ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2016 р. Справа № 917/892/16

за позовом Управління майном комунальної власності міста, вул. Соборності, 36, м.Полтава, Полтавська область, 36000

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, вул.Жовтнева, 6а, с.Гора, Полтавський район, Полтавська область,38752

про стягнення 116 841,74 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники :

від позивача: ОСОБА_2, дов. № 01-05/01.1-10/537 від 01.06.2016р.

від відповідача: не з"явився

Розглядається позовна заява про (1) стягнення заборгованості за договором оренди №40/3 від 03.10.2014 року у розмірі 116 841,74 грн.; (2) зобов'язання відповідача повернути з оренди об'єкт оренди, шляхом підписання відповідного акту приймання - передачі нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул.Новий базар, 13.

Позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена.

26.04.2016р. та 22.06.16р. від позивача надійшли додаткові докази для залучення до матеріалів справи (вх. № 5272 від 26.04.2016р. та вх. № 7917 від 22.06.16р.).

Відповідач у відзиві на позов проти позову заперечує (вх. № 8250 від 04.07.16р.).

Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням наведеним у позовній заяві.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, про що свідчать матеріали справи, відзив на позов не надав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій відповідач значиться в реєстрі за адресою, що вказана позивачем у позові.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює нез"явлення відповідача в судове засідання як підставу для подальшого відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

Як зазначає Управління майном комунальної власності міста (надалі - позивач), 03.10.2014р. між ним як орендодавцем та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі - орендар, відповідач) було укладено договір оренди № 40/3 (надалі - договір).

Відповідно до п.1.1. договору з метою підвищення ефективності використання комунального майна орендодавець передав, а орендар прийняв на умовах визначених договором в оренду нежитлове приміщення за адресою: м.Полтава, вул.Н.Базар, 13, яке повинно бути використане під магазин непродовольчих товарів і знаходиться на балансі КП "ЖЕО № 2".

Відповідно до п.3.2.3. орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі у 15-денний термін з моменту підписання розпорядження міського голови про дозвіл на оренду прийняти в орендне користування нежитлове приміщення.

Передача нежитлового приміщення в оренду була оформлена актом приймання -передачі нежитлового приміщення, який підписаний Орендодавцем, Орендарем та балансоутримувачем.

Умовами договору (п.5.2. договору) сторони погодили, що орендна плата за користування приміщенням за базовий місяць (31.07.2014 року) становить 4488,30 грн. (в тому числі: орендна плата 3740,25 грн., ПДВ 748,05 грн.).

орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за серпень, вересень, жовтень 2014р.

Під час внесення чергового платежу сума орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування суми місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Орендар перераховує щомісячно 100% орендної плати не пізніше 15 числа наступного місяця до бюджету міста та ПДВ до управління майном комунальної власності міста з послідуючим перерахунком до 20 числа наступного місяця до державного бюджету на поточні рахунки:

Суму орендної плати - на п/р 0002, ГУ ДКСУ в Полтавській області, МФО 831019, код ЗКПО 38019510, код платежу 22080401, одержувач УДКСУ у м. Полтаві Полтавської області;

Суму податку на додану вартість - на п/р 9503 ГУ ДКСУ в Полтавській області, МФО 831019,код ЗКПО 13967034, одержувач: управління майном комунальної власності міста.

Згідно з п. 5.4. Договору розмір орендної плати не є сталим і змінюється зокрема у разі: зміни Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна міста; в інших випадках, передбачених законодавством. Розмір орендної плати змінюється з дня виникнення підстав для її зміни.

Відповідно до п. 7.1. договору строк дії договору встановлюється на : з 03.10.2014р. по 31.12.2015р.

Відповідно до п.5.3. договору несплата Орендарем орендної плати протягом трьох місяців поспіль є підставою для розірвання договору оренди з моменту письмового попередження орендаря незалежно від того чи внесе орендар затриману орендну плату чи ні.

Як зазначає позивач, відповідач свої зобов'язання за договором оренди щодо сплати орендної плати протягом з 03 жовтня 2014 року по 31 травня 2016 року не виконав, тому за даний період за ним рахується заборгованість по орендній платі в сумі 116 841,74 грн. (97 034,77 грн. оренда приміщення та 19 806,97 грн. ПДВ).

