донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

16.08.2016р. справа №908/1250/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_5 (довіреність №02/06-16 від 02.06.2016р.);
від відповідача: не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПриватного акціонерного товариства Запорізький електровозоремонтний завод, м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від11.07.2016р. (повний текст підписано 13.07.2016р.)
по справі№908/1250/16 (суддя Смірнов О.Г.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю ВО Укрспецкомплект, м. Харків
до Приватного акціонерного товариства Запорізький електровозоремонтний завод, м. Запоріжжя
про стягнення 2227982,25грн.
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю ВО Укрспецкомплект, м. Харків (Позивач) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Приватного акціонерного товариства Запорізький електровозоремонтний завод, м. Запоріжжя (Відповідач) про стягнення грошових коштів у розмірі 2227982,25грн. за договором поставки №150354 від 07.12.2015р., з яких: основний борг в розмірі 2160000,00грн., пеня в розмірі 54520,05грн. та втрати від інфляції в розмірі 13462,20грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.07.2016р. (повний текст підписано 13.07.2016р.) по справі №908/1250/16 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ВО Укрспецкомплект були задоволені частково - стягнуто з Відповідача на користь Позивача основного боргу в розмірі 2124360,00грн., втрат від інфляції в розмірі 1346220грн. та пені в розмірі 53425,71грн.

Рішення місцевого суду було вмотивоване доведеністю матеріалами справи факту неналежного виконання Відповідачем свого грошового зобовязання з оплати поставленого Позивачем товару за договором поставки №150354 від 07.12.2015р. на загальну суму 2124360,00грн., проте відмовлено в частині стягнення основного боргу в розмірі 35640,00грн., з огляду на повернення Позивачу товару на означену суму через його не відповідність за якістю, а також відмовлено відповідно у стягненні 1094,34грн. пені у звязку з недоліками у розрахунку.

Приватне акціонерне товариство Запорізький електровозоремонтний завод, не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 11.07.2016р. та прийняти нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає неврахування Позивачем у своїй позовній заяві повернення товару на суму 35640,00грн. за видатковою накладною №РН-0000018 від 11.01.2016р., а також ненастання у нього обовязку з оплати поставленого Позивачем товару, оскільки умовами договору (п.4.2) чітко передбачено, що оплата поставленого товару здійснюється протягом 30 днів з дня постачання та отримання Замовником оригіналу рахунку на оплату товарів, які (рахунки), в свою чергу, заявником апеляційної скарги отримані не були. Окрім того, товар, який зазначений у Специфікації до договору не відповідає найменуванню товару, який зазначений у видаткових накладних, таким чином він не підлягає оплаті відповідно до п.5.6 укладеного договору, між тим, клопотання Відповідача про призначення експертизи з питання відповідності товару за договором (Специфікацією), товару, зазначеного у видаткових накладних було безпідставно відхилене судом.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., судді Зубченко І.В. і ОСОБА_3

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 02.08.2016р. було порушено апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 16.08.2016р. об 15.20.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судове засідання 16.08.2016р., попри належну обізнаність про часі і місце його проведення, без пояснення причин не зявився, що, за висновком судової колегії, зважаючи на невизнання явки обовязковою та доведення до відома суду своєї позиції у письмовому вигляді, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Представник Позивача у судове засідання 16.08.2016р. зявився, проти апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у наданому відзиві.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 07.12.2015р. між Приватним акціонерним товариством Запорізький електровозоремонтний завод (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю ВО Укрспецкомплект (Постачальник) було укладено договір поставки №150354 (Договір а.с.а.с.9-14 т.1), відповідно до п.1.1 якого (в редакції додаткової угоди №1 - а.с.16 т.1), Постачальник зобовязується у 2015-2016 роках поставити (передати у власність) Замовникові товари, зазначені у Специфікаціях додатках до цього договору, а Замовник прийняти і оплатити такі товари на умовах цього договору.

Згідно п.1.2 договору було встановлено, що найменування, номенклатура, асортимент, марка, кількість товарів: відповідно до Специфікацій додатків до цього договору. Виробник товарів визначається також відповідно до Специфікацій.

