УХВАЛА

04.08.2016Справа № 910/21845/15

За заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс"

про розстрочку виконання рішення

у справі за позовом публічного акціонерного товариства "ЕНЕРГОБАНК"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс"

про стягнення 3 841 103,29 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники:

від заявника (відповідача) - Павлів Ю.В. - представник за довіреністю ;

від позивача - Кохановський В.С. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа за позовом публічного акціонерного товариства "ЕНЕРГОБАНК" до товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" про стягнення 3 841 103,29 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.10.2015 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2016 року у справі № 910/21845/15, постановою Вищого Господарського суду України від 26.04.2016 року у справі № 910/21845/15, позов задоволено.

08 липня 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2015 року у справі № 910/21845/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 року вказана заява призначена до розгляду.

Заявою від 02.08.2016 року заявник уточнив графік розстрочення погашення заборгованості до 01.03.2020 року.

Розглянувши подану заяву та дослідивши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що подана заява про розстрочку виконання рішення суду у справі № 910/21845/15 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись із заявою про розстрочення виконання рішення суду у справі № 910/21845/15 заявник вказує, що присуджена до стягнення сума є значною, відповідач перебуває у скрутному фінансовому становище, що ускладнює виконання рішення суду шляхом одночасної сплати всієї суми заборгованості. Заявник посилається на наявність значної кредиторської заборгованості в розмірі 30 500 000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Виходячи з приписів зазначеної статті господарський суд лише у виняткових випадках може розстрочити виконання рішення, однак наведені заявником обставини не є винятковими в розумінні ст. 121 ГПК України, оскільки не доводять неможливість своєчасного виконання судового рішення та не можуть бути підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, враховується матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, чинне процесуальне законодавство передбачає, що розстрочка виконання рішення, яка пов'язується з об'єктивною неможливістю виконання рішення, дозволяється у виняткових випадках, а відтак, передумовою для надання розстрочки виконання рішення є встановлення таких виняткових обставин.

Відповідно до ст. 33 Господарського просувального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заявником не доведено належними доказами виключності обставин, що спричинили неможливість виконання судового рішення у даній справі в повному обсязі.

Недостатність/відсутність коштів, наявність кредиторської заборгованості не можна вважати безумовним винятковим випадком, за наявності яких виконання судового рішення може бути розстрочено. Заявником не надано доказів на підтвердження його скрутного матеріального стану.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, "державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. У такому випадку не може прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність як "виняткові обставини" (див. § 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Півень проти України" від 29.06.2004).

При цьому, Європейський суд з прав людини допускає, що "затримки у виконанні рішення можуть бути обґрунтовані за окремих обставин, проте державні органи не можуть довільно посилатись на відсутність коштів як на вибачення за невиплату боргу за рішенням, а затримки не можуть бути такими, що зводять нанівець право, що захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції" (§24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бакай та інші проти України" від 09.11.2004).

За вказаних обставин, суд вважає, що відповідачем не доведено відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України винятковості випадку та наявності правових підстав для розстрочки виконання рішення суду, тому заява відповідача про розстрочку виконання рішення суду у справі №910/21845/15 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" про розстрочку виконання рішення суду у справі №910/21845/15 відмовити.

Суддя Л. М. Шкурдова