ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року Справа № 915/786/16

Господарський суд Миколаївської області у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі судового засідання Берко О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, довіреність № 01/53-630 від 28.12.2015 року,

від відповідача представник не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго (ідентифікаційний код 24789699),

юридична адреса: 54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40,

поштова адреса: 54055, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 94,

до Державного підприємства Суднобудівний завод ім. 61 Комунара (ідентифікаційний код 14313240),

юридична адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 38,

поштова адреса: 54025, м. Миколаїв, пр. Героїв Сталінграду, 6/А,

про стягнення заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у березні-травні 2016 року в сумі 16 751,95 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Миколаївобленерго звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовом до Державного підприємства Суднобудівний завод ім. 61 Комунара про стягнення заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у березні-травні 2016 року в сумі 16 751,95 грн.

Ухвалою суду від 19.07.2016 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 02.08.2016 року.

02.08.2016 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача у судовому засіданні 02.08.2016 року позов підтримала.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання 02.08.2016 року не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив по суті спору не подав.

02.08.2016 року до суду від представника відповідача надійшла заява про перенесення судового засідання на іншу дату у звязку з неможливістю підготуватися до судового засідання через відключення підприємства від електромережі з березня 2016 року.

Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки у матеріалах справи достатньо документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності повноважного представника відповідача.

Крім того, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Вказаної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 07.07.2016 року у справі № 910/21819/15.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

26.06.2015 року між Публічним акціонерним товариством Миколаївобленерго (далі позивач, постачальник) та Державним підприємством Суднобудівний завод ім. 61 Комунара (далі відповідач, споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії № 44/5633 (далі Договір) з додатками до нього, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 316 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 1 Договору) (а.с. 10-13).

Відповідно до п. 2.1 Договору під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до п. п. 2.2.1, 2.2.2 Договору постачальник зобовязався виконувати умови цього договору, постачати споживачу електроенергію в обсягах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 2.3.3 Договору, відповідач зобовязаний оплачувати позивачу вартість електричної енергії, а також здійснювати інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатків № 10 Порядок розрахунків (далі додаток № 10 до Договору) та № 4 Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії (далі додаток № 4 до Договору).

Відповідно до п. 1 додатку № 10 до Договору (а.с. 16), розрахунковим вважається період з 31 числа місяця (або з іншого останнього дня місяця) до такого ж числа наступного місяця. Покази розрахункових засобів обліку відповідно до переліку обєктів споживача і точок комерційного обліку фіксуються споживачем на звітну дату кожного місяця та оформлюються Актом про використану електричну енергію по наведеному у Додатку № 4 зразку у 2-х примірниках по одному для кожної сторони. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника або дата внесення споживачем готівки в касу постачальника.

Відповідно до п. 2 додатку № 10 до Договору, споживач протягом розрахункового періоду здійснює три планові платежі:

до 5 числа поточного місяця 40 % заявленого обсягу споживання електроенергії поточного розрахункового періоду;

до 15 числа поточного місяця 30 % заявленого обсягу споживання електроенергії поточного розрахункового періоду;

до 25 числа поточного місяця 30 % заявленого обсягу споживання електроенергії поточного розрахункового періоду.

В день надання Акту про використану електричну енергію постачальник надає споживачу рахунок на здійснення попередньої оплати та рахунок вартості фактично спожитої електроенергії.

Якщо фактичне споживання електричної енергії виявиться більшим, ніж очікуване, різниця між сумою планових платежів та вартістю фактично спожитої електроенергії має бути сплачена протягом 5 операційних днів з дня отримання рахунку за фактично використану у розрахунковому періоді електричну енергію.

Відповідно до абз. 1 п. 6.11 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики № 28 від 31.07.1996 року (у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики № 910 від 17.10.2005 року) (далі ПКЕЕ) остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених ПКЕЕ.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 Договору договірні величини споживання електричної енергії визначаються на рівнях, заявлених споживачем, та зазначаються у додатку № 1 Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу (далі додаток № 1 до Договору).

Відповідно до п. 1 додатку № 1 до Договору (а.с. 17) постачання електричної енергії споживачу здійснюється постачальником в межах договірних величин електроспоживання, зазначених у додатку № 1-а (далі додаток № 1-а до Договору) за місяцями.

Відповідно до п. 2 додатку № 1 до Договору, споживач самостійно контролює власне електроспоживання, прогнозує обсяги споживання електричної енергії та самостійно сплачує їх з урахуванням попередньої оплати (планових платежів) і роздрібних тарифів, що діють у розрахунковому періоді.

Відповідно до п. 3 додатку № 1 до Договору, споживач має право не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду, визначеного у п. 1 додатку № 10 до Договору, звернутися до постачальника із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

Постачальник проводить коригування договірної величини споживання електричної енергії поточного розрахункового періоду та не пізніше наступного робочого дня з дати отримання заяви надає споживачу рахунок на оплату зміненого обсягу електропостачання.

