ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
"09" серпня 2016 р. Справа № 926/1644/16

За позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці

до товариства з обмеженою відповідальністю Ріфіл-Україна, м. Чернівці

про зобов`язання звільнити орендоване приміщення

Суддя Т.І. Ковальчук

Представники:
Позивача Покора С.П., дов. № 87 від 18.01.2016 р., Бондаренко В.В., дов. № 2011 від 09.08.2016 р.

Відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:
Позивач звернувся з позовом до відповідача про звільнення нежитлових вбудованих приміщень площею 350 кв.м у будівлі № 1 та площею № 269,60 кв.м у будівлі № 47 військового містечка № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що строк дії укладеного сторонами попереднього договору оренди нерухомого військового майна закінчився, а основного договору укладено не було, в зв`язку з чим відповідач як орендар не має підстав для продовження користування спірними приміщеннями, однак добровільно їх звільнити відмовляється.

Провадження у справі порушено ухвалою від 23.06.2016 р. за участю представників сторін, зобов`язано позивача надати докази, що відповідач на даний час займає спірні приміщення, відповідача зобов`язано надати відзив на позов та докази на його обґрунтування, довідку про включення до ЄДРПОУ (витяг з ЄДР).

Ухвалою від 07.07.2016 р. розгляд справи в судовому засіданні відкладено на 25.07.2016 р. у зв`язку з неявкою представників сторін та з урахуванням клопотання позивача, звернуто увагу учасників провадження на необхідність виконання вимог ухвали суду від 23.06.2016 р. та попереджено відповідача про можливі наслідки невиконання вимог суду.

Ухвалою від 25.07.2016 р. розгляд справи відкладено на 09.08.2016 р. за клопотанням відповідача та в зв`язку з нявкою представників сторін і невиконанням вимог ухвали суду від 23.06.2016 р.

У судове засідання 09.08.2016 р. представник відповідача не з`явився без повідомлення причин неявки, відзиву на позов ТОВ Ріфіл-Україна до суду не надіслав.

Зазначені обставини не перешкоджають вирішенню спору по суті в судовому засіданні 09.08.2016 р., оскільки ухвалу про відкладення розгляду справи на 09.08.2016 р. відповідач отримав завчасно, що підтверджується наявним у справі поштовим повідомленням, і не був позбавлений можливості забезпечити представництво своїх інтересів у господарському суді та подати відзив на позов.

Враховуючи наведене, справу розглянуто за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Представники позивача в судовому засіданні 09.08.2016 р. просили позов задовольнити, пояснили, що після закінчення попереднього договору оренди відповідач не уклав основний договір оренди нерухомого майна, але продовжує користуватися приміщеннями без законних підстав і відмовляється їх звільнити, зазначили, що деякі аналогічні попередні договори оренди нерухомого майна з іншими орендарями визнані недійсними як такі, що суперечать чинному законодавству.

Заслухавши пояснення представників позивача, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

01 травня 2013 року між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Чернівці (Сторона 1) та товариством з обмеженою відповідальністю Ріфіл-Україна (Сторона 2) було укладено попередній договір оренди № 93/2013-п нерухомого військового майна, розташованого в Чернівецькому гарнізоні за адресою: м. Чернівці, вул. Авіаційна, 10 військове містечко № 195, буд. 1, 47 (а.с. 9-13) (далі Попередній договір).

За умовами вказаного Попереднього договору позивач (Сторона 1) зобов`язався протягом 12 місяців з моменту підписання цього договору укласти в майбутньому Основний Договір оренди нерухомого військового майна нежитлових вбудованих приміщень площею 350 кв.м в будівлі № 1 та нежитлових вбудованих приміщень площею 269,60 кв.м в будівлі № 47 військового містечка № 195 (за текстом Попереднього договору Майно), що знаходиться на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці, розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Авіаційна, 10, на умовах, встановлених даним договором.

У Попередньому договорі сторони погодили умови майбутнього основного договору, а в пункті 1.2 домовилися, що відповідач (Сторона 2) до моменту підписання основного договору оренди має право використовувати майно за цільовим призначенням, визначеним в пункті 2.1.3 (для використання під розміщення офісних та складських приміщень).

У розділі 3 Попереднього договору сторони узгодили, що Сторона 1 (позивач) зобов`язується провести процедуру укладення основного договору оренди, передбачену чинним законодавством у сфері оренди державного (військового) майна, а Сторона 2 (відповідач), серед іншого, на підставі виставлених рахунків сплачує плату в розмірі 2000 грн. щомісячно.

