ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року Справа № 22/396-06-11485
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Стратієнко Л.В. (доповідач)
суддів Вовка І.В. Гончарука П.А.
за участі представників: позивача: відповідача: прокуратури: Одеської міської ради: не з'явився не з'явився ОСОБА_3 не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу приватного підприємства "Рулав"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 01 червня 2016 року
у справі№ 22/396-06-11485
за заявоюпрокурора Одеської області
проперегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області
за позовомприватного підприємства "Рулав"
дофізичної особи - підприємця ОСОБА_4
за участюпрокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради
про визнання договору дійсним, визнання права власності та виселення
ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2006 р. приватне підприємство "Рулав" звернулось до господарського суду з позовом до відповідача про визнання укладений між ПП "Рулав" і ФОП ОСОБА_4 договір купівлі-продажу № 5/2-03 від 23.12.2003 дійсним. Також просило визнати за позивачем право власності на індивідуально визначене майно - нежилі приміщення з господарськими будівлями, загальною площею 342,2 кв. м, розташовані на земельній ділянці, загальною площею 2,2576 га за адресою: АДРЕСА_1 на перехресті з вул. Горіховою (ДСК "Приморський"), яке складається з: 1) будівля гуртожитку (літ. А), 2) будівля гуртожитку(літ. Б), 3) будівля гуртожитку (літ. В), 4) сарай (літ. Г), 5) навіс (літ. Д), 6) навіс (літ. Ж), 7) вбиральня (літ. З), 8) сарай (літ И), 9) сарай (літ. Е), 10) гараж (літ. К) та виселити суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_4 із вказаних будівель.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.11.2006 позов задоволено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.11.2010 рішення Господарського суду Одеської області від 17.11.2006 скасовано та у задоволенні позову ПП "Рулав" відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.05.2011 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.11.2010 скасовано, а рішення Господарського суду Одеської області від 17.11.2006 залишено без змін.

У травні 2014 р. прокурор Одеської області звернувся до господарського суду із заявою (з урахуванням уточнень) про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 17.11.2006 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.04.2016 (суддя - Малярчук І.А.) відмовлено прокурору Одеської області у задоволенні вказаної заяви та залишено рішення місцевого господарського у справі без змін.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.06.2016 (головуючий - Діброва Г.І., судді - Принцевська Н.М., Ліпчанська Н.В.) ухвалу господарського суду Одеської області від 04.04.2016 скасовано.

Заяву прокурора Одеської області задоволено частково.

Рішення Господарського суду Одеської області від 17.11.2006 скасовано.

Відмовлено в задоволенні позовних вимог ПП "Рулав" до СПД ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу № 5/2-03 від 23.12.2003, укладеного між ПП "Рулав" і ФОП ОСОБА_4, про визнання за ПП "Рулав" право власності на індивідуально визначене майно у вигляді нежилих приміщень з господарськими будівлями, загальною площею 342,2 кв. м, розташованих на земельній ділянці, загальною площею 2,2576 га за адресою: АДРЕСА_1 на перехресті з вул. Горіховою (ДСК "Приморський"), яке складається з : 1) будівля гуртожитку (літ. А), 2) будівля гуртожитку(літ. Б), 3) будівля гуртожитку(літ. В), 4) сарай (літ. Г), 5) навіс (літ. Д), 6) навіс (літ. Ж), 7) вбиральня (літ. З), 8) сарай (літ И), 9) сарай (літ. Е), 10) гараж (літ. К), про виселення СПД ОСОБА_4 із вказаних будівель.

Стягнуто з ПП "Рулав" на користь прокуратури Одеської області судовий збір.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення і неправильне застосування норм процесуального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 01.06.2016, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.04.2016 залишити без змін.

Заслухавши пояснення прокурора, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Одеської області від 17.11.2006 визнано укладений між ПП "Рулав" (покупець) і ФОП ОСОБА_4 (продавець) договір купівлі-продажу № 5/2-03 від 23.12.2003 дійсним, визнано за позивачем право власності на спірне майно та виселено СПД ОСОБА_4 із вказаних будівель.

11.12.2006 була проведена державна реєстрація права власності на нерухоме майно за ПП "Рулав", про що було видано витяг № 12840718.

У травні 2014 р. прокурор Одеської області звернувся до господарського суду із заявою (з урахування уточнень) про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 17.11.2006 за нововиявленими обставинами.

Відмовляючи в задоволенні вказаної заяви прокурора та залишаючи рішення Господарського суду Одеської області від 17.11.2006 у справі № 22/396-06-11485 без змін, місцевий господарський суд виходив з того, що прокурором було пропущено трирічний строк, який є присічним і відновленню не підлягає, на звернення з відповідною заявою.

Проте, погодитись з такими висновками місцевого суду неможливо, виходячи з такого.

