ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2016 року Справа № 904/1153/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Виноградник О.М. ( доповідач)

суддів: Джихур О.В., Дмитренко Г.К.

секретар: Однорог О.В.

Представники сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. № 692 від 11.11.2015р.;

відповідача-1 - не з`явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

відповідача-2 - Армашова І.М., дов. № 9-4-0.6-6076/2-16 від 31.05.2016р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м.Першотравенськ Дніпропетровської області

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2016 року по справі № 904/1153/16

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м.Першотравенськ Дніпропетровської області

до відповідача/1 - Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, смт.Петропавлівка Дніпропетровської області

відповідача/2 - Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, м.Дніпро

про поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки

За клопотанням позивача строк розгляду апеляційної скарги був продовжений до 17.08.2016р. (ст.ст.69, 99 ГПК України).

В судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2016 року у справі № 904/1153/16 (суддя Євстигнеєва Н.М.) за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м.Першотравенськ Дніпропетровської області до Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, смт.Петропавлівка Дніпропетровської області (перший відповідач), Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, м.Дніпро (другий відповідач) про поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки в задоволенні позову було відмовлено в повному обсязі (а.с.96-101).

Рішення господарського суду мотивовано відсутністю правових підстав для задоволення позову, оскільки позивачем заяву про поновлення договору оренди земельної ділянки подано після спливу строку, на який було укладено договір та без дотримання порядку (ст.33 Закону України "Про оренду землі"); в якості норм матеріального права господарський суд послався ст.ст.11, 319, 626, 627, 792 ЦК України, ст.ст.79, 93, 122, 124 Земельного кодексу України, ст.ст.13, 18, 20, 33 Закону України «Про оренду землі».

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржив в апеляційному порядку позивач по справі - Фізична особа - підприємець ОСОБА_3, м.Першотравенськ Дніпропетровської області, посилається на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, на неповне з`ясування обставин справи, які мають значення для її правильного вирішення, зокрема:

- господарським судом помилково зазначено про те, що заява на продовження оспорюваного договору не була оформлена позивачем належним чином у відповідності до ст..33 Закону України «Про оренду землі» та не містила відповідних додатків та доповнень, оскільки у відповіді відповідача-1 на заяву позивача від 07.12.2012р. не йдеться про відсутність будь-яких документів, більш того, зазначено, що заява розглянута та прийнято рішення розпочати підготовчі дії для оформлення та реєстрації додаткової угоди у відповідності до законодавства;

- також господарський суд не звернув уваги на той факт, що позивач продовжує належним чином користуватись земельною ділянкою - обробляє її, засіває, оплачує орендну плату, а жоден із відповідачів не звертався до позивача з вимогою про повернення земельної ділянки;

- крім того, законодавством, зокрема ст.777 ЦК України та ст.33 Закону України «Про оренду землі» передбачене поновлення договору оренди, що на думку скаржника, є автоматичним продовженням попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення терміну дії договору та відсутність заперечень щодо цього з боку наймодавця протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору; оскільки позивач продовжував після закінчення дії договору користуватися належним чином земельною ділянкою, та в зв`язку з відсутністю заперечень відповідачів щодо такого користування, скаржник вважає необхідним застосувати до даних відносин ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» та не заперечує проти укладення додаткової угоди з урахуванням змін в законодавстві щодо розміру орендної плати.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-1 проти задоволення апеляційної скарги заперечує, посилається на відповідність оскаржуваного рішення вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам та матеріалам справи, зазначаючи, що відповідно до договору оренди землі, укладеним між позивачем та відповідачем 09.02.2008р. № НОМЕР_1, позивач дійсно мав переважне право на поновлення договору оренди на новий строк, але його умовою було письмове сповіщення орендарем орендодавця за два місяця до закінчення терміну дії договору про свої наміри, позивачем, в свою чергу, таку заяву подано 07.12.2012р., її розглянуто та зобов`язано позивача в місячний термін виготовити акт поновлення меж земельної ділянки з кадастровим номером та агрохімічний паспорт земельної ділянки, зазначений лист направлений позивачу 04.01.2013р.; в строк до 31.01.2013р. вказані документи позивачем надані не були та листом від 31.01.2013р. відповідач-1 повідомив позивача, що в разі неподання таких документів термін дії договору продовжений не буде; вдруге, з заявою на продовження договоре оренди позивач звернувся тільки 05.03.2013р. На зазначену заяву відповідач-1 повідомив позивача листом від 20.03.2013р., що згідно зі змінами у законодавстві питання поновлення договорів оренди землі тепер не належать до компетенції райдержадміністрацій; всупереч вимогам ст.31 та 34 Закону України «Про оренду землі» позивач продовжує користуватись земельною ділянкою та не повернув її у встановлений законом строк. Крім того відповідач-1 зазначає, що згідно з ч.3 ст.19 Закону України «Про оренду землі» при передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення термін дії договору не може бути меншим 7 років, а попереднім договором оренди від 03.03.2016р. строк оренди складає 5 років, що суперечить чинному законодавству та унеможливлює поновлення договору оренди на тих самих умовах і на той же строк.

