РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року Справа №903/257/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич С.П.

судді Саврій В.А. ,

судді Мамченко Ю.А.

при секретарі Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 22.07.2016)

відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин" на рішення господарського суду Волинської області від 14 червня 2016 року у справі №903/257/16 (суддя Гарбар І.О.)

за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агроль"

до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин"

про стягнення 88166,25 грн.

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2016 року, рішенням господарського суду Волинської області було задоволено позов ТОВ "Агроль" до ТОВ "Птахокомплекс "Губин" про стягнення 88166,25 грн., стягнуто з відповідача на користь позивача 77708,02 грн. - пені, 10458,23 грн. - 3% річних та 1378,00 грн. - судового збору.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми процесуального права, оскільки місцевий господарський суд допустив помилку в описовій і мотивувальній частині в зазначенні сторони, до якої ТОВ "Агроль" звернулося з позовом та відповідне подальше посилання суду на пункти договору з неіснуючим контрагентом є помилковим. Крім того, судом не зазначено, що позивачем, окрім збільшення позовних вимог, також неправомірно збільшено суму судового збору, яку останній просить суд стягнути з відповідача.

Позивач у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає дане рішення таким, що прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки ТОВ "Агроль" зверталось з позовом саме до ТОВ "Птахокомплекс "Губин" (), а не до ТОВ "Птахофабрика "Губин" та зазначає, що усі інші документи подані позивачем: заява про збільшення розміру позовних вимог від 07 червня 2016 року, заява про виправлення описки від 13 червня 2016 року, стосуються відповідача ТОВ "Птахокомплекс "Губин", а не ТОВ "Птахофабрика "Губин".

Отже, відповідачем у даній справі являлось ТОВ "Птахокомплекс "Губин", а при виготовленні рішення господарським судом Волинської області допущено описку у вступній, мотивувальній та резолютивній частинах та вказано помилково ТОВ "Птахофабрика "Губин" замість ТОВ "Птахокомплекс "Губин".

Пояснює, що у заяві про збільшення розміру позовних вимог було допущено описку в розмірі належного до повернення відповідачем судового збору (1827,00 грн. замість 1 378,00 грн.). Виявивши таку описку, ТОВ "Агроль" 14 червня 2016 року звернулось до суду із заявою про виправлення описки, змінивши суму до повернення судового збору 1 827,00 грн. на 1 378,00 грн., яка і була стягнута з відповідача.

18 липня 2016 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено її розгляд на 10 серпня 2016 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу і просить відмовити в її задоволенні, а рішення господарського суду Волинської області залишити без змін.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча і був завчасно повідомлений про час і місце судового розгляду, на що вказує повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст.ст. 101, 102 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що сторони по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

21 серпня 2015 року, між ТОВ "Агроль", як постачальником, та ТОВ "Птахокомплекс "Губин", як покупцем, було укладено Договір поставки №211/8-Ж, відповідно до умов якого постачальник зобов'язався поставляти покупцеві товар - кури-бройлери живою вагою, а покупець зобов'язався прийняти цей товар та своєчасно оплатити його в порядку та на умовах, передбачених даним договором. (а.с.11-13)

Згідно п.2.2. Договору поставки, термін оплати товару становить 14 календарних днів з урахуванням дня виписки видаткової накладної. Якщо останній день відтермінування платежу припадає на вихідний чи святковий день то кошти повинні бути зараховані на розрахунковий рахунок постачальника до 17:00 годин дня, наступного за вихідним чи святковим.

У відповідності до п.4.4 Договору поставки, у разі несвоєчасного виконання грошових зобов'язань Покупцем він сплачує Продавцю пеню в розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

На виконання умов Договору поставки, ТОВ "Агроль" поставило "Птахокомплекс "Губин" за видатковими накладними:

- №Ar-0000061 від 27 серпня 2015 року на суму 535 995,00 грн.;

- №Ar-0000066 від 01 вересня 2015 року на суму 391 944,00 грн.;

- №Ar-0000065 від 03 вересня 2015 року на суму 375 175,00 грн.;

- №Ar-0000068 від 07 вересня 2015 року на суму 825 104,00 грн.;

- №Ar-0000069 від 08 вересня 2015 року на суму 910 328,00 грн.;

- №Ar-0000071 від 09 вересня 2015 року на суму 923 472,00 грн.;

- №Ar-0000074 від 14 вересня 2015 року на суму 917 280,00 грн.;

- №Ar-0000075 від 15 вересня 2015 року на суму 832 860,00 грн.;

- №Ar-0000076 від 16 вересня 2015 року на суму 837 060,00 грн.;

- №Ar-0000081 від 23 вересня 2015 року на суму 81 037,00 грн.;

- №Ar-0000083 від 30 вересня 2015 року на суму 167 700,00 грн., а всього на загальну суму 6 797 955,00 грн. (а.с.14-24)

09 жовтня 2015 року, ТОВ "Агроль" вимогою №09/10-1 повідомило ТОВ "Птахокомплекс "Губин" про сплату заборгованості у розмірі 3 268 675,43 грн., з яких 3 230 255,00 грн. - основна заборгованість, 33890,84 грн. - пеня, нарахована відповідно до п.4.4 Договору поставки, і 4 529,59 грн. - 3% річних. (а.с.68-73)

