КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2016 р. Справа№ 910/6187/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Алданової С.О.

Від позивача - ОСОБА_2 (довір. №10/16 від 19.03.16р.);

Від відповідача - Сушко В.С. ( довір. №28-01/04 від 28.04.16р.);

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2016р.

у справі № 910/6187/16 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламна агенція «Ліберті"

про стягнення 258 488 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.06.2016р. у справі №910/6187/16 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що в матеріалах справи не міститься жодних доказів того, що позивач викликав уповноваженого представника відповідача для сумісного огляду спірної продукції, з метою встановлення кількості поставленого товару, а також його якості. Всі документи були складені позивачем в одноособовому порядку.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2016р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що відсутність печатки та підпису позивача на видатковій накладній є наслідками порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань, обумовлених договором, укладеним між сторонами щодо своєчасності та порядку надання товару, відповідач відповідно до умов договору був зобов'язаний в обумовлено строки відвантажити на склад позивача, а не висилати довіреність на отримання товару на іншому складі після спливу строків виконання зобов'язання та самостійного здійснення позивачем перевезення та відвантаження замовлено товару.

Посилання суду, як зазначає скаржник, на порушення позивачем Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, а саме щодо порядку виклику уповноваженого представника відповідача для сумісного огляду спірної продукції, з метою встановлення кількості поставленого товару, є помилковими, адже вимоги Інструкції не поширюються на правовідносини позивача та відповідача, оскільки між позивача та відповідачем укладений договір надання поліграфічних послуг виготовлення картонних сумок, а не договір поставки продукції.

Судом першої інстанції, як зазначає скаржник, не надано оцінку доводам позивача щодо завдання збитків у результаті порушення договору, а саме упущеної вигоди. Позивачем укладено договір з ТОВ «Бі Енд Сі груп» про поставу картонних сумок, а у зв'язку з невиконанням належним чином умов договору відповідачем, а саме виготовленням останнім картонних виробів у строк, передбачений договором, позивач був позбавлений можливості виконати умови договору поставки, укладеного із ТОВ «Бі Енд Сі груп».

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін судова колегія встановила.

20 жовтня 2015 року між ФОП ОСОБА_6 та ТОВ "Рекламна агенція "Ліберті" укладено договір №20/10-15-ПП про надання поліграфічних послуг з виготовлення картонних сумок для квітів, згідно якого відповідач зобов'язався надати комплексні послуги з виготовлення картонних сумок для квітів, визначеної кількості, кольору та якості, а позивач оплатити ці послуги.

20 жовтня 2015 року між позивачем та відповідачем підписано Додаток №1 до договору, який є невід'ємною його частиною, в додатку до договору сторонами визначено кількість, колір та якість замовлених відповідачем картонних сумок для квітів.

Відповідно до Додатку №01, відповідач на протязі п'яти днів з дня підписання договору був зобов'язаний поставити позивачу картоні сумки кольору "Метелик крафт коло" у кількості 1000 штук, кольору "Метелик крафт крапка" у кількості 1000 штук та кольору "Метелик крафт болотний з малюнками" у кількості 1000 штук, загальна кількість 3000 штук, вартість яких склала 20 412, 00 грн. Вказані кольори картонних виробів узгоджені між сторонами в Додатку № 01 до договору.

20 жовтня 2015 року позивач відповідно до умов договору та взятих на себе зобов'язань оплатив замовлені послуги відповідачу у розмірі 20 412,00 гривень, що підтверджується випискою з банку про перерахунок коштів.

28 жовтня 2016 року відповідач, після спливу п'яти днів, обумовлених в п.2 Додатку №01 до договору, відповідно до якого термін виконання послуги згідно даного Додатку становить 5 робочих днів з дати підписання цього Додатку, тобто до 25 жовтня 2015р., замовлені картонні сумки для квітів позивачу не надав.

За твердженням позивача, лише 13 листопада 2015 року позивач самостійно доставив замовлені картонні сумки для квітів до свого складу, через видану йому довіреність для отримання товару на складі, про що свідчить видаткова накладна №96 від 13 листопада 2015 року.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що відповідач прострочив виконання взятого на себе зобов'язання, чим порушив вимоги п.п. 2.2.1 та п.п. 2.2.3 договору та п.2 Додатку до уваги судовою колегією не приймаються, оскільки згідно наявної в матеріалах справи видаткової накладної, в ній відсутні відомості, що підтверджують факт отримання товару з боку позивача, оскільки в графі "отримав за довіреністю" відсутній підпис уповноваженої особи позивача та печатка підприємства позивача.

