УХВАЛА

17.08.2016Справа № 910/4397/15-г

За скаргою боржника Публічного акціонерного товариства "Фінбанк"
надії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
у справі № 910/4397/15-г
за позовомДержавного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"
до1) Публічного акціонерного товариства "Будівельне управління №813"
2) Публічного акціонерного товариства "Фінбанк"
провизнання відсутнім права вимоги та стягнення 79945143,87 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача (стягувач) Нагорна А.В. - представник за довіреністю № 01-22/7-17 від 05.01.16
від відповідача (боржник, скаржник) Поправка Д.Ю. - представник за довіреністю № 01-28/22 від 13.01.16
від Відділу державної виконавчої служби не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Господарським судом міста Києва розглядалась справа за позовом державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до Публічного акціонерного товариства Будівельне управління №813" та Публічного акціонерного товариства "Фінбанк" про визнання відсутності права грошових вимог у публічного акціонерного товариства "Будівельне управління №813" за договором про відкриття акредитива від 31.10.2013 №54/10/13-КА та стягнення з публічного акціонерного товариства "Фінбанк" 79945 143,87 грн. (згідно заяви про зміну предмету позову).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2015 № 910/4397/15-г позовні вимоги задоволено повністю, вирішено визнати відсутнім право грошових вимог у Публічного акціонерного товариства "Будівельне управління №813" за договором про відкриття акредитива №54/10/13-КА, укладеного 31.10.2013 між публічним акціонерним товариством "Фінбанк" та державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", стягнути з публічного акціонерного товариства "Фінбанк" з рахунку державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на користь державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" грошові кошти у розмірі 79 945 143 грн. 87 коп.

На виконання рішення господарського суду міста Києва від 22.05.2015 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2015, 18.11.2015 було видано відповідні накази.

27.05.2016 через канцелярію Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Фінбанк" надійшла скарга в порядку ст. 121-2 ГПК України на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Відповідно до даної скарги, скаржник просить суд визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, визнати недійсною постанову про стягнення виконавчого збору від 21.01.2016; зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснити перерахування на користь ПАТ "Фінбанк" грошових коштів в сумі 7994514,38 грн., що були стягнуті з ПАТ "Фінбанк" як виконавчий збір на виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 21.01.2016 (ВП № 49745206).

За розпорядженням керівника апарату суду від 27.05.2016 було проведено повторний автоматичний розподіл матеріалів справи, відповідно до вимог ст. 2-1 ГПК України матеріали справи № 910/4397/15-г передано судді Пукшин Л.Г. для подальшого розгляду скарги на дії органу державної виконавчої служби.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.05.2016 суд прийняв скаргу Публічному акціонерному товариству "Фінбанк" до розгляду, відновив строк на оскарження дій органів Державної виконавчої служби та призначив розгляд на 15.06.2016.

В судовому засіданні 15.06.2016 представник скаржника надав додаткові докази, що були залучені судом до матеріалів справи. Представник стягувача надав письмові заперечення на скаргу, відповідно до яких зазначає, що станом на теперішній час відповідачем так і не виконано рішення Господарського суду м. Києва від 25.05.2015 № 910/4397/15 ні в добровільному, ні в примусовому порядку, а тому відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби вчиняються дії по примусовому виконанню рішення. Стягував зазначив, що відповідно до ст.. 28 Закону України «Про виконавчий збір» виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим законом.

17.06.2016 через загальний відділ діловодства суду Відділ примусового виконання рішень надав копії Журналу реєстрації вихідної кореспонденції та копії матеріалів виконавчого провадження № 49745206.

