УХВАЛА

15.08.2016№ 910/12290/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чугуївський МЕЗ»

про визнання недійсним рішення загальних зборів

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: Захаренкова Ю.М. за довіреністю № 36 від 11.07.2016 р.;

від відповідача: Стецюк Я.В. за довіреністю від 18.07.2016 р.

ОСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «ЮНЕКС БАНК» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чугуївський МЕЗ» (далі - відповідач) про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Чугуївський МЕЗ» від 10.05.2016 р., оформлене протоколом №4, про припинення ТОВ «Чугуївський МЕЗ» шляхом його ліквідації, створення ліквідаційної комісії у складі одного ліквідатора - Булаха Олександра Івановича, надання ліквідатору Булаху Олександру Івановичу всіх повноважень та прав, що передбачені законодавством, та є необхідними для здійснення процедури ліквідації, звільнення директора товариства - ОСОБА_4, встановлення строку для ліквідації товариства та строку для прийняття претензій та вимог кредиторів.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вищевказане рішення загальних зборів порушує його права, оскільки процедура ліквідації здійснюється з порушенням укладеного між сторонами умов Кредитного договору, зокрема, без отримання згоди позивача на прийняття рішення про ліквідацію, без належного повідомлення позивача про прийняте рішення, без погашення відповідачем кредитної заборгованості.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Чугуївський МЕЗ» здійснювати заходи, передбачені чинним законодавством України, необхідні для процедури ліквідації товариства (відчуження активів, задоволення вимог кредиторів тощо) до моменту винесення рішення по цій справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.07.2016 порушено провадження у справі № 910/12290/16, її розгляд призначено на 27.07.2016.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.07.2016 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 15.08.2016.

В судовому засіданні 15.08.2016 представник позивача підтримав заяву про вжиття заходів до забезпечення позову та просив задовольнити її.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.08.2016 заперечив проти задоволення поданої позивачем заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Розглянувши в судовому засіданні 15.08.2016 заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, суд вирішив відмовити в її задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За змістом вказаної статті, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна навести доводи адекватності засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Згідно зі ст.67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду.

Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду, адже інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Як на тому наголошено в п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 14.09.2015 у справі № 905/3147/14-908/4637/14.

Як зазначає позивач, реалізація прав відповідача на здійснення процедури ліквідації унеможливить, у випадку задоволення даного позову, виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань перед позивачем, що в свою чергу, завдасть збитків позивачу, в розмірі 2 023 453,88 доларів США та 844 155,00 грн.

Крім того, позивач зазначає, що відповідач входить в групу компаній «Олійно-жировий альянс», до якої також входять компанії ТОВ «Торговий Дім «Олійно-жировий альянс», ТОВ «Світ олії», ТОВ «Укрпостачолія», ТОВ «Чугуївський олійно-жировий комбінат». Всі зазначені компанії у період з 2011 по 2014 роки укладали з позивачем кредитні договори, і станом на липень 2016 року загальна сума кредитної заборгованості цих компаній становить 133 510 194,47 грн. та 4 156 229,50 доларів США. З початку 2016 року група компаній ОЖА всіляко уникають виконання зобов'язань за кредитними договорами станом на сьогодні вищевказані компанії перебувають у стані припинення на підставі рішень загальних зборів учасників, зокрема і відповідач. За фактом доведення до банкрутства з метою неповернення кредитних коштів Печерським УП ГУ НП у м. Києві порушено кримінальне провадження № 0000091, у зв'язку з чим позивач вважає, що службові особи групи компаній ОЖА, зокрема і відповідача, вчиняють дії по доведенню до банкрутства вищевказаних підприємств, що призвели до їх стійкої фінансової неплатоспроможності, що в свою чергу, завдає великої матеріальної шкоди позивачу.

Також позивач зазначає, що між ним та відповідачем в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено ряд договорів застави рухомого майна, за умовами яких відповідач передав позивачу в заставу соняшник врожаю 2014 року, що знаходиться в складському приміщенні за адресою: Харківська область, місто Чугуїв, вул. Вокзальна, будинок 26-В. Однак відповідач, всупереч умов Договорів застави, не допускає позивача до місця зберігання заставного майна, про що комісією позивача було складено відповідний акт від 22.04.2016.

Разом з тим, позивач вказує на те, що в рамках кримінального провадження № 0000091, слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва було винесено ухвалу у справі № 757/23172/16-к від 17.05.2016 про надання дозволу слідчому на проведення огляду приміщень за адресою: Харківська область, місто Чугуїв, вул. Вокзальна, будинок 26-В, проте і слідчі не змогли потрапити до вказаного приміщення через не допуск охорони.

Проте, вищевказані твердження позивача щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову, на думку суду, не є тими обставинами, з якими закон пов'язує застосування обраного позивачем виду забезпечення позову.

Приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів також не наведені, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» про вжиття заходів до забезпечення позову.

Суддя М.Є. Літвінова