ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16 серпня 2016 р. Справа № 903/515/16

за позовом Малого приватного підприємства "Берізка"

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект"

про визнання припиненим договору поруки №0/1 від 22.12.2006 року

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: ОСОБА_1, директор

від відповідача 1: н/з

від відповідача 2: Бохонович В.Є., дов.№3726 від 24.06.2016 року

Права та обов 'язки учасникам судового процесу роз 'яснені відповідно до ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть: Позивач - МПП "Берізка" ставить вимогу визнати припиненими правовідношення за договором поруки №0/, укладеним між Акціонерним товариством "УкрСиббанк" та Малим приватним підприємством "Берізка" 22.12.2006 року.

При обґрунтуванні заявленої вимоги вказує, що згідно договору поруки МПП "Берізка" виступало майновим поручителем по договору споживчого кредиту від 22.12.2006 року №0 в сумі 600 000,00 грн., який було видано ОСОБА_1; у зв'язку з неналежним виконанням кредитного договору банк пред'явив вимогу про дострокове погашення простроченої заборгованості та нарахованих процентів до боржника ОСОБА_1; 26.09.2011 року у справі №5004/1469/11 прийнято рішення про стягнення в користь банку 499 993,34 грн. основного боргу, 353 453,07 грн. несплачених процентів, 9508,87 грн. пені по тілу кредиту, 22 332,79 грн. пені по процентах, рішення залишено без змін апеляційною інстанцією

17.02.2012 року по рішенню видано наказ про примусове стягнення №5004/1469/11-1.

29.01.2009 року кредитор пред'явив вимогу до поручителя - МПП "Берізка". Вважає, що реалізацію свого права на звернення з позовом ПАТ "Укрсиббанк" згідно ч.4 ст.559 ЦК України мав здійснити до 29.06.2009 року; у зв'язку з заявленням вимоги змінив договірні зобов'язання щодо терміну їх виконання; позов до поручителя пред'явив 18.07.2011 року, тобто через два з половиною роки.

Вказує, що вимога до поручителя має бути пред'явлена в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку встановленого в договорі).

Вважає, що пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості по кредиту та сплату відсотків, кредитор відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний предявити позов до поручителя протягом 6-ти місяців.

В додатковому поясненні від 16.08.2016 року вказує, що в договорі поруки не вказано строк її припинення, а зазначено про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором, що є порушенням ч.1 ст.251 та ч.1 ст.252 ЦК України, а тому підлягає застосуванню ч.4 ст.559 ЦК України, відповідно до якої порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимогу до поручителя.

Зазначає, що на момент стягнення заборгованості з поручителя - МПП «Берізка» по рішенню у справі №5004/1469/11 ПАТ «Укрсиббанк» не був стороною правовідносин по договору поруки, оскільки за договором факторингу №1 від 12.12.2011 року уже передав своє право вимоги за кредитним договором та забезпечувальними договорами ТзОВ «Кей-Колект» по акту приймання передачі від 12.12.2011 року, заміна сторони у виконавчому провадженні відбулась лише 11.03.2014 року, коли наказ по рішенню суду у справі №5004/1469/11 виданий 17.02.2012 року.

При обґрунтуванні позовної вимоги посилається на правову позицію викладену в Постановах Верховного суду України.

Відповідач - ПАТ «Укрсиббанк» (відповідач-1) у відзиві на позов вимоги позивача вважає необґрунтованими, незаконними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому вказує, що рішенням господарського суду від 26.09.2011 року (залишено без змін апеляційною інстанцією) стягнуто кредитну заборгованість з поручителя - МПП «Берізка», тому враховуючи, що вимоги кредитора до поручителя задоволені, підстав для застосування положень ч.4 ст.559 ЦК України не має (Постанова Верховного суду України від 06.07.2016 року у справі №6-1199цс16).

Представник відповідача - ТзОВ «Кей-Колект» (відповідач-2) в судовому засіданні зазначив, що вимога позивача необґрунтована та просить відмовити в позові.

