ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"04" серпня 2016 р.Справа № 921/338/16-г/3
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Боровець Я.Я.

розглянув матеріали справи

за позовом Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації, м. Харків

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Руф", м. Тернопіль

про стягнення заборгованості в розмірі 18 136 грн 93 коп.

Представники сторін в судове засідання не з'явились

За відсутності відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалася.

Суть спору: Департамент містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації звернувся до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до ОСОБА_1 підприємства "Руф" про стягнення заборгованості в розмірі 18 136 грн 93 коп.

Ухвалою суду від 13.06.2016р. порушено провадження у даній справі та її розгляд призначено на 30.06.2016 р., який в порядку статті 77 ГПК України відкладався на 04.08.2016р. з підстав, викладених у відповідній ухвалі.

04.08.2016р. суд перейшов до розгляду справи по суті.

Позивач участі повноважного представника в судових засіданнях не забезпечив. Однак, в прохальній частині позовної заяви просив суд справу розглянути без участі представника позивача.

Відповідач участі повноважного представника в судових засіданнях не забезпечив, витребуваних документів суду не надав, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до ст.ст. 64, 87 ГПК України. Рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, а саме ухвал суду направлені відповідачу за адресою: 46001, вул. Івана Франка, 23, м. Тернопіль, зазначена у позовній заяві, що також відповідає адресі зазначеній у відомостях про місцезнаходження відповідача у Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованим господарським судом Тернопільської області станом на 04.08.2016р. (містяться в матеріалах справи).

Згідно п.п. 3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оглянувши матеріали справи, дослідивши норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про необхідність залишення позову без розгляду, в порядку п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, виходячи з наступного:

Пунктом 4 частини 1 статті 57 ГПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно з частини 2 статті 4-3 ГПК України та статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів (правова позиція викладена у п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції").

З метою забезпечення правильного і об'єктивного вирішення господарського спору, ухвалами суду від 13.06.2016р. та від 30.06.2016р. зобовязано позивача надати: - оригінали документів долучених до позовної заяви для огляду судом; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивача станом на час розгляду справи в суді; акт приймання-передачі обєкта оренди на момент укладення охоронно-орендного договору №108 (2001 рік); докази сплати відповідачем орендної плати за період з 2001 року до травня 2010 року; акти виконаних робіт за період з 2001 року по травень (включно) 2010 року.

На виконання вимог ухвал суду позивачем через канцелярію суду подано клопотання (вх. №14019 від 26.07.2016р. ) про долучення документів до матеріалів справи, лише акт приймання-передачі приміщення пам"ятника архітектури Будинок лісника (Охр. №1608/4) за адресою смт. Шарівка Богодуховського району від 26 квітня 2000 року, відповідно до якого позивач як, Орендодавець передав, а відповідач, як Орендар прийняв в строкове платне користування Будинок лісника загальною площею 144,5 кв.м., що знаходиться за адресою смт. Шарівка Богодуховського району Харківської області.

Проте, судом встановлено та як слідує із матеріалів справи, що 01 лютого 2001 року між Управлінням містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації (правонаступником якого є Департамент містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації) (як, Орендодавець/позивач)) та ОСОБА_1 підприємством "Руф" (як, Орендар/відповідач) укладено охоронно-орендний договір №108 на користування нерухомим пам"ятником історії і культури Будинок лісника (Охр. №1608/4) за адресою смт. Шарівка Богодуховського району Харківської області, відповідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування приміщення пам"ятника Будинок лісника (Охр. №1608/4), загальною площею 199,97 кв.м., що знаходиться за адресою смт. Шарівка Богодуховського району Харківської області для використання його з метою розміщення підсобних приміщень будівельної організації (п.1 Договору ).

Згідно п. 2 Договору пам"ятник передається по акту технічного огляду, підписаний сторонами та є невід"ємною частиною даного договору.

Отже, з викладеного вбачається, що охоронно-орендний договір №108 на користування нерухомим пам"ятником історії і культури Будинок лісника (Охр. №1608/4) за адресою смт. Шарівка Богодуховського району Харківської області укладено - 01 лютого 2001 року, а акт приймання-передачі приміщення пам"ятника архітектури Будинок лісника (Охр. №1608/4) за адресою смт. Шарівка Богодуховського району, який поданий позивачем датований - 26 квітня 2000 року, тобто укладення договору відбулося пізніше ніж самий факт передачі орендного приміщення аж на 9 місяців, що суперечить вимог законодавства.

Крім того, відповідно до п.1 Договору зазначено загальну площу приміщення пам"ятника Будинок лісника (Охр. №1608/4) - 199,97 кв.м., проте в акті від 26.04.2000р. загальна площа становить 144,5 кв.м.

З огляду на викладене, акт приймання-передачі приміщення пам"ятника архітектури Будинок лісника (Охр. №1608/4) за адресою смт. Шарівка Богодуховського району датований 26 квітня 2000 року не приймається судом до уваги та не може бути належним та допустимим доказом в розумінні статтей 32, 33 ГПК України.

Відсутність в матеріалах справи акта приймання-передачі обєкта оренди на момент укладення охоронно-орендного договору №108 (2001 рік); докази сплати відповідачем орендної плати за період з 2001 року до травня 2010 року; акти виконаних робіт за період з 2001 року по травень (включно) 2010 року, унеможливлює перевірку доводів позивача та обґрунтувань, викладених у позовній заяві, та, відповідно, розгляду справи по суті. Не надання акту приймання-передачі перешкоджає встановленню обставин передачі орендованого майна в оренду, дати його передачі, кількість, найменування та технічний стан майна, чи приступив відповідач до використання майна за цільовим призначенням.

Встановити та перевірити наявність чи відсутність вищевказаних обставин можливо виключно за участі представників сторін та проаналізувавши витребувані документи.

Проте, позивачем вимог суду не виконано, витребуваних господарським судом документів, необхідних для вирішення даного спору не надано.

Згідно вимог статей 32, 33 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до положень статті 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пунктом 5 частини 1 статті 81 ГПК України встановлено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом матеріали, необхідні для вирішення спору по суті, або представник позивача не зявився на виклик у засідання господарського суду і його незявлення перешкоджає вирішенню спору .

Відповідно до п. 4.8, п.4.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. При вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність. У разі неповідомлення позивачем поважності причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Таким чином, приймаючи до уваги зазначені вище обставини, зважаючи на те, що необхідні для вирішення спору документи витребовувались судом, непредставлення останніх перешкоджає вирішенню спору по суті, і в даному судовому засіданні із незалежних від суду обставин неможливо вирішити спір по суті, суд вважає, що позов слід залишити без розгляду, в порядку п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Залишаючи даний позов без розгляду суд виходить з того, що без згаданих документів прийняти рішення по суті неможливо, оскільки суд не має можливості за наявними у справі матеріалами встановити наявність або відсутність підстав для стягнення заборгованості за договором оренди, а в черговий раз відкласти розгляд справи та витребувати необхідні документи суд не має можливості у зв'язку із закінченням строку розгляду справи, встановленого ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 4 статті 81 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Враховуючи наведене, керуючись пунктом 5 частини 1 статті 81, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Позов залишити без розгляду.

На ухвалу господарського суду сторонами може бути подано апеляційну скаргу через господарський суд Тернопільської області.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право звернутися до господарського суду в загальному порядку.

Суддя Боровець Я.Я.