Позивач звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості по сплаті орендної плати за нежитлове приміщення по вул. Новий Базар, 13, зокрема рекомендованими листами від 24.07.2015 року № 01-05/01.1-16/983, від 20.08.2015 року № 01-05/01.1-18/1097, від 01.09.2015 року № 01-05/01.1-18/1129, від 17.05.2016 року № 01-05/01.1-10/469

Листом від 20.08.2015 року № 01-05/01.1-18/1097 позивач повідомив відповідача про відмову від договору оренди на підставі ст.782 ЦК України та вимагав сплатити в повному обсязі заборгованість по орендній платі, повернути з орендного користування орендоване приміщення (лист та докази направлення надані в матеріали справи).

Згідно з підпунктом 3.2.15. п. 3.2. Договору Орендар зобов'язаний у разі припинення (розірвання договору оренди) у триденний термін повернути Об'єкт у стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, придатному для подальшої експлуатації по акту приймання-передачі з орендного користування, який готується Орендодавцем та підписується Орендодавцем, балансоутримувачем та бувшим Орендарем. В разі, якщо Орендар затримав повернення Об'єкта оренди, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження.

Позивач вказує, що всупереч умов договору відповідач свої зобов'язання за договором оренди щодо повернення об'єкту оренди не виконав.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з вимогами щодо стягнення заборгованості за договором оренди №40/3 від 03.10.2014 року у розмірі 116 841,74 грн. та зобов'язання відповідача повернути з оренди об'єкт оренди, шляхом підписання відповідного акту приймання - передачі нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул.Новий базар, 13.

При вирішенні спору, суд приймає до уваги наступне.

Спірне приміщення є комунальним майном, і спір щодо нього повинен вирішуватися відповідно до Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній республіці Крим або перебуває в комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 2, ст. 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до п. 3 ст. 285 Господарського кодексу України та п. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (із змінами та доповненнями) орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, одностороння відмова від договору оренди в силу п. 1 ст. 291 Господарського кодексу України та п. 1 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не допускається.

Відповідно п. 1, п. 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, на момент пред'явлення позову та розгляду справи, відповідач свої зобов'язання за договором оренди № 40/3 щодо сплати орендних платежів не виконав, заборгованість по орендній платі за період з 03 жовтня 2014 року по 31 травня 2016 року в сумі 116 841,74 грн. (97 034,77 грн. оренда приміщення та 19 806,97 грн. ПДВ) не сплатив.

За даних обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за оренду нежитлового приміщення в сумі 116 841,74 грн. (97 034,77 грн. оренда приміщення та 19 806,97 грн. ПДВ) є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов про наявність підстав для звільнення останнього від відповідальності за неналежне виконання ним своїх зобов'язань за Договором на підставі ст. 617 ЦК України судом відхилені з огляду на таке.

За приписами статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку непереборної сили. Вказаною нормою права визначається можливість звільнення учасника господарських правовідносин, який порушив своє зобов'язання, саме від відповідальності, а не від обов'язку виконати зобов'язання в натурі.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У ч.1 ст.216 Господарського кодексу України зазначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 217 Господарського кодексу України визначено, що саме господарські санкції є правовими засобами відповідальності у сфері господарювання.

В даному випадку предметом спору є стягнення з відповідача грошових коштів як оплати за поставлений товар, що фактично виключає можливість застосування до спірних правовідносин приписів статті 617 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Підпунктом 3.3.1 п. 3.1 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 15.07.2014 №40(3), визначено, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (Force Majeure) - це надзвичайні та невідворотні обставини, які об'єктивно впливають на виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків за законодавчими і іншими нормативними актами, дію яких неможливо було передбачити та дія яких унеможливлює їх виконання протягом певного періоду часу.

Згідно з п. 6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо, а також по податкових та інших зобов'язаннях/обов'язках, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Отже, вказаними нормами встановлено, що обставини непереборної сили мають підтверджуватися сертифікатом Торгово-промислової палати України, виданим останньою по конкретному договору, контракту, виконання якого ускладнено чи стало неможливим у зв'язку з настанням обставин непереборної сили.

Вказана правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 10.02.2016 у справі № 910/9808/15.

Відповідач, посилаючись на наявність форс-мажорних обставин, при розгляді справи не надав належного доказу їх наявності.