Строк дії Попереднього договору сторони визначили з 01 травня 2013 року до 30 квітня 2014 року включно (п. 9.1).

Згідно з актом приймання-передачі нерухомого військового майна буд. № 1, 47 в/м № 195 м. Чернівці, вул. Авіаційна,10 від 01.05.2013 року КЕВ м. Чернівці передав, а ТОВ Ріфіл-Україна прийняло вказані приміщення згідно Попереднього договору (а.с. 14).

Представники позивача в судовому засіданні 09.08.2016 р. стверджували, що після закінчення строку дії Попереднього договору відповідач відмовився звільнити займані приміщення і на даний час їх використовує для своїх цілей.

Як видно з листа КЕВ м. Чернівці від 26.10.2015 р. № 1876, позивач звертався до відповідача щодо надання останнім документів, необхідних для проведення процедури укладення договору оренди нерухомого військового майна нежитлових приміщень будівлі № 1 (овочесховище) площею 350 кв.м та будівлі № 47 (склад) площею 269,6 кв.м військового містечка № НОМЕР_1 по вул. Авіаційній, 10 в м. Чернівці (а.с. 15).

26.01.2016 р. позивач звернувся до відповідача з претензією № 213 щодо звільнення орендованих приміщень у зв`язку із закінченням дії договору № 93/2013-п, однак відповідач залишив її без реагування (а.с. 16).

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтями 6, 627 ЦК унормовано, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК).

За приписами статті 635 Цивільного кодексу України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Аналогічну норму містить стаття 182 Господарського кодексу України, відповідно до якої за попереднім договором суб`єкт господарювання зобов`язується у певний строк, але не пізніше одного року з моменту укладення попереднього договору, укласти основний господарський договір на умовах, передбачених попереднім договором.

Зобов`язання укласти основний договір, передбачене попереднім договором, припиняється, якщо до закінчення строку, в який сторони мають укласти основний договір, одна із сторін не надішле проект такого договору другій стороні (ч. 3 ст. 635 ЦК, ч. 4 ст. 182 ГК).

Як видно зі змісту укладеного сторонами Попереднього договору, окрім зобов`язання укласти основний договір оренди, сторони також домовилися про те, що відповідач може до моменту підписання основного договору використовувати нежитлові приміщення за цільовим призначенням, визначеним п. 2.1.3 (для використання під розміщення офісних та складських приміщень), та за щомісячну плату в розмірі 2000 грн. (п.3.3.2).

Відповідно до пункту 3.4 Попереднього договору встановлені ним зобов`язання припиняються, якщо основний договір не буде укладений протягом строку, визначеного п. 1 цього Попереднього договору (12 місяців з дня підписання Попереднього договору).

Згідно зі статтею 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Правові наслідки припинення або розірвання договору оренди визначені статтею 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна, згідно якої у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених в договорі оренди.

Статтею 764 ЦК України встановлено правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору найму, зокрема, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

З матеріалів справи, зокрема, акту перевірки використання будівлі № 1 та будівлі № 47 військового містечка № 195, розташованого за адресою: м. Чернівці, вул. Авіаційна,10 від 29.07.2016 р., рахунку № 744 від 15.06.2016 р. та банківської виписки по рахунку КЕВ м. Чернівці за 08.07.2016 р., вбачається, що відповідач вказані приміщення не звільнив та сплачує плату за їх використання (а.с. 34-36).

Доказів, що позивач протягом одного місяця після закінчення строку дії Попереднього договору повідомляв відповідача про заперечення проти продовження користування нерухомим військовим майном, матеріали справи не містять.

Однак, на думку суду положення ст. 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна, ст. 674 ЦК України не поширюються на спірні правовідносини сторін.

Так, за Попереднім договором відповідачу передано в оренду нерухоме військове майно.

Відповідно до статті 1 Закону України Про правовий режим майна у Збройних Силах України військове майно це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Управління військовим майном у визначених Законом межах здійснюють Кабінет Міністрів України та Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України (стаття 2 Закону України Про правовий режим майна у Збройних Силах України).

Згідно зі статтею 3 названого Закону військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті). З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Правові засади здійснення у Збройних Силах України господарської діяльності, умови і гарантії її організації та державної підтримки встановлює Закон України Про господарську діяльність у Збройних Силах України.