На виконання умов договору сторонами було підписано Специфікацію №1 від 07.12.2015р. (а.с.15 т.1), відповідно до умов якої предметом поставки було визначено: Діоди за кодом 26.11.2 типу ДЛ161-200-16УХЛ2-200мм ТУ 16-2006 ИЕАЛ.432000.058ТУ в загальній кількості 2000шт. за ціною 900,00 грн. за одиницю без ПДВ на загальну суму разом з ПДВ 2160000,00грн. у тому числі ПДВ 20%: 360000,00грн. Виробник товару: Відкрите акціонерне товариство Електровипрямляч (РФ).

Відповідно до п.2.1. укладеного договору, Постачальник повинен передати (поставити) Замовнику товар (товари), якість яких повинна відповідати вимогам Державних стандартів, що діють в Україні, нормативно-технічній документації (ТУ, ГОСТ, ДСТУ, креслення та інше) та вимогам зазначеним у цьому договорі та специфікаціях додатках до цього договору.

Номери та індекси стандартів, технічних умов, ГОСТ, ДСТУ, креслень або іншої нормативно-технічної документації щодо якості товарів зазначаються у специфікаціях.

Також підтвердженням якості з боку Постачальника, відповідно до п.2.2 договору, є: сертифікат відповідності, а у разі постачання товару, який не підлягає обовязковій сертифікації та не сертифікований паспорт (сертифікат) якості НАН кожну поставлену партію товару, які повинні бути передані замовнику в момент поставки кожної партії товару.

В свою чергу, при виявленні товару, який не відповідає вимогам Державних стандартів, що діють в Україні, нормативно-технічній документації (ТУ, ГОСТ, ДСТУ, креслення та інше) та вимогам, зазначеним у договорі та специфікаціях додатках до договору, а також при виявленні дефектів в гарантійний строк експлуатації або в гарантійний строк придатності та зберігання, виклик представника Постачальника є обовязковий. (п.2.5 договору)

Відповідно до п. 4.2. договору сторони узгодили, що Замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 30 календарних днів з дня постачання товару, який визначається датою видаткової накладної та отримання замовником оригіналу рахунку на оплату товарів.

Між тим, до рахунку на оплату товарів додаються: видаткова накладна, товарно-транспортна накладна (інші документи щодо транспортування товару).

Згідно п.5.1 договору було встановлено, що товар повинен бути поставлений не пізніше 20 (двадцяти) днів від дня отримання Постачальником письмової заявки Замовника на постачання товару.

Товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на склад Замовника на умовах DDP (згідно ІНКОТЕРМС 2000): Україна, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, 2.

Відповідно до п.5.5 договору, право власності на товар, зазначений у Специфікаціях додатках до цього договору, переходить до замовника з моменту підписання сторонами/представниками сторін видаткової накладної та відсутності у замовника зауважень щодо якості, комплектності та асортименту товару. У разі наявності у замовника зауважень щодо якості, комплектності та асортименту товару, право власності на товар, зазначений у Специфікаціях додатках до цього договору, переходить до замовника з моменту підписання сторонами/представниками сторін ОСОБА_5 приймання передачі товару.

У разі постачання товару, який не передбачений Специфікаціями додатками до цього договору, то такий товар не підлягає оплаті за цим договором. (п.5.6)

В свою чергу, прийом товару здійснюється Замовником у відповідності до умов цього договору, а також у відповідності до умов Інструкції № П-6 від 15.06.1965 Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вжитку за кількістю та Інструкції №П-7 від 25.04.1966р. Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вжитку за якістю, якщо умови вищезазначених інструкцій не суперечать умов цього договору та/або діючому законодавству (вказані інструкції застосовуються в частині, що не суперечить умовам цього договору та/або діючому законодавству).

Прийом товару здійснюється замовником при наявності товарно-супровідних документів: товарно-транспортної накладної (інших документів щодо транспортування товару), пакувальних аркушів, рахунку на оплату товару, документів, підтверджуючих якість товару. Замовник проводить вхідний контроль товару згідно із вимогами ГОСТ 24297-87. (п.5.8 договору)

Підтвердженням про отримання товару замовником, відповідно до п.5.12 договору, є видаткова накладна, підписана уповноваженими представниками сторін.