Постачальник має право відмовити споживачу в збільшенні договірної величини електроспоживання у разі невиконання споживачем своїх зобовязань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії.

Право постачальника на відмову у коригуванні договірної величини споживання електричної енергії передбачено також п. 4.4 ПКЕЕ.

Пунктом 5 додатку № 1 до Договору та ст. 26 Закону України Про електроенергетику передбачена відповідальність споживача за перевищення договірних величин споживання електричної енергії.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України Про електроенергетику споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Відповідно до абз. 1 п. 6.14 ПКЕЕ перевищення договірної величини споживання електричної енергії визначається під час підбиття підсумків розрахункового періоду на основі підтверджених сторонами даних розрахункового обліку електричної енергії або акта прийняття-передавання електричної енергії.

Відповідно до п. 6 додатку № 10 до Договору за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності споживач оплачує постачальнику підвищену оплату за електричну енергію за обсяг перевищення споживачем договірних величин споживання електричної енергії та величин потужності за розрахунковий період відповідно до ст. 26 Закону України Про електроенергетику.

Рахунки на оплату перевищення договірних величин споживання електричної енергії мають бути оплачені споживачем протягом 5 операційних днів з дня отримання.

У березні 2016 року сторонами встановлена договірна величина споживання електроенергії в обсязі 35 000 кВт*год. (а.с. 18)

Листом № 21 від 01.03.2016 року відповідач звернувся до позивача з заявою про коригування договірної величини споживання електричної енергії, відповідно до якої просив встановити договірну величину споживання електричної енергії у березні 2016 року 14 500 кВт*год. (а.с. 21)

Таким чином, відповідач скористався наданим йому п. 3 додатку № 1 до Договору правом на коригування договірної величини споживання електричної енергії.

Позивач погодив коригування договірної величини споживання електричної енергії у березні 2016 року та встановив, що вона становить 14 500 кВт*год., про що повідомив відповідача 10.03.2016 року (а.с. 21, зворотна сторона).

Листом № 26 від 18.03.2016 року відповідач звернувся до позивача з заявою про коригування договірної величини споживання електричної енергії, відповідно до якої просив встановити договірну величину споживання електричної енергії у березні 2016 року 30 000 кВт*год. (а.с. 23)

Позивач погодив коригування договірної величини споживання електричної енергії у березні 2016 року та встановив, що вона становить 30 000 кВт*год., про що повідомив відповідача 18.03.2016 року (а.с. 24).

Однак, відповідач за вказаний розрахунковий період спожив 30 934 кВт*год., що на 934 кВт*год. більше за величину, погоджену сторонами на вказаний період березень 2016 року. Ця обставина підтверджується актом про використану електроенергію за березень 2016 року (а.с. 25), складеним самим споживачем, та рахунком № 44/5633/3/1 від 31.03.2016 року (а.с. 26).

З урахуванням діючих тарифів вартість різниці між фактично спожитим обсягом електроенергії у березні 2016 року та договірною величиною споживання електроенергії склала 1 019,09 грн.

Відповідачеві було вручено повідомлення про перевищення договірних величин споживання електроенергії у березні 2016 року та рахунок на оплату вартості різниці між фактично спожитою електроенергією та договірною величиною споживання електроенергії № 44/5633/3/1 від 31.03.2016 року на суму 1 019,09 грн. (а.с. 27).

Однак, зазначений борг залишився неоплаченим.

У квітні 2016 року сторонами встановлена договірна величина споживання електроенергії в обсязі 67 000 кВт*год. (а.с. 18)

Листом № 30 від 01.04.2016 року відповідач звернувся до позивача з заявою про коригування договірної величини споживання електричної енергії, відповідно до якої просив встановити договірну величину споживання електричної енергії у квітні 2016 року 14 500 кВт*год. (а.с. 28)

Позивач погодив коригування (зменшення) договірної величини споживання електричної енергії у квітні 2016 року та встановив, що вона становить 14 500 кВт*год., про що повідомив відповідача 07.04.2016 року (а.с. 28, зворотна сторона).

Листом № 55 від 15.04.2016 року відповідач звернувся до позивача з заявою про коригування договірної величини споживання електричної енергії, відповідно до якої просив встановити договірну величину споживання електричної енергії у квітні 2016 року 22 000 кВт*год. (а.с. 30)

Позивач, у відповідності до п. 3 додатку № 1 до Договору, п. 4.4 ПКЕЕ, відмовив у збільшенні договірної величини споживання електричної енергії у звязку з невиконанням споживачем договірних зобовязань щодо оплати електричної енергії, а також попередньої оплати за додатково заявлені обсяги електроспоживання за Договором, про що повідомив відповідача 26.04.2016 року (а.с. 30, зворотна сторона).

