РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2016Справа №910/16720/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВ Фармацевтика»

До Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна»

Про стягнення 56 997,53 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Кравченко Р.Ю. представник за довіреністю № 10 від 02.01.15.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІВ Фармацевтика» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (далі - відповідач) про стягнення 56 997,53 грн., а саме: 49 997,76 грн. страхового відшкодування, 4 999,77 грн. пені, 1 000,00 грн. вартості проведеної позивачем автотоварознавчої експертизи, 1 000,00 грн. вартості транспортування пошкодженого автомобіля евакуатором.

Ухвалою Господарського суду місті Києва від 02.07.15. порушено провадження у справі № 910/16720/15 та призначено її до розгляду на 18.08.15.

В судовому засіданні 18.08.15. відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» проти позову заперечує з підстав, викладених в відзиві, проте, вказує на те, що відповідач зобов'язаний сплатити позивачу страхове відшкодування в розмірі 9 574,19 грн.

В судовому засіданні 18.08.15. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 27.08.15., про що сторони були повідомлені під розписку.

27.08.15. позивачем через відділ діловодства суду було подано заяву про уточнення позовних вимог. Судом встановлено, що матеріально-правова вимога викладена у позові та підстави позову залишились незмінними, а тому розгляд справи здійснюється щодо вимог заявлених у позові з урахуванням уточнень до позовної заяви.

В судовому засіданні 27.08.15. о 12:00 год. було оголошено перерву до 27.08.15. о 15:20 год.

В судовому засіданні 27.08.15. відповідачем було подано клопотання про призначення по справі № 910/16720/15 судової експертизи, проти якого позивач не заперечував.

За результатами судового засідання 27.08.15. було призначено у справі № 910/16720/15 судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі було зупинено на час проведення судової автотоварознавчої експертизи та отримання висновку експерта, про що судом було прийнято відповідні ухвали.

В зв'язку з поверненням матеріалів справи з експертної установи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.16. поновлено провадження у справі № 910/16720/15 та призначено її до розгляду на 15.03.16.

15.03.16. позивачем через відділ діловодства суду було подано заяву «про збільшення позовних вимог», відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю «ІВ Фармацевтика» просить суд стягнути з відповідача: 49 997,76 грн. страхового відшкодування, 4 999,77 грн. пені, 1 000,00 грн. вартості проведеної позивачем автотоварознавчої експертизи, 1 000,00 грн. вартості транспортування пошкодженого автомобіля евакуатором, 1 231,92 грн., які складаються з 988,32 грн. вартості палива для проїзду автомобіля позивача до експертної установи та 243,60 грн. виплаченого відрядження працівнику позивача.

Суд відзначає, що пред'явлена позивачем сума в розмірі 1 231,92 грн. входить до складу судових витрат, адже згідно зі ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з сум судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Таким чином, заявлення позивачем додатково до стягнення з відповідача 1 231,92 грн. не збільшенням розміру позовних вимог, оскільки вказана сума не входить до ціни позову.

Отже вказану заяву прийнято судом до розгляду як таку, за якою матеріально-правова вимога викладена у позові та підстави позову залишились незмінними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.16. розгляд справи на підставі ст. 77 ГПК України було відкладено на 14.04.16.

11.04.16. відповідачем через відділ діловодства суду було подано заяву, в якій Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» просить суд призначити у справі № 910/16720/15 повторну судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

13.04.16. позивачем через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі та заяву «про уточнення позовних вимог», відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю «ІВ Фармацевтика» просить суд стягнути з відповідача: 49 997,76 грн. страхового відшкодування, 4 999,77 грн. пені, 1 000,00 грн. вартості проведеної позивачем автотоварознавчої експертизи, 1 000,00 грн. вартості транспортування пошкодженого автомобіля евакуатором, 1 231,92 грн. (які складаються з 988,32 грн. вартості палива для проїзду автомобіля позивача до експертної установи та 243,60 грн. виплаченого відрядження працівнику позивача), 5 346,88 грн. витрат на відрядження довірених осіб позивача для участі в судових засіданнях Господарського суду міста Києва у справі № 910/16720/15.