Відповідач-2 у відзиві на апеляційну скаргу також заперечував проти її задоволення, посилався на відповідність оскаржуваного рішення вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам та матеріалам справи, зазначаючи, що доводи позивача про відповідність його заяви про продовження дії договору оренди, яка була подана 07.12.2012р., нормам законодавства, не відповідає дійсності, оскільки позивачем в якості додатку до заяви була подана тільки копія договору оренди, що суперечить нормам ст.33 Закону України «Про оренду землі» в частині надання разом з такою заявою проекту додаткової угоди до договору; позивачем протягом розгляду справи в суді першої інстанції не було надано жодного письмового доказу, який би підтверджував направлення орендодавцю проекту додаткової угоди до договору від 03.03.2006р. Крім того, є безпідставними посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що відповідачем-1 погоджено заяву позивача та прийнято рішення про початок підготовчих дій для оформлення та реєстрації додаткової угоди, оскільки із відповіді Петропавлівської РДА від 31.01.2013р. вбачається, що позивачу буде продовжено строк дії в разі надання останнім певних документів - акту поновлення меж земельної ділянки з кадастровим планом за результатами кадастрової зйомки та агрохімічного паспорту земельної ділянки відповідно до наказу Мінагрополітики від 11.10.2011р. № 536. Позивачем зазначені вимоги не виконані до теперішнього часу. Також відповідач-2 зауважує, що згідно з законодавством центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, вже з 01.01.2013р. у районних державний адміністрацій були відсутні повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення, відповідно до ч.8 ст.33 Закону України «Про оренду землі» додаткова угода про поновлення договору оренди має бути укладена в місячний термін з моменту закінчення строку дії договору, а позивач з заявою про поновлення договору звернувся до відповідача-2 лише 11.04.2013р., тобто з порушенням визначених законодавством термінів укладення додаткової угоди. Крім того, відповідач-2 зазначає, що позивачем здійснюється власне тлумачення ст..33 Закону України «Про оренду землі» щодо автоматичного продовження попередніх договірних відносин, оскільки ст..33 цього Закону чітко встановлена процедура поновлення договорів оренди землі та перелічені вимоги, відповідно до яких воно відбувається. Також не відповідають дійсності доводи позивача про те, що на спірну земельну ділянку ніхто не претендує: враховуючи, що договір оренди земельної ділянки, укладений з позивачем, припинив свою дію, зазначену земельну ділянку було зараховано до земель запасу Дмитрівської сільської ради та відповідачем-2 до господарського суду 31.03.2016р. подавались - копія наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21.03.2016р. № 4-1559/15-16-СГ про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, копія наказу ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 04.03.2016р. № 27 про визначення переліку земельних ділянок, які можуть бути передані у власність учасникам АТО. Відповідач-2 у відзиві на апеляційну скаргу також зауважує, що позивач некоректно сформував позовні вимоги щодо поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки від 03.03.2016р., оскільки фактично зазначений договір є додатковою угодою до договору оренди земельної ділянки від 10.07.2003р. № 25, яку в свою чергу, позивачем в якості додатку до позовної заяви надано не було, отже, питання щодо поновлення договору оренди може ставитися лише стосовно основного договору від 10.07.2003р. № 25, укладеного між позивачем та відповідачем-1.

Відповідач-1 в судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань щодо розгляду справи за його відсутності не подавав, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази (а.с.135). Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в цьому судовому засіданні за відсутності представника відповідача-1 (ст.ст.75, 99 ГПК України).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення господарського суду Дніпропетровської області, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав пояснення позивача та відповідача-2, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 26.01.2006р. №27-р-06, 03.03.2006р. між Петропавлівською райдержадміністрацією («орендодавець» за договором, відповідач-1 по справі) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 («орендар» за договором, позивач по справі, скаржник) був укладений договір оренди землі, відповідно до предмету якого «орендодавець» надав, а «орендар» прийняв в строкове платне користування земельну ділянку з земель запасу Дмитрівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п.1.1 р.1 договору (а.с.12-13, 15)).

