ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" серпня 2016 р.Справа № 916/1597/16

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.,

при секретарі судового засідання Горнович Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 (довіреність № 01-36/22 від 21.01.2016р.),

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом департаменту комунальної власності Одеської міської ради

до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "UTAН"

про стягнення заборгованості з орендної плати, пені та неустойки, -

встановив:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради (ДКВ ОМР) звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "UTAН" 61 243, 74 грн., з яких: 13 620, 90 грн. - заборгованість з орендної плати, 3 679, 66 грн. - пеня та 43 943, 18 грн. неустойка. Витрати по сплаті судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Свої вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачем вимог укладеного між сторонами договору оренди нежитлового приміщення № 45/7 від 03.03.2004р. в частині здійснення своєчасних платежів по орендній платі та вчасного повернення орендованого приміщення.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.06.2016 р. порушено провадження по справі № 916/1597/16 за даним позовом, розгляд справи призначено на 03.08.2016 р.

В судовому засіданні 03.08.2016р. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, письмового відзиву на позовну заяву до суду не надав, право на захист не використав, хоч і повідомлявся про час та місце проведення судового засідання належним чином шляхом надсилання ухвали суду на адресу реєстрації, яка не змінювалася, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 22032337 від 17.06.2016р., наявний в матеріалах справи.

Приймаючи до уваги, що судове відправлення було повернуто із відміткою поштової установи „фірма вибула, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 03.08.2016р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, суд встановив наступне.

03.03.2004р. між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, правонаступником якого є Департамент комунальної власності Одеської міської ради (Орендодавцем) та ТОВ "UTAН" (Орендарем) укладено договір оренди нежитлового приміщення №45/7 (Договір), відповідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення напівпідвал, загальною площею 85,5 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 52.

Строк дії договору оренди з 03.03.2004р. до 31.12.2004р. (п. 1.2. договору).

Згідно п. 2.2 Договору, за орендоване приміщення Орендар зобовязується сплачувати орендну плату відповідно до розрахунку, приведеного у додатку 1 до договору, що становить за перший після підписання договору оренди місяць 462, 57 грн. без урахування ПДВ та індексу інфляції. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України.

П. 2.4 Договору сторонами узгоджено, що Орендар вносить орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, Орендар зобовязаний у 15-ти денний термін передати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) обєкта оренди. (п.4.7. Договору)

Відповідно до п. 5.2 Договору за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченного платежу за кожен день прострочки.

У разі невнесення Орендарем орендної плати на протязі 3-х місяців з дати закінчення терміну платежу, договір підлягає розірванню у відповідності з чинним законодавством (п.5.3. Договору).

Під час дії договору між сторонами було підписано низку додаткових погоджень до договору, згідно яких було збільшено загальну площу орендованого нежитлового приміщення до 86,8 кв.м. (додаткове погодження від 15.12.2009р.), змінено назву Орендодавця з «Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради» на «Департамент комунальної власності Одеської міської ради» (додаткове погодження від 01.03.2012р.). Також під час дії договору сторонами неодноразово було: продовжено строк дії договору та змінено розмір орендної плати. Відповідно до додаткового погодження від 01.07.2013р. до договору № 45/7 від 03.03.2004р. орендну плату встановлено в розмірі 2 382, 11 грн.

У зв`язку з невиконанням ТОВ "UTAН" всіх умов договору оренди нежитлового приміщення № 45/7 від 03.03.2004р., ДКВ ОМР звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ"UTAН" про розірвання договору оренди, виселення та стягнення 15 818, 67 грн., з яких: 15 027 грн. - заборгованість з орендної плати за період з 01.11.2014р. по 31.03.2015р. та 791, 54 грн. пеня за період з 16.11.2014р. по 11.03.2015р.

Рішенням господарського суду Одеської області від 24.06.2015р. по справі № 916/1727/15 (суддя Оборотова О.Ю.) позовні вимоги ДКВ ОМР задоволено:

- розірвано договір оренди нежитлового приміщення №45/7 від 03.03.2004р., укладений між ДКВ ОМР та ТОВ "UTAН";

- виселено ТОВ "UTAН" з нежитлового приміщення напівпідвалу, загальною площею 86,8 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 52, на користь ДКВ ОМР;

- стягнуто з ТОВ "UTAН" на користь ДКВ ОМР 15 027, 13 грн. - заборгованості по орендній платі, 791, 54 грн. пені та 4 263 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду Одеської області від 24.06.2015р. по справі №916/1727/15 набрало законної сили 13.07.2015р., на примусове виконання якого 13.07.2015р. господарським судом видано відповідні накази.

Накази суду було предявлено до примусового виконання до першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

Відповідно до акту державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 21.12.2015р., ТОВ "UTAН" добровільно звільнило займане приміщення.