Суд відзначає, що пред'явлена позивачем сума в розмірі 5 346,88 грн. входить до складу судових витрат, адже згідно зі ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з сум судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Таким чином, вказану заяву прийнято судом до розгляду як таку, за якою підстави та предмет позову залишились незмінними позову залишились незмінними.

В судовому засіданні 14.04.16. о 11:50 год. було оголошено перерву до 14.04.16. о 14:20 год.

В судовому засіданні 14.04.16., яке відбувалось після оголошення перерви, суд дійшов висновку про призначення у справі № 910/16720/15 повторної судової автотоварознавчої експертизи, про що прийняв відповідну ухвалу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.16. зупинено провадження у справі № 910/16720/15 на час проведення повторної судової автотоварознавчої експертизи та до отримання висновку експерта.

13.07.16. до Господарського суду міста Києва повернулись матеріали справи № 910/16720/15 разом з висновком експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.16. поновлено провадження у справі № 910/16720/15 та призначено її до розгляду на 28.07.16.

28.07.16. позивачем через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

Відповідачем в судовому засіданні 28.07.16. було подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 28.07.16. позивачем підтримано подану ним 27.07.16. через відділ діловодства суду «заяву про уточнення позовних вимог», відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю «ІВ Фармацевтика» просить стягнути з відповідача на свою користь: 49 997,76 грн. страхового відшкодування, 4 999,77 грн. пені, 1 000,00 грн. вартості проведеної позивачем автотоварознавчої експертизи, 1 000,00 грн. вартості транспортування пошкодженого автомобіля евакуатором, 1 251,12 грн. додаткових витрат для проведення експертизи, 9 568,88 грн. витрат на відрядження, та 2 354,69 грн. 3% річних, 25 201,39 грн. інфляційних втрат.

Розглянувши в судовому засідання зазначену заяву, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Під збільшенням чи зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну кількісних показників, в яких виражається позовна вимога.

Під зміною розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог додатково до викладених у позовній заяві - така дія кваліфікується як зміна предмета позову.

Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

У п. 3 інформаційного листа від 02.06.06. № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" Вищий господарський суд України зазначив, що під збільшенням розміру позовних вимог (частина друга статті 22 ГПК) слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві.

Тобто, збільшення розміру позовних вимог не може бути пов'язано з пред'явленням додаткових позовних вимог, про які не йшлося в позовній заяві.

Таким чином, з наведеного вбачається, що пред'явивши спочатку до стягнення суму страхового відшкодування, пені, вартості проведеної позивачем автотоварознавчої експертизи, вартості транспортування пошкодженого автомобіля евакуатором, позивач не в праві пред'являти додаткові позовні вимоги, про які не йшлося в позовній заяві, а саме, щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних.

Таким чином, суд відмовляє позивачу в задоволенні заяви від 25.07.16. № б/н «про уточнення позовних вимог» в частині стягнення з відповідача 2 354,69 грн. 3% річних, 25 201,39 грн. інфляційних втрат.

В судовому засіданні 28.07.16. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 04.08.16.

Відповідач в судовому засіданні 04.08.16. вказав на те, що розмір страхового відшкодування складає 9 574,19 грн. та задоволенню підлягають витрати по оплаті послуг евакуатора в розмірі 1 000,00 грн.

Позивач в судове засідання 04.08.16. не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Зважаючи на те, що неявка представника позивача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

При цьому, оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 91016720/15.

В судовому засіданні 04.08.16. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24.03.14. між позивачем (далі - Страхувальник) та відповідачем (далі - Страховик) було укладено Договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 580586103.14 (далі - Договір), за умовами якого (п. 1) відповідач прийняв під страховий захист автомобіль марки Cherry Karry SQR6468 2008 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1.

Строк дії Договору сторонами погоджено з 00.00 год. 25.03.14. по 24.00 год. 24.03.15. (п. 5 Договору).

Предметом Договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням, розпорядженням транспортним засобом (ТЗ). Дійсна вартість ТЗ, страхова сума ТЗ становить 68 000,00 грн. Страховим випадком за Договором є пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу, його складових частин, деталей або обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пожежі, стихійного лиха, падіння предметів, попадання каміння, протиправних дій третіх осіб, угону (п. 2 Договору).