Крім того, судом взято до уваги, що позивачем наданий лист Міністерства оборони України, в якому повідомляється , що пільг стосовно стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за оренду комунального майна для фізичних осіб - підприємців, які перебувають в районі проведення АТО законодавством України не передбачено (копія листа додана до заяви про залучення докаментів до матеріалів справи за вх. № 7917 від 22.06.2016р.).

Вимога позивача про зобов'язання відповідача повернути з оренди об'єкт оренди, шляхом підписання відповідного акту приймання - передачі нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Новий базар, 13 задоволенню підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до умов договору, а саме п. 7.1. договору встановлено, що строк дії договору встановлюється на : з 03.10.2014р. по 31.12.2015р.

У відповідності до приписів ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін, на який укладається договір оренди є істотною умовою договору оренди.

Частина 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначає, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Пункт 7.8. Договору встановлює, що Договір припиняється внаслідок умов, передбачених п. 6.6. та 7.4. Договору.

П.6.6. сторони узгодили, що невиконання Орендарем умов договору, передбачених пунктами 3.1.1, 3.2.1, 3.2.6, 3.2.7, 3.2.8, 3.2.9, 3.2.10, 3.2.11, 3.2.13, 3.2.14, 3.2.16 є підставою для розірвання договору оренди, незалежно від усунення порушення.

П.3.2.7. договору передбачено, що орендар зобов"язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Частина 3 ст. 202 ГК України передбачає, що до відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 598 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до п. 5.3. Договору несплата Орендарем орендної плати протягом трьох місяців поспіль є підставою для розірвання договору оренди з моменту письмового попередження Орендаря незалежно від того, внесе Орендар затриману орендну плату чи ні.

Згідно з ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Судом встановлено, що листом від 20.08.2015 року № 01-05/01.1-18/1097 позивач повідомив відповідача про відмову від договору оренди на підставі ст.782 ЦК України (лист та докази направлення надані в матеріали справи). З наданої копії повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що даний лист вручений відповідачу особисто 22.08.2015р.

За таких обставин суд дійшов до висновку про те, що вищевказаний договір оренди є розірваним з 22.08.2015р.

Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, яка цілком кореспондується зі ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі припинення договору найму наймач зобов"язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана.

Відповідно до ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно з підпунктом 3.2.15. п. 3.2. Договору Орендар зобов'язаний у разі припинення (розірвання договору оренди) у триденний термін повернути Об'єкт у стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, придатному для подальшої експлуатації по акту приймання-передачі з орендного користування, який готується Орендодавцем та підписується Орендодавцем, балансоутримувачем та бувшим Орендарем. В разі, якщо Орендар затримав повернення Об'єкта оренди, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження.

Будь-яких інших документів, які б підтверджували наявність у відповідача права користування об'єктом оренди після припинення договору до матеріалів справи не надано.

За даних обставин, вимога позивача про зобов'язання відповідача повернути з оренди об'єкт оренди, шляхом підписання відповідного акту приймання - передачі нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Н.Базар, 13, підтверджена документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростована, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул.Жовтнева, 6а, с.Гора, Полтавський район, Полтавська область, 38752, ід. код. НОМЕР_1) 116 841,74 гривень, у тому числі:

- 97034,77 гривень (суму орендної плати) до Полтавського міського бюджету на поточний рахунок 0002 ГУ ДКСУ в Полтавській області, МФО 831019, код ЗКПО 38019510, код платежу 22080401, одержувач: УДКСУ у м. Полтаві;

- 19 806,97 гривень (суму податку на додану вартість) на користь Управління майном комунальної власності міста на поточний рахунок 9503 ГУ ДКСУ в Полтавській області, МФО 831019, код ЗКПО 13967034, одержувач: Управління майном комунальної власності міста.

3. Зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (вул.Жовтнева, 6а, с.Гора, Полтавський район, Полтавська область, 38752, ід. код. НОМЕР_1) повернути з оренди об'єкт оренди, шляхом підписання відповідного акту приймання - передачі нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Новий базар, 13.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул.Жовтнева, 6а, с.Гора, Полтавський район, Полтавська область, 38752, ід. код. НОМЕР_1) 3 130,63 грн. судових витрат на користь Управління майном комунальної власності міста на поточний рахунок 9503 ГУ ДКСУ в Полтавській області, МФО 831019, код ЗКПО 13967034, одержувач: Управління майном комунальної власності міста.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено _______________2016р.

Суддя О. А. Киричук