Статтею 1 вказаного Закону унормовано, що господарська діяльність у Збройних Силах України, серед іншого, передбачає передачу в оренду рухомого та нерухомого військового майна (за винятком озброєння, боєприпасів, бойової та спеціальної техніки) в межах і порядку, визначених цим Законом.

За приписами статті 7 Закону України Про господарську діяльність у Збройних Силах України військові частини можуть передавати без шкоди бойовій та мобілізаційній готовності закріплене за ними рухоме та нерухоме військове майно в оренду юридичним і фізичним особам.

Порядок надання дозволу військовим частинам на передачу закріпленого за ними рухомого та нерухомого майна в оренду встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Передача військового майна в оренду юридичним і фізичним особам здійснюється виключно на конкурсній основі з урахуванням необхідності підтримання на належному рівні бойової та мобілізаційної готовності. Умови та порядок проведення конкурсів визначаються Фондом державного майна України за погодженням з Міністерством оборони України.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11 травня 2000 р. № 778 Про затвердження Порядку надання дозволу військовим частинам Збройних Сил на передачу закріпленого за ними рухомого та нерухомого майна в оренду (далі Порядок) встановлено, що дозвіл військовим частинам на передачу військового майна в оренду надається:

щодо рухомого військового майна Міноборони або уповноваженими ним органами військового управління;

щодо нерухомого військового майна Міноборони або уповноваженими ним органами військового управління за погодженням відповідно з Фондом державного майна чи його регіональними відділеннями (представництвами).

Згідно з пунктом 5 Порядку передача військового майна в оренду здійснюється виключно за результатами конкурсів, які проводяться Міноборони або уповноваженими ним органами військового управління чи безпосередньо військовими частинами. Умови та порядок проведення конкурсів визначаються Фондом державного майна за погодженням з Міноборони.

02 лютого 2010 р. Міністерством Оборони України видано наказ № 46 Про затвердження Інструкції про організацію передачі в оренду та укладення договорів оренди нерухомого військового майна (далі Інструкція), якою (Інструкцією) визначено процедуру передачі в оренду та укладення договорів оренди нерухомого військового майна квартирно-експлуатаційними відділами, квартирно-експлуатаційними частинами районів, військовими частинами, закладами, установами та організаціями Міністерства оборони України та Збройних Сил України, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, обліковують на балансових рахунках нерухоме військове майно, зареєстровані як суб`єкти господарської діяльності у Збройних Силах України і мають дозвіл на здійснення виду господарської діяльності Здавання в оренду власного нерухомого майна та безпосередньо здійснюють цю діяльність (далі орендодавці).

Згідно з пунктом 1.2 Інструкції орендодавці здійснюють передачу нерухомого військового майна в оренду юридичним і фізичним особам виключно на конкурсній основі відповідно до вимог чинного законодавства України.

Дозвіл орендодавцям на передачу в оренду та укладення договорів оренди нерухомого військового майна надається Головним квартирно-експлуатаційним управлінням Збройних Сил України (далі Головне КЕУ), як органом військового управління, на підставі довіреності, виданої Міністерством оборони України начальнику Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України (далі начальник Головного КЕУ).

Відповідно до Інструкції укладенню договору оренди військового майна передують:

- формування переліків нерухомого військового майна, яке без заподіяння шкоди обороноздатності держави, бойовій та мобілізаційній готовності військ пропонується до передачі в оренду, та їх затвердження Міністром оборони України,

- здійснення оцінки вартості нерухомого військового майна комісіями з оцінки вартості військового майна згідно з Положенням про порядок створення та діяльності комісій з оцінки вартості військового майна, що підлягає передачі в оренду, затвердженим наказом Міністерства оборони України та Фонду державного майна України (далі ФДМ України) від 17 вересня 2001 року N 333/1697;

- складання орендодавцями розрахунку стартової плати за перший місяць оренди нерухомого військового майна, який погоджується з ФДМ України або його регіональними відділеннями;

- проведення конкурсів на право укладення договорів оренди нерухомого військового майна покладаються на відповідні конкурсні комісії.

