ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.08.2016 р. Справа №914/2113/16

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., розглянувши матеріали

за позовом: Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

до: Приватного акціонерного товариства «Ремонтно-інструментальний завод», смт. Івано-Франкове Яворівського р-ну Львівської обл.

про: стягнення 186455,00грн.,

ВСТАНОВИВ:

При підготовці до розгляду позовної заяви Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1.) до Приватного акціонерного товариства «Ремонтно-інструментальний завод» (смт. Івано-Франкове Яворівського р-ну Львівської обл.) про стягнення 186455,00грн. встановлено, що позовна заява підлягає поверненню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.56 ГПК України, позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно п.2 ч.1 ст.57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

У відповідності з п.2 «Правил надання послуг поштового зв'язку», затверджених Постановою КМ України від 05.03.2009 р. № 270, розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку. В свою чергу п. 19 Правил визначено, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Відповідно до п.61 «Правил надання послуг поштового зв'язку», у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення, бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Враховуючи викладене, належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів сторонам у справі є оригінал поштової квитанції (касового чеку) з описом вкладення у цінний лист, в якому перелічені всі документи, які надсилаються одержувачу, а саме: копія позовної заяви та всі додатки до неї.

До позовної заяви, як доказ відправлення позовної заяви з додатками відповідачу, позивачем долучено оригінал фіскального чеку та опису вкладення від 12.08.2016. Проте, з опису вкладення не вбачається які саме додатки надіслані на адресу відповідача, оскільки в графі «Найменування предметів» зазначено: «Позовна заява з додатками».

Відтак, позивачем не виконано вимог Господарського процесуального кодексу України про долучення до позовної заяви доказів надіслання відповідачу позовної заяви та долучених до неї документів.

Згідно п.6 ч.1 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Крім того, відповідно до п. 3 ч.1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з пп.2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно з п.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Як зазначено у п.3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку та розмірі.

До позовної заяви позивачем долучено клопотання (вх. №4046/16 від 12.08.2016р.) про відстрочку сплати судового збору, у якому зазначено, що враховуючи непоступлення коштів від відповідача за виконані позивачем роботи, сума судового збору є значною для позивача, а відтак, він не має змоги здійснити оплату такої. Проте, жодних доказів, що підтверджують його майновий стан, позивачем не подано.

З огляду на викладене, позивачем не надано належних доказів в розумінні ст. 33 ГПК України наявності підстав для відстрочки сплати судового збору.

Відтак, суд відхилив клопотання позивача (вх. №4046/16 від 12.08.2016р.) про відстрочення сплати судового збору.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно із ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Додаток для позивача: позовна заява з додатками на 14 аркушах.

Суддя Король М.Р.