиною виникнення спору.

Непроведення розрахунків спонукало позивача звернутись з позовом до суду про стягнення боргу з нарахованими штрафними санкціями.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Згідно із ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зміст договору, додаткових угод, взяті в них зобов'язання свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються главою 61 ЦК України Підряд.

Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як вбачається із приписів ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Борг в сумі 188562,00 грн. підтверджений матеріалами справи, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Крім суми основного боргу позивачем було заявлено до стягнення 48284,49 грн. пені, 3679,57 грн. 3% річних, 13602,54 грн. інфляційних втрат.

Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

У відповідності до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Частиною першою ст. 548 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності до ч.ч.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконання частини зобов'язання, або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статті 628, 629 ЦК України передбачають, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За прострочення в оплаті замовник сплачує виконавцю пеню за кожний день прострочки, що відповідає рівню подвійної облікової ставки Національного банку України, котра діє в період, за який сплачується пеня. Сторони себе не зв'язують шестимісячним строком позовної давності і виконавець штрафні санкції нараховує за весь період прострочення виконання замовником грошових зобов'язань (п.п.5.2.,5.3. договору).

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши перерахунок 48284,49 грн. пені, 3679,57 грн. 3% річних, 13602,54 грн. інфляційних втрат не виявив помилок, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Згідно ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З врахуванням викладеного позов підлягає задоволенню повністю.

Судові витрати на підставі ст. 49 ГПК України, відшкодувати позивачеві за рахунок відповідача.

Керуючись ст.4-3, 4-5, 22, 33, 34, 36, 43, 49, 78, 80, 82 - 84, 115, 116, 117 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути публічного акціонерного товариства "Іванівський спеціалізований кар'єр"(вул.Заводська,1, с.Іванів, Калинівський район, Вінницька область, 22432, ідент. код 05471750) на користь приватного акціонерного товариства "Західукрвибухпром" (вул.Лесі Українки, 19, м.Житомир, 10003, ідент код 32744298) 188562,00 грн. основного боргу, 48284,49 грн. пені, 3679,57 грн. 3% річних, 13602,54 грн. інфляційних втрат, 3811,79 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати відповідачу рекомендованим листом.

Повне рішення складено 09 серпня 2016 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (вул.Заводська,1, с.Іванів, Калинівський район, Вінницька область, 22432)