ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

26.07.2016 Справа № 905/1870/16

Господарський суд Донецької області у складі: судді Овсяннікової О.В.,

при секретарі судового засідання Вороній І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Україна» про забезпечення позову

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» про стягнення 536 774,81 гривень,-

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 13.04.2016)

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність № 3 від 31.12.2015)

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Україна» звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» про стягнення 536 774,81 гривень

26 липня 2016 року представником позивача подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на всі грошові кошти відповідача, які обліковуються на р/р № 5876 у ПАТ «ПУМБ», м. Донецьк, МФО 334851.

Заява позивача мотивована тим, що на його думку, ділова репутація відповідача є сумнівною, а також підлягає сумніву його майнове становище з огляду на наявність значної кількості справ про стягнення грошових коштів з останнього.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з ч. 1 ст. 67 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві та забороною відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмета спору.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аадекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

В той же час, у заяві про забезпечення позову позивачем не наведено жодних доводів на обґрунтування доцільності вжиття заходів до забезпечення позову, а лише висловлене припущення щодо ймовірності виникнення обставин, які можуть призвести до утруднення виконання рішення.

Крім того, позивач просить накласти арешт на всі наявні грошові кошти відповідача на зазначеному банківському рахунку, в той час як сума позову становить лише 536 774,81

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись статтями 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача про забезпечення позову - відмовити.

Суддя О.В. Овсяннікова