Пунктом 2.1 р.2 договору встановлено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 18,0 га, в тому числі ріллі 18,0 га; нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 154 192 грн. без урахування коефіцієнту індексації; земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.

Пунктом 3.1 р.3 договору передбачено, що цей договір укладено на п'ять років, починаючи з дати його реєстрації; після закінчення строку договору оренди «орендар» має переважне право поновлення його на новий строк; у цьому разі «орендар» повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово «орендодавця» про намір продовжити його дію.

Пунктом 4.1 р.4 договору сторони домовились, що орендна плата вноситься «орендарем» у грошовій формі та у розмірі 86 грн. за 1 га ріллі, складає 1 548,00грн. на рахунок Дмитрівської сільської ради; періодичність внесення орендної плати - щомісячно рівними частками до 30 числа; обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Відповідно до п.5.1, 5.2, 5.3 р.5 договору цільове призначення земельної ділянки та передача її в оренду - для товарного сільськогосподарського виробництва; умови збереження стану об`єкта оренди: використовувати орендовану земельну ділянку відповідно до мети, визначеній п.1.1 цього договору, дотримуючись при цьому вимог чинного земельного і екологічного законодавства, державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі, здійснити заходи щодо поліпшення стану земельної ділянки.

Пунктами 6.1, 6.2 р.6 договору сторони передбачили, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення та у строк не пізніше 7 днів після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Відповідно до п.12.1 р.12 договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Факт державної реєстрації договору засвідчено в Дмитрівській сільській раді 03.03.2006р. (а.с.13, на звороті).

03.03.2006р. був підписаний акт встановлення та погодження меж земельної ділянки приватному підприємцю ОСОБА_3, відповідно до якого позивачу передбачається земельна ділянка розміром 18,0 га, строком на 5 років, виключно для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зазначено, що розміри та місцеположення земельної ділянки показані на викопіюванні, що додається до акту (а.с.14,16).

Договір зареєстровано у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, про що Петропавлівським відділом Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» вчинено запис від 09.02.2008р. №НОМЕР_1.

Докази визнання недійсним, внесення будь-яких змін в встановленому законом порядку до договору оренди земельної ділянки від 03.03.2006р., укладення додаткових угод відсутні в матеріалах справи, не надавались скаржником в ході розгляду справи в судах обох інстанцій відповідно до ст.ст.32, 33, 36 ГПК України.

03.03.2006р. між сторонами був підписаний акт приймання-передачі земельної ділянки, згідно якого голова Петропавлівської районної державної адміністрації Чорний А.І. за участю голови Дмитрівської сільської ради Руденка І.І. передав приватному підприємцю ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 18,0 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При цьому в акті зазначено, що земельна ділянка може бути використана за призначенням після державної реєстрації договору оренди згідно чинного законодавства (а.с.17).

На момент укладення договору оренди землі між позивачем та відповідачем-1 був чинним Порядок державної реєстрації договорів оренди землі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 №2073, який передбачав державну реєстрацію договору оренди землі виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування чи Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Відповідно до цього Положення, а саме, п.п.12, 13, 14, договір оренди земельної ділянки від 03.03.2006р. пройшов державну реєстрацію саме 03.03.2006р., після засвідчення договору гербовою печаткою Дмитрівської сільської ради та підписом голови Дмитрівської сільської ради Руденко І.І.

Отже, враховуючи, умови п.3 договору строк його дії скінчився 03.03.2011р.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» № 5245-VI від 06.09.2012р., з 01.01.2013р. орендована позивачем земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної власності, повноваження по розпорядженню якими відносяться до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів, до яких відноситься відповідач-2.

07.12.2012р. позивач листом № б/н звернувся до Петропавлівської районної державної адміністрації з проханням подовжити термін дії договору на новий строк (а.с.18). Факт отримання цього листа не спростовується відповідачем-1, підтверджується відмітками про реєстрацію листа за № 15/20-4854 від 07.12.2012р. Отже, звернення позивача до відповідача-1 відбулось більше, ніж через 1 рік та 9 місяців після закінчення строку дії договору від 03.03.2006р.