Згідно пп.6.1.1. договору, Замовник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

У разі порушення строків оплати отриманого товару Замовник сплачує Постачальнику пеню у розмірі половини облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Строк дії договору було визначено в п.10.1 договору (в редакції додаткової угоди №1), відповідно до якого останній набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.03.2016р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором.

Таким чином, на виконання умов означеного договору Позивачем був поставлений товар на загальну суму 2160000,00грн., що підтверджується:

- видатковою накладною №РН-000580 від 08.12.2015р. на загальну суму 284040,00грн. (а.с.17 т.1), підписану без зауважень уповноваженими представниками сторін, зокрема представником Відповідача ОСОБА_6, довіреність №931 від 07.12.2015р. на яку міститься в матеріалах справи (а.с.а.с.18,19 т.1);

- видатковою накладною №РН-000601 від 22.12.2015р. на загальну суму 519480,00грн. (а.с.21 т.1), підписану без зауважень уповноваженими представниками сторін, зокрема представником Відповідача ОСОБА_6, довіреність №1161 від 21.12.2015р. на яку міститься в матеріалах справи (а.с.22 т.1);

- видатковою накладною №РН-0000018 від 11.01.2016р. на загальну суму 1320840,00грн. (а.с.25 т.1), отриману та підписану представниками сторін, зокрема представником Відповідача ОСОБА_6, довіреність №1409 від 11.01.2016р. на яку міститься в матеріалах справи (а.с.а.с.26-27 т.1);

- видатковою накладною №РН-0000096 від 10.02.2016р. на загальну суму 35640,00грн. (а.с.30 т.1), підписану без зауважень уповноваженими представниками сторін, зокрема представником Відповідача ОСОБА_7, довіреність №2019 від 10.02.2016р. на яку міститься в матеріалах справи (а.с.а.с.31,32 т.1).

Також в матеріалах справи наявні виписані Позивачем на виконання умов договору рахунки-фактури №8404/134/1 від 07.12.2015р. на суму 2160000,00грн.(а.с.136 т.1); №8404/134/1 від 08.12.2015р. на суму 284040,00грн. (а.с.137 т.1); №8404/134/2 від 22.12.2015р. на суму 519480,00грн. (а.с.138 т.1); № 8404/134/3 від 11.01.2016р. на суму 1320840,00грн. (а.с.139 т.1); №8404/134/4 від 10.02.2016р. на суму 35640,00грн. (а.с.140 т.1). Всього на загальну суму 2160000,00грн.

Таким чином, отримавши товар на суму 2160000,00грн., Відповідач, всупереч вимогам п.4.2 укладеного між сторонами договору, оплату означеного товару не здійснив, у звязку з чим Позивач направив на адресу Відповідача претензію №0279/03/134 від 18.03.2016р.(а.с.а.с.41,42 т.1) разом з двома примірниками акту звірки на суму 2160000,00грн., яка була отримана Відповідачем 22.03.2016р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення (а.с.43 т.1). Проте, відповіді на означену претензію Позивач наразі не отримав, як і оплату за поставлений ним товар.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що за видатковою накладною №РН-0000018 від 11.01.2016р. на загальну суму 1320840,00грн. комісією Відповідача 17.02.2016р. було складено акт про недоліки продукції Діод лавинний ДЛ-161-200-16 УХЛ2 (а.с.128 т.1), в якому встановлено, що 05.02.2016р. були випробувані діоди у кількості 1223шт. на предмет відповідності електричним параметрам та виявлено, що 33шт. діодів не відповідають вимогам ТУ16-2006 ИЕАЛ 432000.058, у звязку з чим вирішено викликати представника постачальника для проведення двостороннього приймання продукції за якістю.

В матеріалах справи також наявний рапорт начальника ВМТП (а.с.129 т.1) на вивіз діодів у кількості 33 одиниці на підставі означеного акту

Таким чином, на підставі накладної №639874 на повернення товарно-матеріальних цінностей від 25.03.2016р. (а.с.124 т.1) Відповідачем було повернуто позивачу товар: діоди ДЛ 161-200-16 L-200мм у кількості 33 шт. на суму 35640,00грн.