Ухвалами Київського районного суду м. Одеси від 09.07.2014 у справі № 520/7194/14-к, від 10.10.2014 у справі № 520/12402/14-к встановлено, що ОСОБА_5, працюючи з 01.01.2005 на посадi тeхніка в ТОВ "Регiональний центр iнвентаризацiї та оцiнки нерухомого майна", за дорученням ОСОБА_6, в перiод часу з 06.11.2006 по 10.11.2006 та в порушення п. п. 1.4, 3.1 Iнструкцiї про порядок проведення технiчної iнвентаризацiї об'єктiв нерухомого майна склав завiдомо неправдивi документи саме: план земельної дiлянки за адресою: АДРЕСА_1 в Таїровській селищній раді (за межами населеного пункту) вiд 10.11.2006, журнал зовнiшнiх обмiрiв на об'єкт за адресою АДРЕСА_1, Тафовська селищна рада вiд 10.11.2006, абрис земельної дiлянки за АДРЕСА_1 в Таїровській селищній раді вiд 10.11.2006, на об'єкти нерухомого майна, в якi внic завiдомо неправдиву iнформацiю про наявнiсть 10 об'єктiв нepyxoмoстi рiзного розмiру i призначення, та їх розташування на територiї земельної дiлянки, за адресою: АДРЕСА_1 в Таїровській селищній раді (на сьогоднi територiя Київського району м. Одеси), а саме: 1) будiвлi гуртожитку (лiтера"А"), 2) будiвлi гуртожитку (лiтера "Б"), 3) будiвлi гуртожитку (лiтера "В"), 4) сараю (лiтера "Д"), 5) нaвіcy (лiтера "Д"), 6) нaвicy (лiтера "Ж"), 7) вбиральнi (лiтера "С"), 8) сараю (лiтера "Е"), 10) гаража (лiтера "К"). Вказані об'єкти нерухомості на земельній ділянці, площею 2,2576 га, за вказаною адресою, ніколи не перебували, ні ким не будувались і не відчужувалися, а також така адреса ніколи не реєструвалась відповідними органами та не існувала.

Також вказаними ухвалами встановлено, що у період часу з 06.11.2006 по 10.11.2006 ОСОБА_5 було вчинено кримінальне правопорушення (підроблення (фальсифікація) та використання завідомо підробленого документу) та визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, що передбачене ч. ч. 1, 3 ст. 358 КК України, однак у зв'язку із закінчення строку притягнення його до кримінальної відповідальності його було звільнено.

Згідно з ст. 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 112 ГПК України такі обставини, як завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення мають бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили.

У випадках, коли стосовно особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, провадження у кримінальній справі за законом не може бути закінчене постановленням вироку (за спливом строків давності, внаслідок акта амністії, помилування, недосягнення віку кримінальної відповідальності, у зв'язку зі смертю тощо), на підтвердження наявності зазначених обставин суд може врахувати постанову суду про закриття кримінальної справи з підстав, передбачених Кримінально-процесуального кодексу України.

Скасовуючи ухвалу місцевого господарського суду, апеляційний суд, врахувавши, що ОСОБА_5, який підробив документи, які мають значення для вирішення справи, було звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із спливом строку давності, що підтверджується ухвалами Київського районного суду м. Одеси від 09.07.2014 у справі № 520/7194/14-к, від 10.10.2014 у справі № 520/12402/14-к, прийшов до правильного висновку про наявність підстав, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 112 ГПК України для перегляду рішення Господарського суду Одеської області від 17.11.2006 у справі за нововиявленими обставинами.

Також апеляційний суд правомірно вказав, що заява прокурора була подана не з підстав, передбачених у п. 1 ч. 2 ст. 112 ГПК України, як зазначав місцевий суд, а за п. 2 ч. 2 ст. 112 ГПК України.

Крім того, місцевий суд, встановивши, що прокурором було пропущено трирічний строк на подачу заяви про перегляд рішення господарського суду за нововиявленими обставинами з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 112 ГПК України, неправомірно відмовив у її задоволенні, адже у випадку пропуску такого строку заявником (п. 1 ч. 2 ст. 112 ГПК України), суд повинен був повернути цю заяву заявнику, що виключає повторне її подання, а у випадку ж помилкового порушення - провадження у справі підлягало припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Отже, апеляційний суд встановивши, що нежитлові споруди, які були предметом договору купівлі-продажу № 5/2-03 від 23.12.2003, ніколи не існували, а документи на підтвердження їх існування було сфальсифіковано, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та вказаними ухвалами Київського районного суду м. Одеси і позивачем як право власності продавця, так і його на будівлі гуртожитку не доведено, та, врахувавши гл. 3 ЦК УРСР 1963, ст. 128 ЦК УРСР 1963, Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно № 157/6445 від 18.02.2002, постанову пленуму Верховного Суду УРСР № 3 від 28.04.1978 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" (чинну на момент виникнення спірних правовідносин), прийшов до обґрунтованого і правомірного висновку про відсутність підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу № 5/2-03 від 23.12.2003, а також визнання за позивачем право власності на спірне майно та виселення СПД ОСОБА_4 із спірних будівель.

Отже, апеляційний суд правомірно скасував ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.04.2016 та рішення місцевого господарського суду, відмовивши в задоволенні позовних вимог ПП "Рулав".

Щодо доводів позивача про пропуск прокурором строку на звернення із заявою про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 17.11.2006 за нововиявленими обставинами (п. 2 ч. 2 ст. 112 ГПК України), то слід зазначити, що вони є безпідставними і не грунтуются на матеріалах справи, адже ухвали Київського районного суду м. Одеси були прийнятті 09.07.2014 та 10.10.2014, а прокурор звернувся із заявою про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 17.11.2006 за нововиявленими обставинами на підставі п. 2 ч. 2 ст. 112 ГПК України у травні 2014 р., а тому ним не було пропущено місячного строку, встановленого ст. 113 ГПК України, на звернення з такою заявою.

Враховуючи викладене, підстав для скасування постанови Одеського апеляційного господарського суду від 01.06.2016, постановленої відповідно до вимог закону та встановлених у справі обставин, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу приватного підприємства "Рулав" залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного господарського суду від 01 червня 2016 року у справі за № 22/396-06-11485 - без змін.

Головуючий, суддя Л. Стратієнко
Суддя І. Вовк
Суддя П. Гончарук