31.01.2013р. листом № 15/7-298 Петропавлівська районна державна адміністрація повідомила позивача про те, що 21.12.2012р. на комісії з питань регулювання земельних відносин при Петропавлівській районній державній адміністрації щодо розгляду заяв ОСОБА_3 від 28.11.2012р. №15/20-4696, від 07.12.2012р. №15/20-4854, від 07.12.2012р. №15/20-4856 про продовження терміну дії договорів оренди земельних ділянок площами 121,5 га, 18,0 га, 102,672 га було прийнято рішення рекомендувати голові Петропавлівської райдержадміністрації продовжити позивачеві на п'ять років договори оренди земельних ділянок, у тому числі і спірної земельної ділянки площею 18 га, за умови виготовлення у місячний термін наступних документів: акту поновлення меж земельної ділянки з кадастровим планом, за результатами кадастрової зйомки; агрохімічного паспорту земельної ділянки, відповідно до наказу Мінагрополітики від 11.10.2011р. №536. Зазначені вимоги не були виконані позивачем та станом на 31.01.2013р. вказані документи не були надані до райдержадміністрації, отже, ПП ОСОБА_3 зобов`язано надати вказані документи в строк до 15.02.2013р. В разі ненадання в зазначений строк вказаних документів позивачу повідомлено, що Петропавлівська районна державна адміністрація не має наміру продовжувати дію договорів оренди, зазначених в заявах (а.с.19).

19.03.2013р. листом №15/7-672 Петропавлівська районна державна адміністрація повідомила позивача про зміни, які відбулися в законодавстві, а саме, що питання поновлення договорів оренди земельних ділянок з 01.01.2013р. не відноситься до її компетенції (а.с.20).

22.03.2013р. фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держземагентства у Дніпропетровській області з заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого 09.02.2008р. за № НОМЕР_1 площею 18,0 га строком на 25 років. При цьому позивачем до заяви були додані: викопіювання з планово-картографічного матеріалу Дмитрівської сільської ради; копія паспорту та копія реєстраційного номера облікової картки платника податків згідно з Державним реєстром фізичних осіб -платників податків та інших обов'язкових платежів; завірена копія договору оренди земельної ділянки площею 18,0 га (а.с.67). Зазначену заяву було отримано Головним управлінням Держземагентства у Дніпропетровській області 11.04.2013р. та зареєстровано за № 2799/13.

В подальшому, позивач неодноразово звертався до Головного управління Держземагентства у Дніпропетровській області з заявами про поновлення договору оренди земельної ділянки від 09.02.2008 площею 18,0 га - строком на 15 років (заява від 12.05.2015р.) та на п'ять років (заява від 17.06.2013р. (а.с.68-69)).

16.06.2015р. Головне управління Держземагентства у Дніпропетровській області листом № 31-4-0.11-11404/2-15 відмовило позивачу у продовженні строку дії договору оренди земельної ділянки в зв'язку з тим, що заява про поновлення договору оренди землі була подана після спливу строку на поновлення, тобто, після закінчення строку, на який його було укладено; крім того, зауважено, що орендар всупереч вимог закону до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі не надав проект додаткової угоди (а.с.23-24).

Незгода позивача з відмовою у поновленні строку дії договору оренди земельної ділянки та переконаність, що у нього виникло право на поновлення договору оренди земельної ділянки на підставі частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» і стали підставою звернення позивач з позовом до господарського суду (а.с.3-6).

Одночасно позивачем подано заяву про забезпечення позову в порядку ст.ст.66-67 ГПК України щодо заборони відповідачу-2 вчиняти будь-які дії по відчуженню, передачі в оренду третім особам оспорюваної земельної ділянки розміром 18,0 га ріллі (а.с.25-26). Обґрунтовуючи вказану заяву, позивач зазначив, що на офіційному сайті Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області розміщено відомості про земельні ділянки, які зарезервовані для надання у власність учасникам АТО, до переліку яких входить і оспорювана ділянка, що свідчать про наміри відповідача-2 відчужити спірну земельну ділянку, що в подальшому унеможливить виконання рішення, якщо воно буде прийнятого на користь позивача. В якості доказів до заяви надане викопіювання з плану землекористування Дмитрівської сільської ради (а.с.28).

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Частиною 1 ст.124 Земельного кодексу України регламентовано, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтями 6, 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Аналізуючи відносини сторін, колегія суддів, зазначає, що вони за своєю правовою природою походять від договору оренди земельної ділянки та регламентовані параграфом 3 глави 58 Цивільного кодексу України.