Наявність у відповідача заборгованості за активну електроенергію за березень 2016 року в сумі 32 562,06 грн. підтверджується довідкою про розподіл заборгованості від 14.06.2016 року (а.с. 42).

Таким чином, договірна величина споживання електричної енергії у квітні 2016 року становить 14 500 кВт*год.

Однак, відповідач за вказаний розрахунковий період спожив 24 482 кВт*год., що на 9 982 кВт*год. більше за величину, погоджену сторонами на вказаний період квітень 2016 року. Ця обставина підтверджується актом про використану електроенергію за квітень 2016 року (а.с. 32), складеним самим споживачем, та рахунком № 44/5633/4/1 від 05.05.2016 року (а.с. 33).

З урахуванням діючих тарифів вартість різниці між фактично спожитим обсягом електроенергії у квітні 2016 року та договірною величиною споживання електроенергії склала 10 187,23 грн.

Відповідачеві було вручено повідомлення про перевищення договірних величин споживання електроенергії у квітні 2016 року та рахунок на оплату вартості різниці між фактично спожитою електроенергією та договірною величиною споживання електроенергії № 44/5633/4/1 від 05.05.2016 року на суму 10 187,23 грн. (а.с. 34).

Однак, зазначений борг залишився неоплаченим.

У травні 2016 року сторонами встановлена договірна величина споживання електроенергії в обсязі 62 000 кВт*год. (а.с. 18)

Листом № 58 від 04.05.2016 року відповідач звернувся до позивача з заявою про коригування договірної величини споживання електричної енергії, відповідно до якої просив встановити договірну величину споживання електричної енергії у травні 2016 року 14 500 кВт*год. (а.с. 35)

Позивач погодив коригування (зменшення) договірної величини споживання електричної енергії у травні 2016 року та встановив, що вона становить 14 500 кВт*год., про що повідомив відповідача 18.05.2016 року (а.с. 36).

Однак, відповідач за вказаний розрахунковий період спожив 19 822 кВт*год., що на 5 322 кВт*год. більше за величину, погоджену сторонами на вказаний період травень 2016 року. Ця обставина підтверджується актом про використану електроенергію за травень 2016 року (а.с. 37), складеним самим споживачем, та рахунком № 44/5633/5/1 від 31.05.2016 року (а.с. 38).

З урахуванням діючих тарифів вартість різниці між фактично спожитим обсягом електроенергії у травні 2016 року та договірною величиною споживання електроенергії склала 5 545,63 грн.

Відповідачеві було вручено повідомлення про перевищення договірних величин споживання електроенергії у травні 2016 року та рахунок на оплату вартості різниці між фактично спожитою електроенергією та договірною величиною споживання електроенергії № 44/5633/5/1 від 31.05.2016 року (а.с. 38).

Однак, зазначений борг залишився неоплаченим.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 7 ст. 276 ГК України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Розрахунок заборгованості за перевищення договірних величин споживання електроенергії у березні-травні 2016 року наявний у матеріалах справи (а.с. 20).

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за перевищення договірних величин споживання електроенергії у березні-травні 2016 року по договору про постачання електричної енергії № 44/5633 від 26.06.2015 року в сумі 16 751,95 грн. (1 019,09 + 10 187,23 + 5 545,63) є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір у сумі 1 378,00 грн. відповідно до ст. 49 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 84 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства Суднобудівний завод ім. 61 Комунара (юридична адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 38, поштова адреса: 54025, м. Миколаїв, пр. Героїв Сталінграду, 6/А, ідентифікаційний код 14313240) на користь Публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40, поштова адреса: 54055, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 94, на поточний рахунок із спеціальним режимом використання № 53 в ОПЕРВ ОУ Ощадбанку м. Миколаїв, МФО 326461, ідентифікаційний код 24789699) 16 751,95 грн. (шістнадцять тисяч сімсот пятдесят одна грн. 95 коп.) боргу за перевищення договірних величин споживання електроенергії у березні-травні 2016 року по договору про постачання електричної енергії № 44/5633 від 26.06.2015 року.

3. Стягнути з Державного підприємства Суднобудівний завод ім. 61 Комунара (юридична адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 38, поштова адреса: 54025, м. Миколаїв, пр. Героїв Сталінграду, 6/А, ідентифікаційний код 14313240) на користь Публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40, поштова адреса: 54055, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 94, на поточний рахунок № 8001 у МФ КБ Приватбанк, МФО 326610, ідентифікаційний код 24789699) судовий збір у сумі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги до канцелярії господарського суду Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у випадку проголошення судом вступної та резолютивної частин рішення з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 08.08.2016 року.

Суддя В.О. Корицька