Крім того органом державної виконавчої служби було подано письмові заперечення на скаргу, відповідно до яких орган державної виконавчої служби у задоволенні скарги просить відмовити з таких підстав. Постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.12.2015 ВП № 49745206 було винесено без будь-яких порушень вимог чинного законодавства та вказана постанова боржником оскаржена не була. У скарзі зазначено, що боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження 14.01.2016. з огляду на це, 21.01.2016 державним виконавцем з дотриманням семиденного строку на добровільне виконання рішення суду, виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 21.01.2016 № 49745206 в сумі 7994514 грн. 38 коп. Отже, строк для самостійного виконання рішення суду боржнику був наданий з дотриманням вимог чинного законодавства. Орган державної виконавчої служби зазначає, що боржник не вжив жодного заходу щодо перерахування коштів по виконавчому провадженню ані на розрахунковий стягувача, ані на рахунок з обліку депозитних сум відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Платіжні вимоги № 194/12-1 від 05.02.2016 про списання зазначених в рішенні суду коштів на користь ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» отримано адресатом (боржником) згідно даних ДП «Укрпошта» 18.02.2016, проте боржник ухиляючись від виконання рішення суду повернув зазначені платіжні вимоги без виконання. Крім того, у скарзі боржник посилається на ухвалу Господарського суду Київської області від 13.01.2015 у справі № 911/5630/14 згідно з заявою ПАТ «Будівельне управління № 813» про вжиття заходів забезпечення позову. Цією ухвалою на рахунок акредитиву № 2946, відкритий ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» в ПАТ «Фінбанк» було накладено арешт на суму грошових коштів в розмірі 39890807,11 грн. Отже сума вільних від арешту коштів становить 40054337,76 грн., але боржником умисно не перераховуються кошти відповідно до рішення суду. Орган державної виконавчої служби зазначає, що ВГСУ в постанові від 06.06.2016 по справі № 910/4397/15-г встановив, що ПАТ «Фінбанк» на момент подання заяви про відстрочку виконання рішення суду не було надано доказів на підтвердження неможливості виконання рішення суду.

Крім того, орган ДВС повідомив, що заяви від 16.01.16 № 05/36 та від 16.01.16 № 05/37, на які посилається скаржник, до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не надходили.

Розгляд скарги неодноразово відкладався за клопотаннями учасників процесу, ухвалою суду від 03.08.2106 розгляд справи було відкладено на 17.08.2016 у зв'язку з неявкою представника стягувача в судове засідання.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників стягувача, боржника та органу державної виконавчої служби, Господарський суд міста Києва, встановив:

29 грудня 2015 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з Публічного акціонерного товариства "ФІНБАНК" з рахунку ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на користь ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» грошові кошти у розмірі 79945143,87 грн. та встановлено Публічному акціонерному товариству "ФІНБАНК" строк для самостійного виконання рішення суду протягом семиденного строку з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

За інформацією з офіційного веб-сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (://ukrposhta.ua/ua/vidslidkuvati-forma-poshuku) про відстеження рекомендованого поштового відправлення за № 511 боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження 14.01.2016.

21.01.2016 державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 7994514,38 грн., яка була отримана боржником 11.02.2016.

22.01.2016 боржник звернувся до органу ДВС із заявою про подовження строків на добровільне виконання вимог постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.12.2015, винесеної в межах ВП № 49745206 на 10 робочих днів.

22.01.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за заявою боржника було винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій, відповідно до якої з огляду на несвоєчасне отримання постанови про відкриття виконавчого провадження вирішено відкласти провадження виконавчих дій з примусового виконання наказу № 910/4397/15-г до 04.02.2016 включно.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем неодноразово (лист від 05.02.16 № 20.1-194/12, який отриманий ПАТ «Фінбанк» 11.02.16 та лист від 11.02.16 № 194/12, який отриманий ПАТ «Фінбанк» 18.02.16) направлялись для виконання платіжні вимоги № 194/12-1 про стягнення грошових коштів у розмірі 79945143,87 грн. з рахунку ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» відкритого у ПАТ «Фінбанк». Вказані платіжні вимоги були повернуті боржником без виконання листом від 02.03.2016 вих. № 05/359-143.