Статтею792 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату; земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них; відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Частиною 1 ст.93 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998р. № 161-ХІV встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» регламентовано, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно з ч. 1 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно з пунктом 2.17 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах що виникають із земельних відносин» (зі змінами та доповненнями) у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності з 12.03.2011); частиною шостою зазначеної статті передбачено, що договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою і за відсутності протягом місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі; відтак господарським судам у вирішенні відповідних спорів необхідно з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору. Разом з тим судам слід враховувати, що до спірних правовідносин має застосовуватися саме та редакція закону, яка була чинною на дату, з якої виникло переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на березень 2011 року) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі); орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі; до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди; при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється; орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі, орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу; додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Оскільки відповідно до вищезазначених вимог законодавства переважним правом на продовження договору оренди землі орендар міг скористатись за умови виконання певної процедури: повідомлення орендодавця про свій намір продовжити дію договору, здійснити таке повідомлення до спливу строку дії договору, але не менше ніж за один місяць до закінчення терміну дії договору, при цьому надати проект додаткової угоди; в разі продовження користування земельною ділянкою після закінчення терміну дії договору та відсутності в місячний строк заперечень орендодавця необхідно було обов`язково укласти додаткову угоду на той самий строк на тих же умовах, позивачем (орендарем) зазначена процедура була порушена - лист-повідомлення був направлений відповідачу-1, який на той час вирішував питання земельних відносин, з порушенням строку, передбаченого ч.2 ст.33 Закону та без проекту додаткової угоди, в порушення ч.3 ст.33 цього ж Закону, додаткова угода з відповідачем-2, до якого в подальшому перейшла компетенція вирішувати питання земельних ресурсів, не була укладена взагалі, отже, переважне право позивача на укладення договору оренди землі на той же строк та на тих самих умовах було припинено, як і припинена дія договору, то господарським судом правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Зазначена правова позиція повністю підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 18.03.2015р. № 6-4цс15.

Також господарським судом обґрунтовано відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, оскільки позивачем не надано суду першої інстанції доказів, підтверджуючих вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову, таких як: укладення договорів оренди (купівлі-продажу), тобто, спрямованих на відчуження спірної земельної ділянки.

Посилання позивача на відсутність порушень вимог ст.33 Закону України «Про оренду землі» при поданні первісної заяви, оскільки у відповіді Петропавлівської РДА не зазначено про відсутність будь-яких доповнень та додатків, в тому числі й додаткової угоди, не приймаються колегією суддів, тому що обов`язок по належному дотриманню строків та процедури подачі заяви про продовження дії договору оренди з відповідними додатками лежить на орендарі, тобто позивачеві.

Щодо посилань скаржника на норми Цивільного законодавства, зокрема, ст.ст.764, 777 ЦК України, то вони не приймаються, оскільки згідно з п.2.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» з урахуванням положень ст.3 Земельного кодексу України правове регулювання відносин, пов`язаних з орендою земельних ділянок, здійснюється спеціальним земельним законодавством, а договір оренди землі не є тотожним зобов`язанням найму, визначеним у Цивільному кодексі України.

Посилання скаржника на те, що відповідно до норм Закону України «Про оренду землі» в місячний термін після закінчення строку дії договору він не отримав від орендодавця відмову у поновленні договору оренди та вимогу повернути земельну ділянку, скаржник продовжує належним чином користуватися земельною ділянкою, отже, договір має бути поновлений на той самий строк та на тих же умовах згідно з ч.6 ст.33 вищезазначеного Закону, не приймається колегією суддів, оскільки зазначена угода не була укладена в обов»язковому порядку у визначений ч.8 ст.33 цього Закону строк та переважне право позивача на укладення договору оренди припинилось.

Крім того не приймаються доводи скаржника про те, що на спірну ділянку немає претендентів, оскільки з припинення переважного права орендаря (позивача) на продовження договору оренди зазначена земельна ділянка потрапила до земель запасу Дмитрівської сільської ради та на даний час відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21.03.2016р. № 4-1559/15-16-СГ та наказу ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 04.03.2016р. № 27, передбачена як така, що може бути передана у власність учасникам АТО.

Враховуючи вищевикладене, правові підстави зміни чи скасування постановленого судового рішення господарського суду Дніпропетровської області відсутні, а наведені в апеляційній скарзі доводи не є підставами його зміни чи скасування в апеляційному порядку.

Керуючись ст.49, ст.ст.99, 101, 103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2016 року у справі № 904/1153/16 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м.Першотравенськ Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Матеріали справи повернути до господарського суду Дніпропетровської області.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 08.08.2016р.

Головуючий суддя О.М. Виноградник

Суддя О.В.Джихур

Суддя Г.К. Дмитренко