УХВАЛА

про повернення позовної заяви

27.07.2016Справа № 910/13525/16

Суддя Якименко М.М., розглянувши

позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області

до Державного підприємства дорожнього зв'язку, інформаційного забезпечення та автоматики "Укрдорзв'язок"

про про стягнення 6 699,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

У відповідності до ч. 1 ст. 54 ГПК України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином-суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92 ЦК України набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів і закону. Отже, від імені юридичної особи позовну заяву підписує повноважна посадова особа, повноваження якої ґрунтуються на установчих документах чи приписах закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб у господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, надають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище (ч. 2 ст. 28 ГПК України). Повноваження керівників юридичних осіб підтверджується:

а) документами, що посвідчують їхнє посадове чи службове становище. До таких документів відносять накази (чи інші аналогічні документи) про призначення на посаду, протоколи зборів про обрання на посаду;

б) установчими документами юридичної особи, в яких містяться повноваження посадових чи службових осіб, що беруть участь у справі як представники цих осіб.

Таким чином, право на представництво юридичної особи пов'язане з наявністю акта органу управління юридичної особи, котрим ця юридична особа наділяє посадову особу повноваженнями вчиняти певні юридичні дії.

З поданої позовної заяви вбачається, що її підписано начальником регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області ОСОБА_1, натомість серед документів, доданих до позовної заяви, відсутні докази,які б станом на день подання позову до суду підтверджували посадове становище ОСОБА_1 як керівника (начальника) позивача, як-то: наказ про призначення на посаду, протокол зборів про обрання на посаду, установчі документи юридичної особи, довідка з ЄДРПОУ, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, де було б зазначено керівника тощо.

Відповідно до ч. 4 п. 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" коли в позовній заяві, зокрема, відсутні відомості про прізвище та посаду керівника юридичної особи, і на ці документи немає посилання в заяві, то вона не підписана особою, яка має право її підписувати, і підлягає поверненню.

За таких обставин суд не може дійти висновку про те, що подану позовну заяву підписано уповноваженою на те особою.

Зазначені обставини є підставою для повернення позивачу позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду згідно п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Згідно ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затв. Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис".

Отже, копії документів засвідчуються шляхом проставлення печатки підприємства на кожній сторінці документа, або на зворотній сторінці прошитої копії документа, напису "Згідно з оригіналом" та назви посади, особистого підпису особи, що має відповідні повноваження та засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії.

Додані до позовної заяви копії документів засвідчені головним спеціалістом ОСОБА_2, однак суду не надано доказів на підтвердження посадового становища та повноважень ОСОБА_2 як головного спеціаліста регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області.

Таким чином, додані до позовної заяви копії документів не відповідають зазначеним вище вимогам, а тому не можуть прийняті судом як належні та допустимі докази

Крім того, згідно з п. 3 абз. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; суми договору (у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів). Однак, в порушення вищезазначених вимог та п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПУ України позивачем не вказано ціни позову.

Зазначені обставини є підставою для повернення позивачу позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду згідно п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Згідно п. 4 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Позивачем разом з позовною заявою було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання, з огляду на наступне.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Розділом 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21 лютого 2013 року N 7 (далі - Постанова) визначено, що у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке.

Відповідно до п. 3.1 Постанови єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади. Самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть бути підставою для звільнення від такої сплати.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015р. № 484-VIII, який набув чинності 01.09.2015р., на Кабінет Міністрів України покладено забезпечення відповідного фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Таким чином, розглянувши вказане клопотання, суд дійшов висновку, що позивачем в обґрунтування доводів свого клопотання не подано належних та допустимих доказів, у зв'язку з чим у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору суд відмовляє.

Зазначені обставини є підставою для повернення позивачу позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду згідно п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку, після усунення вказаних недоліків.

Керуючись пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву з доданими до неї документами повернути позивачеві без розгляду.

Суддя Якименко М.М.