Крім того, у відповідь на запит державного виконавця про розкриття банківської таємниці боржник листом від 11.03.16 вих. № 07/392-165 повідомив наступне. Незважаючи на наявність рішення Господарського суду м. Києва, на підставі якого здійснюється стягнення в межах виконавчого провадження № 49745206, 14.01.2015 ПАТ «Фінбанк» було отримано від Відділу ДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області постанову про арешт коштів боржника, у відповідності до якої на рахунок акредитиву в ПАТ «Фінбанк» № 2946 було накладено арешт на суму грошових коштів в розмірі 39890807,11 грн.

01.03.2016 боржник звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою про роз'яснення рішення суду, відповідно до якої просить державного виконавця звернутись до господарського суду із заявою про роз'яснення порядку виконання рішення по справі № 910/4397/15-г в межах виконавчого провадження № 49745206. Вказана заява боржника була залишена органом ДВС без реагування.

05.02.16 орган ДВС направив до Головного управляння НБУ по місту Києву і Київській області платіжну вимогу № 194/12 від 05.02.16 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 7994514,38 грн, яка була повернута без виконання 08.02.16.

19.02.16 державним виконавцем було повторно виставлено платіжну вимогу про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 7994514,38 грн,, яка була виконана та 25.02.16 грошові кошти в сумі 7994514,38 грн. надійшли на рахунок з обліку депозитних сум органу ДВС. Вказані грошові кошти згідно платіжного доручення № 1113 від 26.02.16 було перераховано до Державного бюджету України на рахунок ГУ ДКСУ у м. Києві.

В обґрунтування поданої скарги ПАТ "ФІНБАНК" звертає увагу суду на те, що постанову про відкриття виконавчого провадження було отримано боржником лише 14.01.2016, а в постанові було вказано, що вона підлягає добровільному виконанню в строк до 05.01.16, тобто фактично ПАТ «Фінбанк» не мав можливості виконати постанову у добровільному порядку в межах строків встановлених в постанові про відкриття виконавчого провадження. Крім того, боржник зазначив, що 16.01.2016 він звернувся до начальника відділу примусового виконання рішень із заявою вих.. 05/36, в якій зазначив, що згоден здійснити перерахування грошових коштів в добровільному порядку, але позбавлений цієї можливості оскільки реквізити стягувача в Постанові про відкриття виконавчого провадження зазначені з недотриманням положень діючого законодавства. Крім того, скаржник зазначив, що ПАТ «Фінбанк» фактично позбавлений можливості виконати рішення в межах виконавчого провадження № 49745206 в добровільному порядку через обставини, які жодним чином не залежали від волі ПАТ «Фінбанк», а саме у зв'язку з отриманням від відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області Постанови про арешт коштів боржника, у відповідності до якої на рахунок акредитиву № 2946 відкритого ДП «МА «Бориспіль» в ПАТ «Фінбанк» було накладено арешт на суму грошових коштів в розмірі 39890807,11 грн. Скаржник стверджує, що про вказані обставини повідомляв Відділ примусового виконання рішень заявою вих.. № 05/37 від 16.01.16.

Крім того, ПАТ «Фінбанк» зазначає, що в порушення ч.8 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» постанову про стягнення виконавчого збору від 21.01.16 йому направлено не було, а відділом примусового виконання рішень жодних заходів примусового виконання рішення суду не вчинялось, у зв'язку з чим виникає питання щодо підстав для стягнення з ПАТ «Фінбанк» суми виконавчого збору.

Дослідивши і з'ясувавши всі обставини та матеріали справи, які мають значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що скарга Публічного акціонерного товариства «Фінбанк» не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 28 Закону України „Про виконавче провадження у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до пп. 3.7.1 п. 3.7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, встановлено, що постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Згідно з пп. 3.7.2 п. 3.7 названої Інструкції, якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до початку його примусового виконання, виконавчий збір стягується з суми, яка не була сплачена боржником самостійно.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та доводи скарги, судом встановлено, що при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору від 21.01.2016 року суд діяв у спосіб та в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень.