03.12.14., внаслідок ДТП, автомобіль марки Cherry Karry SQR6468, д.р.н. НОМЕР_1, отримав пошкодження, що підтверджується довідкою відділення ДАІ Яремчанського М УМВС в Івано-Франківській області.

Позивач вказує на те, що СТО ПП Дудукчян було складено калькуляцію по ремонту вказаного транспортного засобу (№ 1054 від 12.05.15.), та визначено вартість його ремонту в розмірі 49 940,39 грн.

На підставі зазначеної калькуляції позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити страхове відшкодування.

Листом № 133496 від 02.02.15. Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» вказало Страхувальнику на те, що за даними Звіту № 10759 ТОВ «Експертум-АВЕ» від 29.01.15., вартість матеріального збитку за пошкодження автомобіля марки Cherry Karry SQR6468, д.р.н. НОМЕР_1 становить 72 075,26 грн., внаслідок чого автомобіль є таким, що повністю загиблий та запропонував позивачу отримати страхове відшкодування в розмірі 9 574,19 грн., подавши заяву на виплату страхового відшкодування.

Позивач, не погодившись з таким розміром виплати, та з тим, що зазначений автомобіль є повністю загиблим, звернувся до судового експерта-автотоварознавця ОСОБА_1, яким було складено висновок № 33 від 29.01.15. про те, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Cherry Karry SQR6468, д.р.н. НОМЕР_1 без врахування фізичного зносу складових, що підлягають заміні, становить 48 931,26 грн., а вартість матеріального збитку становить 40 268,53 грн.

Додавши зазначений висновок до листа № 1 1від 11.02.15., Товариство з обмеженою відповідальністю «ІВ Фармацевтика» вимагало від відповідача сплати страхового відшкодування в розмірі 48 931,26 грн. на рахунок СТО ПП Дудукчян.

Листом № 133496/1 від 17.02.15. відповідач наполягав на тому, що виплаті підлягає страхове відшкодування в розмірі 9 574,19 грн.

Листом № 14 від 19.02.15. позивач наполягав на сплаті йому страхового відшкодування в розмірі 48 931,26 грн.

В зв'язку з тим, що Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» не виплатило Товариству з обмеженою відповідальністю «ІВ Фармацевтика» страхове відшкодування в розмірі 49 997,76 грн., позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.12. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов'язань та обов'язковим для виконання сторонами.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 16-17 ст. 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Позивач, на підставі замовленого ним висновку № 33 від 29.01.15. експерта-автотоварознавця ОСОБА_1 стверджує, що автомобіль Cherry Karry SQR6468, д.р.н. НОМЕР_1 не є повністю загиблим, а тому відповідач зобов'язаний виплатити страхове відшкодування в розмірі фактичних витрат, здійснених позивачем на ремонт вказаного автомобіля.

Відповідач, на підставі замовленого ним Звіту № 10759 ТОВ «Експертум-АВЕ» від 29.01.15., вказує на те, за умовами договору застрахований транспортний засіб є повністю загиблим, а тому розрахунок страхового відшкодування здійснюється на підставі п. 10.2.4 Договору.

За приписами п. 10.2.4 Договору під повною загибеллю розуміють випадки, коли вартість відновлювального ремонту ТЗ (включаючи вартість транспортування до місця ремонту) складає більше 75% страхової суми.

Надані позивачем та відповідачем висновки судом не прийнято як належні та допустимі докази у справі.

Крім того, не приймаються судом як належні та допустимі докази надані позивачем товарні чеки, рахунки-фактури, видаткові накладні, рахунки на оплату, платіжні доручення, оскільки вказані документи не підтверджують, що на який саме ТЗ були придбані деталі, елементи кузова, чи були вони використані в ремонті автомобіля та якого саме транспортного засобу, чи не були занижені/завищені ціни на СТО ПП Дудукчян.

При цьому суд зауважує, що у відповідності до п. 2 Договору, на випадок пошкодження, ТЗ застрахований на умовах «СТО за направленням Страховика (відповідача) відповідно до умов п. 10.2.3 Договору, а саме, що вартість запасних частин, деталей, обладнання, матеріалів та ремонтних робіт визначається виключно на базі СТО на вибір страховика (відповідача), а не на вибір позивача.