- підготовка проекту договору оренди військового майна згідно з вимогами Інструкції;

- перевірка проектів договорів оренди Головним КЕУ та надання висновків ФДМ України чи його регіональних відділень (за місцезнаходженням військового майна, що планується до передачі в оренду) щодо погодження питання про надання дозволів на оренду та проектів договорів оренди нерухомого військового майна;

- надання Головним КЕУ після отримання та врахування висновків ФДМ України чи його регіональних відділень дозволу на передачу нерухомого військового майна в оренду та укладення договору оренди згідно з довіреністю Міністерства оборони України, наданою начальнику Головного КЕУ щодо надання дозволів (відмов) на передачу нерухомого військового майна в оренду та укладення договорів оренди.

Як видно з матеріалів справи, вказана вище процедура передачі в оренду військового майна нежитлових вбудованих приміщень площею 350 кв.м у будівлі № 1 та нежитлових вбудованих приміщень площею 269,60 кв.м у будівлі № 47 військового містечка № 195 по вул. Авіаційній, 10, що знаходиться на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці, не проводилася.

З метою проведення зазначеної процедури та укладення договору оренди військового майна сторонами підписано Попередній договір та тимчасово, до укладення договору оренди, відповідачеві було надано право використовувати названі вище нежитлові приміщення.

Отже, Попередній договір за своїм змістом не є договором оренди військового майна, хоча й містить елементи договору оренди майна, а передбачав зобов`язання сторін укласти такий договір у майбутньому відповідно до законодавчо встановленої процедури передачі в оренду військового майна

Відтак, той факт, що відповідач продовжує користуватися зазначеним майном, а позивач протягом одного місяця після закінчення строку дії Попереднього договору не надіслав йому відповідні заперечення, не породжує між сторонами орендних відносин з тимчасового платного використання військового майна та, відповідно, не поновлює Попередній договір, у тому числі й у частині права ТОВ Ріфіл-Україна використовувати майно до моменту підписання основного договору оренди.

Таким чином, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що із закінченням строку дії Попереднього договору та не укладенням основного договору оренди право відповідача використовували нерухоме військове майно нежитлові вбудовані приміщення площею 350 кв.м у будівлі № 1 та площею 269,60 кв.м у будівлі № 47 військового містечка № НОМЕР_1 по вул. Авіаційній, 10, в м. Чернівці, що знаходиться на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці, припинилося і не підлягає поновленню в порядку ст. 674 ЦК України.

Суд бере до уваги, що умови Попереднього договору про надання відповідачеві права користуватися нерухомим військовим майном за плату до укладення основного договору оренди суперечать наведеним вище законодавчим приписам, які визначають порядок передачі військового майна в оренду, однак виходить з презумпції правомірності правочину, оскільки Попередній договір недійсним в судовому порядку не визнавався.

Пунктом 5.3 Попереднього договору передбачено, що в разі відмови від підписання основного договору оренди Сторона 2 (відповідач) зобов`язана звільнити використовувані нежитлові приміщення, однак відповідач, незважаючи на те, що основний договір оренди сторонами не укладено, а строк Попереднього договору закінчився, продовжує використовувати військове майно без достатньої правової підстави, чим порушує права позивача як юридичної особи, в оперативному управлінні якої перебуває військове майно, тому за вказаних обставин позов підлягає задоволенню в обраний позивачем спосіб, що відповідає приписам ст.ст. 15, 16 ЦК України та ст. 20 ГК України.

При цьому, суд зазначає, що причини, з яких не укладено основний договір, не впливають на юридичний висновок суду про наявність підстав для зобов`язання відповідача звільнити нежитлові приміщення, оскільки такі причини мають значення лише у спорі про зобов`язання укласти основний договір або відшкодувати збитки, заподіяні відмовою в його укладенні.

В зв`язку із задоволенням позову судовий збір належить стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 12, 49, 82, 84, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю Ріфіл-Україна (58000, м. Чернівці, вул. Авіаційна, 10, ) звільнити нежитлові вбудовані приміщення площею 350 кв.м у будівлі № 1 та площею 269,60 кв.м у будівлі № 47 військового містечка № 195 за адресою: м. Чернівці, вул. Авіаційна, 10, що знаходяться на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці (стягувач Квартирно-експлуатаційний відділ міста Чернівці, 58000, м. Чернівці, вул. Українська, 43, ).

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Ріфіл-Україна (58000, м. Чернівці, вул. Авіаційна, 10, ) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу міста Чернівці (58000, м. Чернівці, вул. Українська, 43, ) 1378,00 грн. судового збору.

З набранням судовим рішенням законної сили видати наказ.

У судовому засіданні 09 серпня оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст підписано 09 серпня 2016 року.

Суддя Т.І.Ковальчук