РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2016 р. Справа №910/6962/16
За позовом Державного підприємства " Групова котельня УМГ ТА ГЗ ГУ МВС України в Київській області.

До 1. Публічного акціонерного товариства " Національна акціонерна компанія " Нафтогаз України "

2. Публічного акціонерного товариства " КИЇВГАЗ "

Про стягнення 202231,17 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники:

Від позивача Поштар Т.П. - предст.

Від відповідача - 1 Никеруй Т.М.- предст.

Від відповідача - 2 Ступак Т.О. - предст.

Рішення прийняте 14.07.2016 р., оскільки у судовому засіданні 26.05.2016 р. оголошувалась перерва, а у судовому засіданні 30.06.2016 р. розгляд справи відкладався відповідно до п. 1 ст. 77 ГПК України.

Обставини справи:

Позивач - Державне підприємство " Групова котельня УМГ ТА ГЗ ГУ МВС України в Київській області звернувся до суду з позовною заявою про стягнення солідарно з відповідача - 1 - Публічного акціонерного товариства " Національна акціонерна компанія " Нафтогаз України " та відповідача - 2 - Публічного акціонерного товариства " КИЇВГАЗ " нанесені збитки ( переплачені кошти ) в розмірі 182235,17 грн. та 3% річних в розмірі 19996,00 грн.

Представник відповідача - 1 у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача - 2 у відзиві на позовну заяву також проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивач пропустив строк позовної давності передбачений ст. 257 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд -

В С Т А Н О В И В:

30.09.2011 р. між позивачем ( покупцем ) та відповідачем - 1 ( продавцем ) був укладений договір на купівлю - продаж природного газу № ТЕ-3/1.

Відповідно до умов вказаного договору відповідач - 1 зобов'язався передати у власність позивача у ІV кварталі 2011 р. та у 2012 р. імпортований природний газ ( за кодом, згідно УКТ ЗЕД 2711 210000, ввезеного на митну територію України ПАТ " Національна акціонерна компанія " Нафтогаз України ), для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями, а позивач зобов'язався приймати та оплачувати газ на умовах цього договору.

Згідно п. 5.2 договору № ТЕ-3/1 від 30.09.2011 р., ціна природного газу за 1000 куб. м. становить 1091,00 грн., з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб. м. природного газу 1091,00 грн., крім того ПДВ - 20 %, всього з ПДВ-1309,20 грн.

Відповідно до п. 3.4 вказаного договору, не пізніше 5-го числа місця, наступного за місяцем продажу газу, позивач зобов'язався надати відповідачу - 1 підписані та скріплені печатками позивача та газорозподільного ( газотранспортного ) підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Відповідач - 1 не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути позивачу та газорозподільному (газотранспортному) підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

28.12.2002 р. між позивачем та державним комунальним підприємством газового господарства " Київгаз ", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство " Київгаз " ( відповідачем-2) був укладений договір на транспортування природного газу від 28.12.2002 р.№ 232289, предметом якого є транспортування природного газу відповідача-1 від ГРС магістрального газопроводу до ГРП позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що на виконання умов договору були підписані наступні акти прийому - передачі з газопостачання: від 31.10.2011 р., від 30.11.2011 р., від 31.12.2011 р., від 31.01.2012 р., від 29.02.2012 р., від 31.03.2012 р., від 30.04.2012 р., від 31.05.2012 р., від 30.06.2012 р., від 31.07.2012 р.

Станом на 2011-2012р. на газові лічильники не були встановлені коректори об'ємів газу, що підтверджується листами відповідача-2

Як стверджує позивач у випадку, коли на вузлі не встановлені коректори об'ємів газу, для визначення об'ємів газу використовується: Інструкція. Метрологія. Об'єм природного газу за стандартних умов ( типова методика виконань вимірювань з використанням лічильника газу, манометра та термометра ) реєстраційний номер МВУ 016/03-2003 р.).

Аналіз вирахуваних по формулі значень Кк та значень КК, вирахуваних обчислювачем (коректором) показує, що в реальних умовах роботи вузлів обліку газу, значення коефіцієнта КК знаходиться в межах 0,9700-1,0800.

Як зазначив позивач у позовній заяві відповідно до методики чисельне значення коефіцієнта коригування показів лічильник КК по м. Києву приймається у відповідності до пори року:

Січень -1,10 Лютий - 1,09 Березень - 1,07 Квітень - 1,04

Травень-1,02 Червень-0,99 Липень-0,98 Серпень-0,98

Вересень-1,02 Жовтень-1,05 Листопад-1,07 Грудень-1,09

Аналізуючи акти приймання газу наданих відповідачем - 1 та наших розрахунків об'ємів газу встановлено, що відповідач-1 використовує коефіцієнт кореляції КК=1,20

Також в позовній заяві позивач зазначає, що відповідач - 2 застосував коефіцієнт корекції -1.2, що штучно призвело до значного збільшення кількості та вартості спожитого газу.

З метою встановлення правомірності застосування коефіцієнту кореляції 1.2, достовірності розрахунків з відповідачем - 1 позивач звернувся до КНДІСЕ Міністерства юстиції України із замовленням №201 від 01.09.2014р. провести відповідне дослідження. Однак КНДІСЕ Міністерства юстиції України відмовило у проведенні такого дослідження, мотивуючи це відсутністю відповідних фахівців.

Як стверджує позивач, відповідно до висновку №214 від 19.02.2015р. Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені професора М.С.Бокаріуса, збільшення вартості спожитого газу, внаслідок без мотивного завищення відповідачем-2 Публічним акціонерним товариством " Київгаз " як газорозподільною організацією коефіцієнту зведення об'єму газу до стандартних умов в період з 01.10.2011 р. по 31.07.2012 р. завдало Державному підприємству " Групова котельня УМТ та ГЗ ГУ МВС України в Київській області " збитків в розмірі 426089,43 грн., з них 182235,17 грн.

Разом з тим, суд вважає, позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Рішенням господарського суду м. Києва від 04.02.2013 р. у справі № 5011-35/16566-2012 стягнуто з ДП " Групова котельня УМТ та ГЗ ГУМВС України в Київській області на користь ПАТ " Національна акціонерна компанія " Нафтогаз України " заборгованість за договором від 30.09.2011 р. № ТЕ-3/1.

Вказаним рішенням було встановлено: " Як вбачається з наявних в матеріалах справи актів приймання - передачі природного газу, у період з листопада 2011 р. по липень 2012 р. позивачем було поставлено природний газ у обсязі 1062,772 тис. куб.м. на загальну суму 1391381,10 грн.

Заперечення відповідача щодо невідповідності заявлених позивачем обсягів поставленого природного газу фактичним обсягам газу отриманими відповідачем на вузлах обліку газу судом відхиляються."

Саме цим рішенням встановлено конкретні обсяги та вартість газу, спожитого позивачем за договором № ТЕ-3/1 в період з листопада 2011 р. по липень 2012 р. Зазначене рішення господарського суду набрало законної сили.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Таким чином, твердження позивача про невірні кількість та вартість спожитого за договором газу, чим він обгрунтовує позовні вимоги, суперечать обставинам, встановленим рішенням господарського суду м. Києва від 04.02.2013 р. у справі № 5011-35/16566-2012.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Натомість, позивач не надав суду належних доказів того, що неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача - 1 та відповідача - 2 була завдана позивачу шкода в розмірі 182235,17 грн.

Позивач не довів причинний зв'язок між діями або бездіяльністю відповідачів та отриманою позивачем шкодою в розмірі 182235,17 грн.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 08.08.2016 р.

Суддя В.І.Пінчук