28 грудня 2015 року, ТОВ "Агроль" вимогою №28/12/15 повідомило ТОВ "Птахокомплекс "Губин" про сплату заборгованості 83027,57 грн., яка складається із 73 145,17 грн. пені, нарахованої у відповідності п.4.4 Договору поставки, 9 882,40 грн. - 3% річних, яка залишена відповідачем без відповіді. (а.с.74-80)

14 квітня 2016 року, ТОВ "Агроль" звернулося до господарського суду Волинської області з позовом до ТОВ "Птахокомплекс "Губин" про стягнення 83027,57 грн., з яких 73145,17 грн. - пені, 9882,40 грн. - 3% річних. (а.с.3-10)

06 червня 2016 року, до початку розгляду справи по суті, від ТОВ "Агроль" надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача 88 166,25 грн., з яких 77708,02 грн. пені, 10458,23 грн. - 3% річних та 1 827,00 грн. - судового збору. (а.с.109-155)

14 червня 2016 року, ТОВ "Агроль" звернулось до господарського суду Волинської області з заявою про виправлення описки в заяві про збільшення позовних вимог від 06 червня 2016 року, в якій зазначило, що суму судового збору слід вважати 1 378,00 грн., які були сплачені при поданні позовної заяви у даній справі, а не 1827,00 грн. (а.с.162)

14 червня 2016 року, рішенням господарського суду Волинської області було задоволено позов ТОВ "Агроль" до ТОВ "Птахокомплекс "Губин" про стягнення 88 166,25 грн., стягнуто з відповідача на користь позивача 77708,02 грн. - пені, 10458,23 грн. - 3% річних та 1378,00 грн. - судового збору. (а.с.165-166)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч.2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З матеріалів справи встановлено, що між сторонами спору було укладено Договір поставки №211/8-Ж, відповідно до умов якого постачальник зобов'язався поставляти покупцеві товар - кури-бройлери живою вагою, а покупець зобов'язався прийняти цей товар та своєчасно оплатити його в порядку та на умовах, передбачених даним договором.

За цим Договором позивач поставив відповідачу товар з 27 серпня по 30 вересня 2015 року на загальну суму 6 797 955,00 грн.

Згідно п.2.2. Договору поставки, термін оплати товару становить 14 календарних днів з урахуванням дня виписки видаткової накладної. Якщо останній день відтермінування платежу припадає на вихідний чи святковий день то кошти повинні бути зараховані на розрахунковий рахунок постачальника до 17:00 годин дня, наступного за вихідним чи святковим.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, останній отримав товар по вищезазначених видаткових накладних, проте провів оплату з порушенням 14-денного терміну, передбаченого п.2.2. Договору поставки.

Згідно п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

В п.4.4 Договору поставки сторони передбачили, що за прострочення термінів оплати поставленого товару, зазначеного в п.2.2. даного Договору, покупець зобов'язаний сплатити на користь постачальника пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день затримки платежу.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку нарахованих пені і 3% річних, які були заявлені позивачем (а.с.109-155) та з якими погодився суд першої інстанції, дійшов висновку щодо правомірності і правильності їх нарахування, а відтак позов слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача 77708,02 грн. - пені і 10458,23 грн. - 3% річних.

Крім того, оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн. покладено на останнього.

Посилання відповідача на те, що господарський суд Волинської області, враховуючи заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1827,00 грн., частково задоволив позов та неправомірно стягнув з останнього 1378,00 грн. є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки за розгляд даного спору позивачем було сплачено 1378,00 грн. /платіжне доручення №7839 від 07 квітня 2016 року (а.с.6)/, які і були стягнуті у повному розмірі з відповідача, оскільки позов було задоволено повністю.

Описка в назві відповідача не змінює правильності прийнятого місцевим господарським судом рішення та не впливає на результати вирішення спору, оскільки позов заявлявся до ТОВ "Птахокомплекс "Губин", спірні правові відносини господарським судом розглядались по Договору поставки №211/8-Ж від 21 серпня 2015 року, де стороною є ТОВ "Птахокомплекс "Губин", товар поставлявся і розрахунок за нього проводився даним товариством і в резолютивній частині вказано всі реквізити (43026, м. Луцьк, вул. Ковельська, 2, ) саме відповідача заявленого позивачем - ТОВ "Птахокомплекс "Губин", а позивачем подано заяву про виправлення описки в рішенні з слів "Птахофабрика" на слова "Птахокомплекс". Крім того, зазначаючи про невірність зазначення назви, відповідач не заперечує здійснення вищезазначених правовідносин та господарських операцій.

За частиною 2 ст. 104 ГПК України, що порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Інші заперечення відповідача, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 43 ГПК України із всебічним, повним та обєктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для скасування рішення господарського суду та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 49, 105 ГПК України, у зв'язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Волинської області від 14.06.16 р. у справі №903/257/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Мамченко Ю.А.