Твердження скаржника про відсутність у нього можливості виконати наказ Господарського суду № 910/4397/15-г від 18.11.15 у добровільному порядку в межах строків встановлених в постанові про відкриття виконавчого провадження, спростовуються фактичними обставинами справи, зокрема наданням боржнику додаткового строку для добровільного виконання виконавчого документа шляхом винесення державним виконавцем постанови про відкладення провадження виконавчих дій від 22.01.2016, відповідно до якої виконавчі дії з примусового виконання було відкладено до 04.02.2016.

Згідно з ч.1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Таким чином, на переконання суду, органом ДВС було надано боржнику достатньо часу для самостійного виконання рішення суду в порядку ст.. 35 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, суд зазначає, що твердження скаржника про направлення до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби заяв від 16.01.16 № 05/36 та № 05/37 про наявність обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, жодними доказами не підтверджені, оскільки скаржником не надано доказів направлення (вручення) вказаних заяв органу ДВС, так само вказані заяви відсутні в матеріалах виконавчого провадження ВП № 49745206, що були надані відділом примусового виконання рішень, на вимогу суду.

Суд відзначає, що скаржником не надано доказів вчинення з боку останнього будь-яких дій спрямованих на реальне повне або часткове виконання рішення суду. З матеріалів справи вбачається, що постановою відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області про арешт коштів боржника від 14.01.2015 на рахунок акредитиву № 2946 відкритого ДП «МА «Бориспіль» в ПАТ «Фінбанк» було накладено арешт на суму грошових коштів в розмірі 39890807,11 грн. В той же час, на рахунку Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» № 2946 в ПАТ «Фінбанк» знаходяться грошові в загальній сумі 79945143 грн. 87 коп, отже на 40 054 336,76 грн. арешт не накладено, проте боржником вимоги державного виконавця щодо перерахування грошових коштів в цій частині також не виконано.

Крім того, в постанові Вищого господарського суду України від 06.06.2016 про скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2016 та ухвали Господарського суду м. Києва від 11.03.2016, якими було задоволено заяву ПАТ «Фінбанк» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2015 у справі № 910/4397/15-г до 11.08.2016, встановлено, що заявником (ПАТ «Фінбанк» не доведено, а судами не встановлено на підставі належних доказів виключності обставин, що спричинили неможливість виконання судового рішення у даній справі в повному обсязі. Таким чином, посилання боржника на неможливість виконання рішення суду у справі № 910/4397/15-г є юридично неспроможними.

Щодо не направлення на адресу скаржника постанови про стягнення виконавчого збору суд зазначає, що відповідно до ч.8 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк. Таким чином, законом не передбачено направлення вказаного виду постанов рекомендованою кореспонденцією, тому після закінчення строку для добровільного виконання виконавчого документа (04.02.16), наданого відповідно до постанови про відкладення провадження виконавчих дій від 22.01.2016, органом виконавчої служби було направлено на адресу постанову про стягнення виконавчого збору, що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з Журналу реєстрації вихідної кореспонденції відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Щодо тверджень скаржника про відсутність підстав для стягнення виконавчого збору у зв'язку з не вчиненням органом ДВС жодних заходів примусового виконання рішення суду в межах ВП № 49745206, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом. Таким чином, на дату прийняття спірної постанови про стягнення виконавчого збору, необхідною умовою для стягнення з боржника виконавчого збору є сам лише факт невиконання рішення у строк, встановлений для його добровільного виконання.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представників учасників процесу, станом на момент розгляду даної скарги рішення Господарського суду м. Києва від 22.05.2015 № 910/4397/15-г ні в добровільному, ні в примусовому порядку не виконано.

Згідно з п. 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що скарга Публічного акціонерного товариства «Фінбанк» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Фінбанк» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відхилити.

Суддя Пукшин Л.Г.