За приписами п. 10.2.4 Договору під повною загибеллю розуміють випадки, коли вартість відновлювального ремонту ТЗ (включаючи вартість транспортування до місця ремонту) складає більше 75% страхової суми.

Отже, для встановлення факту того, чи є автомобіль марки Cherry Karry SQR6468, д.р.н. НОМЕР_1 повністю загиблим, тобто для повного і достовірного встановлення обставин справи, судом було призначено в даній справі судову автотоварознавчу експертизу.

При цьому, судом було встановлено, що висновок № 3435/15-26 від 24.02.16. Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз носить непевний характер, оскільки експертом вказано неконкретну вартість відновлювального ремонту, при цьому, автомобіль на експертне дослідження позивачем надавався.

З огляду на вказане судом було призначено повторну судову автотоварознавчу експертизу.

Висновком № 7063/16-54 від 12.07.16. Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи встановлено, що розмір відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки Cherry Karry SQR6468, д.р.н. НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження в ДТП, що мало місце 03.12.14., становить 57 936,38 грн.

Згідно з п.21 Постанови № 4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної, оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи.

Тобто, з наведеного вище вбачається, що висновок експерта оцінюється судом у сукупності з іншими доказами на загальних підставах.

Судом здійснено оцінку зазначеного висновку експерта та встановлено, що у ньому узгоджується дослідницька частина та підсумковий висновок, а сам висновок узгоджується з іншими матеріалами справи, а тому суд приймає даний висновок як належний доказ у справі № 910/16720/15.

За приписами п. 10.2.4 Договору під повною загибеллю розуміють випадки, коли вартість відновлювального ремонту ТЗ (включаючи вартість транспортування до місця ремонту) складає більше 75% страхової суми.

Дійсна вартість ТЗ, страхова сума ТЗ становить 68 000,00 грн. Виплата страхового відшкодування здійснюється без вирахування зносу на деталі та вузли, що підлягають заміні в ході відновлювального ремонту ТЗ. Витрати з транспортування пошкодженого транспортного засобу до найближчого місця ремонту у випадку неможливості його пересування своїм ходом внаслідок пошкодження відшкодовуються Страховиком без обмежень по сумі (п. 2 Договору).

Вартість транспортування склала 1 000,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи актом виконаних робіт № 59 від 03.12.14. та не заперечується відповідачем.

Оскільки за прийнятим судом висновком експертної установи розмір відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки Cherry Karry SQR6468, д.р.н. НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження в ДТП, що мало місце 03.12.14., становить 57 936,38 грн., що є сумою більшою ніж 75% страхової суми, суд дійшов висновку, що автомобіля марки Cherry Karry SQR6468, д.р.н. НОМЕР_1 є повністю загиблим, а отже, розрахунок страхового відшкодування має здійснюватись за приписами п. 10.2.4 Договору.

При повній загибелі (конструктивній чи фактичній) страхове відшкодування сплачується в межах страхової суми за вирахуванням зносу за період дії Договору, франшизи та дійсної ринкової вартості залишків пошкодженого ТЗ. Дійсна ринкова вартість залишків пошкодженого ТЗ визначається на підставі результатів інтернет-аукціонів (таких як, наприклад, ТОВ УПП «Авто онлайн Україна») або за результатами товарознавчої експертизи (п. 10.2.4 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, залишки пошкодженого ТЗ позивач залишив собі. Їх вартість відповідачем була визначена за умовами Договору на підставі результатів інтернет-аукціонів ТОВ УПП «Авто онлайн Україна» та склала 52 000,00 грн. Франшиза за Договором становить 0 (нуль) грн. Знос за період дії Договору становить 4 732,80 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування за Договором в розмірі 11 267,20 грн. (68 000,00 грн. - 0 грн. - 52 000,00 грн. - 4 732,80 грн.), а не 9 574,19 грн., як на те вказує позивач, вказуючи ті самі вихідні суми розрахунку, проте за результатами математичної дії віднімання отримуючи меншу суму.