Не можуть бути покладені в основу рішення доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що відповідачем порушено вимоги п. 2.2.3 договору щодо відвантаження товару на склад позивача за кошти відповідача, адже позивач самостійно здійснював перевезення та відвантаження замовленого товару до уваги судовою колегією не приймаються, оскільки той факт, що позивач самостійно здійснював перевезення та відвантаження замовленого товару не підтверджується матеріалами справи.

В матеріалах справи наявна претензія №25/10-15 від 25.11.2015р., яка направлена позивачем відповідачу, про невиконання умов договору №20/10-15-ПП про надання поліграфічних послуг з виготовлення картонних сумок для квітів від 20 жовтня 2015р., сума претензії складає 25515,00 грн. в якій позивач зазначає про те, що оглянувши товар на своєму складі позивачем встановлено, що колір не відповідає кольору визначеному у додатку; фарба нанесена не якісно, отже неякісну продукцію позивач не може розповсюджувати, про що, крім того, позивач зазначає й в апеляційній скарзі.

Для підтвердження факту невідповідності кольорів та неналежне виконання умов договору з боку відповідача, позивач звернувся до Київської торгово-промислової палати за експертним висновком щодо невідповідності кольорів та кількості замовленої продукції та тієї, яка виготовлена відповідачем.

Господарським судом міста Києва встановлено, що експертним висновком від 22.03.2016р. встановлено невідповідність кольору та кількості виготовлених відповідачем сумок, які замовлені позивачем.

Згідно п.2.2.10 договору, сторонами узгоджено, що відповідач зобов'язаний відшкодувати в повному обсязі збитки відповідачу, які пов'язані із невиконанням відповідачем умов договору та оплатити штраф у стократному розмірі від загальної суми всіх замовлень, а також відшкодувати збитки позивачу.

Позивач стверджує, що внаслідок неналежного виконання замовлення позивача з боку відповідача, з позивачем розірвано договір № 201510/3 від 16.10.2015р. з ініціативи ТОВ "БІ енд СІ груп", що підтверджується актом від 15.11.2015р., а тому позивач звернувся за захистом своїх інтересів до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача 258 488,00 грн., з яких: 40 000,00 грн. - упущеної вигоди, 204 120, 00 грн. - штрафу, 3 878,00 грн. - судовий збір, 10 000,00 грн. - витрат за правові послуги, 4 368,00 грн. - вартість експертизи.

Відповідно до ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судова колегія зазначає про те, що на підтвердження доводів неналежного виконання замовлення позивача з боку відповідача, позивачем не надано доказів того, зокрема, що позивач викликав уповноваженого представника відповідача для сумісного огляду спірної продукції, з метою встановлення кількості поставленого товару, а також його якості, що є порушенням, як обґрунтовано зазначає місцевий господарський суд, норм Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання на кількістю, затверджена постановою Державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 року №П-6 та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання, затверджена постановою Державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966р. № П-7, в яких викладено порядок прийомки товару та встановлення його якості та кількості. Всі документи були складені позивачем в одноособовому порядку.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що посилання суду, на порушення позивачем Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, а саме щодо порядку виклику уповноваженого представника відповідача для сумісного огляду спірної продукції, з метою встановлення кількості поставленого товару, є помилковими, адже вимоги Інструкції, на думку скаржника, не поширюються на правовідносини позивача та відповідача, оскільки між позивачем та відповідачем укладений договір надання поліграфічних послуг виготовлення картонних сумок, а не договір поставки продукції, до уваги судовою колегією не приймаються з огляду на те, що згідно з п.2.2.3 укладеного між сторонами договору, виконавець (відповідач) зобов'язаний відвантажувати готову продукцію на склад замовника, отже укладений договір №20/10-15-ПП про надання поліграфічних послуг з виготовлення картонних сумок для квітів є змішаним договором, оскільки містить й умови щодо поставки виготовленої продукції.

Доводи позивача про те, що експертним висновком № В-380 від 22.03.2016р. Київської торгово-промислової палати встановлено факт передачі позивачу неякісного товару та у іншій кількості ніж визначено умовами договору, до уваги судовою колегією не приймаються, оскільки договір підписаний у жовтні 2015 року, а висновок датований березнем 2016р., тобто майже через 5 (п'ять) місяців після укладення договору між позивачем та відповідачем. Як вірно зазначає місцевий господарський суд, беручи до уваги те, що видаткова накладна № 96 від 13.11.2015р. не має відбитку печатки позивача та підпису його уповноваженої особи, отже не можливо дійти достовірного висновку про те, який саме товар було передано для експертного дослідження.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що такий товар відбирався та передавався до експертної установи за участю чи з належним повідомленням відповідача, на чому у судовому засіданні наголошував представник відповідача.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2016р. не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2016р. у справі №910/6187/16 залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6187/16.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.В. Кропивна

С.О. Алданова