Вказаний товар був отриманий уповноваженим представником Позивача - водієм-експедитором ОСОБА_8 на підставі довіреності №65 від 23.03.2016р. (а.с.125 т.1) Окрім того, факт повернення вказаного товару Позивачу підтверджується товарно-транспортною накладною №639874 від 25.03.2016р.(а.с.а.с.126-127 т.1).

З письмових пояснень Позивача також було встановлено, що після повернення на його адресу товару, а саме - діодів лавинних ДЛ161-200-16УХЛ2 у кількості 33шт. на суму 35640,00грн., означений товар в тій же сумі був поставлений Відповідачу та отриманий останнім на підставі довіреності №1282 від 16.06.2016р. (а.с.а.с.5,6 т.2) тобто в перебігу розгляду справи місцевим судом, що підтверджується наданою до матеріалів справи видатковою накладною №РН-0000324 від 17.06.2016р. (а.с.2 т.2), а також товарно-транспортною накладною №45 від 17.06.2016р. (а.с.а.с.3,4 т.2) та виписаним Позивачем рахунком-фактурою №8404/134/5 від 17.06.2016р. на суму 35640,00грн. (а.с.7 т.2)

Між тим, враховуючи несплачену Відповідачем заборгованість за договором поставки №150354 від 07.12.2015р. в розмірі 2160000,00грн., Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю ВО Укрспецкомплект, нарахувавши на означену суму заборгованості пеню та інфляційні втрати, звернулось до Господарського суду Запорізької області з вимогою про стягнення з Відповідача основного боргу в розмірі 2160000,00грн., пеня в розмірі 54520,05грн. та втрати від інфляції в розмірі 13462,20грн.

В свою чергу, Господарський суд Запорізької області, встановивши факт неналежного виконання Відповідачем своїх договірних зобовязань, з огляду на повернення Позивачу товару на суму 35640,00грн. через його не відповідність за якістю, а також перевіривши правильність розрахунку Позивача, частково задовольнив його позовні вимоги, стягнувши з Приватного акціонерного товариства Запорізький електровозоремонтний завод основного боргу в розмірі 2124360,00грн., втрат від інфляції в розмірі 1346220грн. та пені в розмірі 53425,71грн., а в іншій частині позову відмовив.

Також Господарським судом Запорізької області було відмовлено у задоволенні клопотання Відповідача про призначення судової експертизи з приводу невідповідності товару зазначеного у договорі (Специфікації), товару, зазначеного у видаткових накладних, оскільки наявність в матеріалах справ всіх належних первинних документів дає змогу встановити відповідність зазначеного у Специфікації до договору товару, з товаром, який був поставлений за видатковими накладними. Окрім того, місцевим судом було зазначено, що поставлений товар був прийнятий представником Відповідача без жодних зауважень.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України та ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України укладений між сторонами договір поставки 150354 від 07.12.2015р. є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків.

Беручи до уваги правову природу укладеного договору, кореспондуючі права та обов'язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з поставки, які (приписи), в свою чергу, згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України передбачають можливість застосування загальних положень про купівлю-продаж.

Як встановлено ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, ст.655, ч.1ст.691 Цивільного кодексу України, Покупець зобов'язаний сплатити товар за ціною, встановленою в договорі купівлі-продажу. Означений обов'язок ч.1 ст.712 цього Кодексу безпосередньо закріплений і для договору поставки.

Сутність заявлених позовних вимог полягає у стягненні коштів з Відповідача за поставлений товар, відповідно до п.4.2. договору №150354 від 07.12.2015р. в розмірі 2160000,00грн. та нарахованих на неї пені та інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

З приводу доводів апелянта щодо ненастання у нього обовязку з оплати поставленого Позивачем товару, оскільки умовами договору (п.4.2) чітко передбачено, що оплата здійснюється протягом 30 днів з дня постачання та отримання Замовником оригіналу рахунку на оплату товарів, які (рахунки), в свою чергу, заявником апеляційної скарги отримані так і не були, позиція апеляційного суду полягає в наступному:

- положеннями п.5.8 договору сторони узгодили застосування при прийому товару Інструкції №П-6 (Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вжитку за кількістю) та Інструкції №П-7 (Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вжитку за якістю) за змістом яких (п.12 щодо Інструкції №П-6 та п.14 щодо Інструкції №П-7) вбачається, що приймання продукції за кількістю/якістю здійснюється за транспортними та супровідними документами, серед яких вказаний і рахунок-фактура. У випадку відсутності таких документів або деяких із них складається акт про фактичну наявність продукції з вказівкою на відсутні документи. Проте, до матеріалів справи Відповідачем всупереч ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не було надано актів, які б належним чином підтверджували відсутність рахунків-фактури на момент отримання товару Покупцем.

