ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17.08.16р. Справа № 904/6934/16

Суддя Рудовська І.А. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т.У.А1", смт. Новотроїцьке, Новотроїцький район, Херсонська область

до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпро

про зобов'язання виконати письмові доручення згідно розрахункових документів, стягнення процентів за безпідставне утримання грошових коштів, пені за несвоєчасне здійснення переказів, інфляційних збитків та трьох процентів річних

ВСТАНОВИВ:

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, а також тих клопотань, що подані позивачем разом із позовною заявою.

Товариство з обмеженою відповідальністю "А.Т.У.А1" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом (вх. № суду 6953/16 від 17.08.2016 р.) до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" про зобов'язання виконати письмові доручення згідно розрахункових документів, стягнення процентів за безпідставне утримання грошових коштів, пені за несвоєчасне здійснення переказів, інфляційних збитків та трьох процентів річних.

Суд вважає за необхідне повернути позовну заяву від 29.07.2016 р. і додані до неї документи без розгляду з наступних підстав:

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно приписів ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Натомість, до позовних матеріалів додано клопотання про відстрочення сплати судового збору, згідно якого позивач просить відстрочити Товариству з обмеженою відповідальністю "А.Т.У.А1" сплату судового збору за подання позову до ухвалення судового рішення у справі.

Клопотання обґрунтоване тим, що згідно звітів по дебетових та кредитових операціях за період з 01 січня 2014 року по 20 липня 2016 року, сформованих ПАТ КБ "Приватбанк", у позивача відсутні кошти для сплати судового збору. А також зазначає, що кошти, відносно яких позивачем заявлено позовні вимоги протиправно утримуються ПАТ КБ "Приватбанк" та законні вимоги позивача щодо їх перерахування на діючі рахунки відповідачем не виконуються, тому майновий стан позивача унеможливлює сплату останнім судового збору на момент звернення до суду із позовом.

Наведену позивачем мотивацію для відстрочки від сплати судового збору, суд вважає недостатньою з наступних підстав:

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно абз. 2, 3 п. 5 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Закону України Про судовий збір" від 05.07.2012р. №01-06/869/2012 особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки у ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відхиляючи клопотання про відстрочку сплати судового збору, суд виходив із мотивації, що на позивача поширюється дія ст. 42 Господарського кодексу України, згідно якої підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, а також дії пункту першої ст. 1 Закону України "Про підприємництво" від 07.02.1991 р. № 698/ХІІ (із внесеними змінами та доповненнями), що підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими, як суб'єкти підприємницької діяльності, у порядку встановленому законодавству. Позивачем не надано суду документів, які б належним чином підтверджували важкий фінансовий стан позивача як суб'єкта підприємницької діяльності, що є учасником процесу в господарському судочинстві, та могли б бути підставою для висновку про можливість надання йому відстрочки сплати судового збору.

У відповідності до п. 4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Зважаючи на викладене, суд не вбачає достатніх правових підстав для надання позивачу відстрочки сплати судового збору та повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

При цьому суд приймає до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

За змістом ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України , обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Вказані обставини є підставою для повернення позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду.

Додатково зазначаємо, що згідно з ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись ч. 2 ст. 34, ст. 36, п. 4 ч. 1 ст. 63, ст.ст. 86, 87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток: - позовна заява з доданими до неї додатками на 66 арк.

Суддя ОСОБА_1