Отже вимоги позивача в частині стягнення 49 997,76 грн. страхового відшкодування підлягають частковому задоволенню на суму 11 267,20 грн. В частині стягнення страхового відшкодування в розмірі 38 730,56 грн., суд відмовляє в задоволенні позову.

Щодо вимог про стягнення 1 000,00 грн. вартості транспортування пошкодженого автомобіля евакуатором, суд відзначає наступне.

Витрати з транспортування пошкодженого транспортного засобу до найближчого місця ремонту у випадку неможливості його пересування своїм ходом внаслідок пошкодження відшкодовуються Страховиком без обмежень по сумі (п. 2 Договору).

Вартість транспортування склала 1 000,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи актом виконаних робіт № 59 від 03.12.14. та не заперечується відповідачем.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 000,00 грн. вартості транспортування пошкодженого автомобіля евакуатором.

Вимоги про стягнення 1 000,00 грн. вартості проведеної позивачем автотоварознавчої експертизи задоволенню не підлягають з огляду на те, що оскільки висновок № 33 від 29.01.15. експерта-автотоварознавця ОСОБА_1 складено не за результатом проведення судової експертизи, а виключно за власним бажанням позивача, а вартість такого висновку не може стягуватись з іншої сторони спору, при тому, що зазначений висновок не було прийнято судом, а вирішуючи питання щодо доказів, необхідно враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (п. 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Стосовно вимог про стягнення 4 999,77 грн. пені, суд відзначає наступне.

Відповідно до п. 8.5 Договору Страховик несе відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки, але не більше 10% від суми боргу.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідач не відмовлявся від виплати позивачу страхового відшкодування за Договором.

Проте, оскільки позивача не влаштовував його розмір, він просив сплатити відповідача грошові кошти в розмірі в розмірі 48 931,26 грн. на рахунок СТО ПП Дудукчян, не подавши заяви про виплату страхового відшкодування та не вказавши в ній реквізитів для перерахунку грошових коштів відповідачем.

При цьому, судом враховано, що оскільки автомобіля марки Cherry Karry SQR6468, д.р.н. НОМЕР_1 внаслідок ДТП, що мало місце 03.12.14., є повністю загиблим, у відповідача відсутні були правові підстави для перерахунку грошових коштів за Договором на користь третьої особи - СТО ПП Дудукчян.

Оскільки судом встановлено відсутність винних дій відповідача у нездійсненні перерахування страхового відшкодування за Договором позивачу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача пені.

Судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 44 ГПК України).

Частиною другою статті 49 ГПК передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом (п. 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.13. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України).

Отже, оскільки, як відзначалось судом, спір в даній справі виник внаслідок неправильних дій позивача, відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору, витрати для проведення експертизи, витрати на відрядження та вартість експертизи в розмірі 4 404,00 грн. (за результатами якої було складено прийнятий судом як належний доказ висновок № 7063/16-54 від 12.07.16.) покладаються на позивача.

Витрати на оплату експертизи в розмірі 2 457,60 грн., висновок № 3435/15-26 від 24.02.16. якої судом було не прийнято та яку було призначено з ініціативи Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», враховуючи те, що доведення належними засобами доказування певних обставин по справі, ГПК України покладається саме на особу, яка на ці обставини посилається (аналогічної позиції дотримується Вищий господарський суд України в постанові № 30/5009/2733/11 від 02.04.12.), залишаються за відповідачем.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, б. 33; ідентифікаційний код 16285602) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВ Фармацевтика» (78405, Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Мазепи, 7/1; ідентифікаційний код 22195858) 11 267 (одинадцять тисяч двісті шістдесят сім) грн. 20 коп. - суму страхового відшкодування, 1 000 (одну тисячу) грн. 00 коп. - вартості транспортування пошкодженого автомобіля евакуатором.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВ Фармацевтика» (78405, Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Мазепи, 7/1; ідентифікаційний код 22195858) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, б. 33; ідентифікаційний код 16285602) вартість судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 4 404 (чотири тисячі чотириста чотири) грн. 00 коп.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.08.16.

Суддя Т.М. Ващенко