- факт отримання товару за видатковими накладними №РН-000580 від 08.12.2015р., №РН-000601 від 22.12.2015р., №РН-0000018 від 11.01.2016р., №РН-0000096 від 10.02.2016р. Відповідачем наразі спростований не був, так само як і не вбачається наявність у справі доказів реалізації Відповідачем прав, визначених ст.666 Цивільного кодексу України для покупця у разі невиконання продавцем обовязку з передачі документів, визначених договором.

В свою чергу, зауваження Скаржника щодо невідповідність товару, який зазначений у Специфікації до договору найменуванню товару, який зазначений у видаткових накладних, що виключає обовязок оплати відповідно до п.5.6 укладеного договору, також відхиляється апеляційним господарським судом, оскільки, як вірно було зазначено місцевим господарським судом, поставлений за видатковими накладними товар повною мірою відповідає за типом, технічними умовами, кількістю та ціною товару, визначеного в Специфікації до договору поставки №150354 від 07.12.2015р., окрім того, видаткові накладні були підписані представником Відповідача без жодних зауважень.

Відтак, днем початку виникнення заборгованості у Відповідача з оплати товару, відповідно до п.4.2 договору, як вірно було встановлено місцевим господарським судом є:

- за видатковою накладною №РН-000580 від 08.12.2015р. на суму 284040,00грн. - 12.01.2016р.;

- за видатковою накладною №РН-000601 від 22.12.2015р. на суму 519480,00грн. 22.01.2016р.;

- за видатковою накладною №РН-0000018 від 11.01.2016р. на суму 1285200,00грн. (враховуючи повернення товару на суму 35640,00грн.) 11.02.2016р.

В свою чергу, за видатковою накладною №РН-0000096 від 10.02.2016р. на суму 35640,00грн. днем початку виникнення заборгованості є 12.03.2016р. (сума пені та інфляційних втрат на заборгованість за цією видатковою накладною Позивачем не заявлялась), а за видатковою накладною №РН-0000324 від 17.06.2016р. на суму 35640,00грн. 19.07.2016р. (право вимоги по якій на момент вирішення судом спору не настало).

Враховуючи викладене, Відповідач не мав жодних правових підстав для ухилення від виконання обов'язку із здійснення повного розрахунку за поставлений товар відповідно видаткових накладних №РН-000580 від 08.12.2015р., №РН-000601 від 22.12.2015р., №РН-0000018 від 11.01.2016р., №РН-0000096 від 10.02.2016р. на загальну суму 2124360,00грн. (враховуючи повернення частини товару за видатковою накладною №РН-0000018 від 11.01.2016р.) на умовах передбачених п.4.2. укладеного договору (протягом 30 календарних днів з дня постачання товару).

Таким чином, Господарський суд Запорізької області цілком правомірно, враховуючи повернення товару за видатковою накладною №РН-0000018 від 11.01.2016р. в розмірі 35640,00грн., частково задовольнив позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача боргу за договором поставки №150354 від 07.12.2015р. в розмірі 2124360,00грн., адже всупереч вимог ст.ст.4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України належних доказів припинення Відповідачем означених грошових зобовязань виконанням або іншим передбаченим діючим законодавством способом до матеріалів справи не надано.

В свою чергу, прострочення оплати Відповідача у розумінні ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, є порушенням відповідного грошового зобовязання згідно із ст.610 Цивільного кодексу України та зумовлює застосування визначених ст.ст.549, 611, 625 цього Кодексу наслідків, а саме - стягнення нарахованої на суму заборгованості пені (передбаченої пп.7.2.1. договору) та інфляційної індексації.