З матеріалів справи, пояснень представників сторін вбачається, що договір поруки №0/1 від 22.12.2006 року між АКІБ «Укрсиббанк» (Кредитор), правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк», та Малим приватним підприємством «Берізка» було укладено в забезпечення виконання зобов'язань за договором споживчого кредиту від 22.12.2006 року №0, укладеному між банком та ОСОБА_1

Рішенням господарського суду Волинської області від 26.09.2011 року у справі №5004/1469/11, було задоволено позов ПАТ «Укрсиббанк», стягнуто з поручителя - МПП «Берізка» 885 288,07 грн., з них 499993,34 грн. заборгованості по тілу кредиту, 353 453,07 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 9508,87 грн. пені по тілу кредиту, 22332,79 грн. пені по процентах, а також 8852,88 грн. державного мита та 236 грн. ІТЗ. Дане рішення залишено без змін Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.01.2012 року

На виконання судових рішень 17.02.2012 року за №5004/1469/11-1 видано наказ на примусове стягнення заборгованості з МПП «Берізка», по якому виконавчою службою Нововолинського МУЮ проводяться виконавчі дії.

Ухвалою господарського суду від 11.03.2014 року замінено стягувача у виконавчому провадженні ВП№32566659, а саме ПАТ «Укрсиббанк» на ТзОВ «Кей-Колект», на підставі даної ухвали 19.03.2014 року державною виконавчою службою винесено Постанову про заміну сторони виконавчого провадження.

Позивач - МПП «Берізка» звернувся до суду з позовною вимогою про визнання припиненим договору поруки від 22.12.2006 року на підставі ч.4 ст.559 ЦК України.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає вимогу позивача необґрунтованою, а тому відмовляє в позові, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України (на яку посилається позивач) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов?язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов?язання не пред?явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов?язання не встановлений або встановлений моментом пред?явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред?явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як слідує з рішення господарського суду Волинської області від 26.09.2014 року у справі №5004/1469/11, позичальник ОСОБА_1 свої зобов?язання за кредитним договором не виконав, а тому даним рішенням задоволено позов ПАТ «Укрсиббанк» до МПП «Берізка» про стягнення заборгованості за кредитним договором й ухвалено стягнути з останнього, як з поручителя, на користь банку 885288,07 грн. заборгованості за кредитним договором від 22.12.2006 року. На даний момент рішення суду не виконано, по наказу виданому по даному рішенню проводяться виконавчі дії ДВС.

Відповідно до статті 14 ЦПК України судові рішення є обов'язковими для виконання на всій території України.

Після набрання рішенням суду законної сили сторони не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Оскільки вирішенні спору у справі №5004/1469/11, судом надана оцінка правовідносинам, що виникли з договору поруки від 22.12.2006 року, а тому в силу ст.35 ГПК України дані факти є встановленими і не потребують повторного доведення.

Тому враховуючи те, що рішенням суду, яке набрало законної сили, задоволені вимоги кредитора до поручителя, підстав для застосування положень частини четвертої статті 559 ЦК України немає.

Доводи позивача в додатковому поясненні від 16.08.2016 року №13 відносно того, що ПАТ «Укрсиббанк» на момент розгляду справи №5004/1469/11 не був стороною судового процесу в зв'язку з укладенням договору факторингу є надуманими, оскільки рішення суду прийнято 26.09.2011 року, договір факторингу укладено 12.12.2011 року, права та обов'язки до нового кредитора - ТзОВ «Кей-Колект» перейшли згідно акту прийому-передачі вимоги від 12.12.2011 року.

Безпідставним також суд вважає твердження позивача щодо пропуску строку пред'явлення вимоги до поручителя, оскільки дана обставина досліджувалась судом при розгляді справи №5004/1469/11 і суд надав правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами по договору поруки.

Відповідно до ст.ст.33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Водночас, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами наведених в позовній заяві обставин, які є підставою для застосування ч.4 ст.559 ЦК України.

При вирішенні спору врахована правова позиція Верховного суду України у справі №6-1199цс16.

Виходячи з вищезазначеного та керуючись ст.ст.559 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 34, 44, 49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1.В позові відмовити.

Повний текст рішення складено

18.08.2016

Суддя С. В. Костюк