З огляду на те, що за період з 01.04.2015р. по 13.07.2015р. ТОВ "UTAН" не сплатило орендну плату за договором оренди нежитлового приміщення №45/7 від 03.03.2004р. та в період з 14.07.2015р. по 21.12.2012р. без правових підстав займало спірне приміщення, ДКВ ОМР звернувся до господарського суду Одеської області з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 61 243,74 грн., з яких: 13 620, 90 грн. - заборгованість з орендної плати, 3 679, 66 грн. - пеня та 43 943, 18 грн. неустойка.

Дослідивши надані докази у сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюютьсяЦивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Оцінюючи позовні вимоги про стягнення орендної плати, суд вказує наступне.

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з приписами ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно до п. п.1,2 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи те, що об'єктом договору є майно, що належить територіальній громаді м. Одеси на праві комунальної власності, слід звернути увагу на положення спеціального Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

У відповідності до ст. 19 Закону орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Рішенням господарського суду Одеської області від 24.06.2015р. по справі № 916/1727/15 розірвано договір оренди №45/7 від 03.03.2004р.

Згідно ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України, якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Рішення господарського суду Одеської області від 24.06.2015р. по справі № 916/1727/15 у передбаченому законодавством порядку оскаржено не було та набрало законної сили 13.07.2015р.

Таким чином, договір оренди №45/7 від 03.03.2004р. припинив свою дію за рішенням суду з 13.07.2015р.

Як встановлено матеріалами справи, відповідач обов'язок щодо повної та своєчасної сплати платежів за договором оренди №45/7 від 03.03.2004р. не виконував, в зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем за період з 01.04.2015р. по 13.07.2015р. в розмірі 13 620, 90 грн., в зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 3 679,66 грн. та неустойки в розмірі 43 943, 18 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п.4 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як вище встановлено господарським судом, умовами п. 2.4 договору оренди №45/7 від 03.03.2004р. сторонами узгоджено, що Орендар вносить орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

При цьому, згідно п. 5.2 договору оренди №45/7 від 03.03.2004р. передбачено, що за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченного платежу за кожен день прострочки.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Розрахунок пені в загальній сумі 3 679, 66 грн., здійснений позивачем за період з 16.04.2015р. по 15.01.2016р., перевірено господарським судом та встановлено його відповідність обставинам справи щодо прострочення відповідача, а також вимогам чинного законодавства та умовам договору.

Згідно з ч.1 ст.785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Судом встановлено, що відповідач після розірвання договору оренди нежитлового приміщення №45/7 від 03.03.2004р., продовжував без належних правових підстав користуватись займаним приміщенням, та лише 21.12.2015р. відповідно до акту державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції відповідача виселено з нежитлового приміщення напівпідвалу, загальною площею 86,8 кв.м., розташованого за адресю: м. Одеса, вул. Базарна, 52.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Як було зазначено вище, за умовами п. 4.7 договору орендар зобовязаний був після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання у 15-тиденний термін передати орендодавцю орендоване приміщення за актом. Судом встановлено, що договір оренди припинився 13.07.2015р. Таким чином, початок прострочення зобовязання з повернення орендованого майна слід відраховувати з 29.07.2015 року, враховуючи право відповідача повернути приміщення протягом 15 днів після припинення договору.

Розрахунок стягуваної суми неустойки, наданий позивачем за період з 14.07.2015р. по 21.12.2015р., перевірено судом та встановлено, що його здійснено без урахування п. 4.7 договору оренди нежитлового приміщення №45/7 від 03.03.2004р. та з невірним визначенням розміру орендної плати в липні 2015р., з огляду на що, судом здійснено власний розрахунок неустойки, що підлягає стягненню з відповідача.

Розрахунок неустойки.

Місяць, за який нараховується Сума орендної ставки (грн.) Період нарахування Сума неустойки (грн.)
липень 2015р. (3 дні)339, 8729.07.2015р.-31.07.2015р.679, 74
серпень 2015р. 3463, 1001.08.2015р.-31.08.2015р.6926,20
вересень 2015р. 3435,3901.09.2015р.-30.09.2015р.6870,78
жовтень 2015р. 3514, 4001.10.2015р.- 30.10.2015р.7028,80
листопад 2015р.3468,7101.11.2015р.-30.11.2015р.6937, 42
грудень 2015р. (21 день) 2476,6501.12.2015р.-21.12.2015р.4953,30
Всього 33 396, 24

Отже, сума неустойки, що підлягає стягненню з відповідача за період прострочення повернення приміщень з 29.07.2015р. по 21.12.2015р., складає 33 396, 24 грн.

Згідно вимог ст. ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача 13 620, 90 грн. основної заборгованості з орендної плати, 3 679, 66 грн. пені та 33 396,24 грн. неустойки.

Згідно ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача та відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю UTAH (65009, м. Одеса, площа 10 квітня, 1, ) на користь департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, ) 13 620 (тринадцять тисяч шістсот двадцять) грн. 90 коп. основної заборгованості, 3 679 (три тисячі шістсот сімдесят девять) грн. 66 коп. пені, 33 396 (тридцять три тисячі триста девяносто шість) грн. 24 коп. неустойки та 1 140 (одну тисячу сто сорок) грн. 57 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 08.08.2016 року

Суддя Мостепаненко Ю.І.