Перевіривши розрахунки позовних вимог, які були надані Позивачем на підтвердження права вимоги (а.с.4) та розрахунки суду першої інстанції, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо правомірності стягнення з Відповідача, в межах заявлених ним позовних вимог (за видатковими накладними №РН-000580 від 08.12.2015р., №РН-000601 від 22.12.2015р., №РН-0000018 від 11.01.2016р.) та періоду нарахування пені в розмірі 53425,71грн. Між тим, що стосується розрахунку інфляційних втрат, апеляційний суд зазначає, що період нарахування індексу інфляції має визначатися за цілий місяць починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, та застосовуватися відносно суми заборгованості, що існувала на останній день місяця, індекс інфляції якого використовується, що вбачається з положень абз.3 п.3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. та методики розрахунку і визначення індексів інфляції. Відтак, період нарахування індексу інфляції в даному випадку повинен становити за видатковою накладною №РН-000580 від 08.12.2015р. з лютого 2016р. по березень 2016р.; за видатковою накладною №РН-000601 від 22.12.2015р. з лютого 2016р. по березень 2016р.; №РН-0000018 від 11.01.2016р. за березень 2016р., що, в свою чергу, місцевим судом зазначено не було.

Враховуючи наведене та перевіривши розмір заявленої до стягнення суми інфляційної індексації, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірністю стягнення з Відповідача останньої, в межах заявлених вимог, за видатковою накладною №РН-000601 від 22.12.2015р. в розмірі 2597,40грн. та видатковою накладною №РН-0000018 від 11.01.2016р. в розмірі 6604,20грн.

Між тим, належна до стягнення сума інфляційної індексації за видатковою накладною №РН-000580 від 08.12.2015р. повинна становити:

- на суму боргу 4260,60грн., прострочену в оплаті з 12.01.2016р. по 26.04.2016р., період індексації становить - з лютого 2016р. по березень 2016р. із сукупним індексом інфляції 100,6%, з урахуванням чого втрати від інфляції за цей період становлять відповідно 1692,88грн., а не 4260,60грн., як це заявляв Позивач.

Таким чином, загальний розмір належних до стягнення інфляційних втрат, з урахуванням правильності їх розрахунку, становить 10894,48грн., замість стягнутих місцевим судом 13462,20грн. Безпідставно стягнута сума інфляційних втрат становить 2567,72грн.

Отже, з огляду на допущені місцевим судом порушення при визначені належної до стягнення суми інфляційної індексації, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги і часткового скасування переглядуваного рішення в частині задоволенні позовних вимог щодо стягнення інфляційної індексації в розмірі 2567,72грн., що за змістом ст.49 Господарського процесуального кодексу України зумовлює і розподіл витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги і перерозподіл витрат зі сплати судового збору за подання позову між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Запорізький електровозоремонтний завод, м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.07.2016р. (повний текст підписано 13.07.2016р.) по справі №908/1250/16 задовольнити частково.

2.Рішення Господарського суду Запорізької області від 11.07.2016р. (повний текст підписано 13.07.2016р.) по справі №908/1250/16 скасувати в частині задоволенні позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат в розмірі 2567,72грн., у зв'язку з чим викласти резолютивну частини рішення в наступній редакції:

« 1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ВО Укрспецкомплект, м.Харків до Приватного акціонерного товариства Запорізький електровозоремонтний завод, м. Запоріжжя задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Запорізький електровозоремонтний завод (69095, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВО Укрспецкомплект (юридична адреса: 61037, м.Харків, пр.Московський, буд. 199-Б; поштова адреса: 61176, м.Харків, а/с 1019, 0) основну заборгованість в розмірі 2124360,00грн., пеню в розмірі 53425,71грн., втрати від інфляції в розмірі 10894,48грн. та судовий збір в розмірі 32830,21грн.

3. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.»

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ВО Укрспецкомплект (юридична адреса: 61037, м. Харків, пр.Московський, буд. 199-Б; поштова адреса: 61176, м.Харків, а/с 1019, 0) на користь Приватного акціонерного товариства Запорізький електровозоремонтний завод (69095, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 2, ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 648,48грн.

4. Доручити Господарському суду Запорізької області видати відповідні накази про примусове виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 16.08.2016р., оформивши їх у відповідності до приписів ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

5. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О. Попков

Судді: І.В. Зубченко

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.: 1,2 - сторонам, 3-у справу, 4 - ДАГС, 5 - ГСЗО