РІШЕННЯ

16.08.2016Справа №910/13218/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/13218/16

за позовом Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди, м. Харків,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Холдинг Груп», м. Київ,

про стягнення 9 249,82 грн.,

за участю представників:

позивача - Пелішенко О.В. (довіреність від 02.02.2016 № 01/10-94);

відповідача - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Харківський національний педагогічний університет імені Г.С. Сковороди (далі - Університет) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Холдинг Груп» (далі - Товариство) про стягнення за неналежне виконання умов договору оренди державного нерухомого майна від 12.12.2013 № 5645-Н (далі - Договір): 4 102,37 грн. основної заборгованості; 287,16 грн. штрафу; 2 804,18 грн. пені; 1 882,11 грн. втрат від інфляції; 174 грн. 3% річних, а всього 9 249,82 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2016 порушено провадження у справі № 910/13218/16; призначено судовий розгляд на 16.08.2016.

05.08.2016 позивач подав суду документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні 16.08.2016 надав пояснення по суті спору; підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача у судове засідання 16.08.2016 не з'явилися; про причини неявки повноважних представників суд не повідомили; про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином; відповідач відзив на позовну заяву суду не подав.

Ухвала Господарського суду міста Києва була надіслана учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відміткою канцелярії на звороті такої ухвали та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Крім того, до матеріалів справи долучено конверт з копією ухвали суду, який було повернуто поштою з адреси відповідача з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 16.08.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складався протокол судового засідання, який долучений до матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2013 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (орендодавець) (далі - Фонд) та Товариством (орендар) укладено Договір, за умовами якого:

- орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно за адресою: м. Харків, вул. Блюхера,2, що перебуває на балансі Харківського національного університету імені Г.С.Сковороди (балансоутримувач): частину стіни нежитлового приміщення (права частина) будівлі учбового корпусу (блок А), площею 2,16 кв.м. та частину стіни нежитлового приміщення (ліва частина) будівлі учбового корпусу (блок А), площею 2,16 кв.м., загальною площею 4,32 кв.м., вартість якого визначена згідно з висновком про вартість оцінки на « 11» червня 2013 року і становить за незалежною оцінкою 16,600 грн.; частину стіни нежитлового приміщення будівлі учбового корпусу (блок Б) загальною площею 2,16 кв.м., вартість якого визначена згідно з висновком про вартість оцінки на « 11» червня 2013 року і становить за незалежною оцінкою 8 300 грн.; частину стіни нежитлового приміщення будівлі учбового корпусу (блок В) загальною площею 2,16 кв.м., вартість якого визначена згідно з висновком про вартість оцінки на « 11» червня 2013 року і становить за незалежною оцінкою 8 300 грн. (пункт 1.1 Договору);

- орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу, затвердженої постановою Кабінет Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - жовтень 2013 року - 413,32 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - грудень 2013 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за листопад, грудень 2013 року (пункт 3.1 Договору);

- нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (пункт 3.2 Договору);

- орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (пункт 3.3 Договору);

- орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримавачу щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним відповідно до вимог діючої Методики у співвідношенні: безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами у розмірі 50 %; на рахунок, визначений балансоутримувачем у розмірі 50 % (пункт 3.6. Договору);

- орендар зобов'язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює Орендар, вказується «Призначення платежу» за зразком, який надає Орендодавець листом при укладенні Договору) (пункт 5.3 Договору);

- Договір укладено строком на 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців, що діє з 12.12.2013 до 12.11.2016 (пункт 10.1. Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від Фонду - заступником начальника Волошаном Анатолієм Івановичем, який діяв на підставі положення та від відповідача - директором Черновою Вірою Миколаївною, яка діяла на підставі статуту, та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Отже, укладений учасниками процесу Договір за своєю правовою природою є договором з оренди державного майна.

Судом встановлено, що Фонд передав, а відповідач прийняв нежитлове приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі орендованого майна від 12.12.2013 № б/н, який підписано повноважними представниками Фонду, сторін і скріплено печатками.

У частині першій статті 762 ЦК України зазначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами першою та четвертою статті 286 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Крім того, пунктами 1 та 3 статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач з лютого 2015 року по червень 2016 року договірні зобов'язання в частині здійснення платежів з орендної плати виконує неналежним чином, не сплачує їх вчасно і в повному обсязі.

Так, загальна заборгованість з орендної плати за вказаний період складає 4 102,37 грн.; суду не подано доказів погашення Товариством боргу.

24.04.2015 позивач звертався до відповідача з листом № 01/10-457, в якому вимагав погасити заборгованість та попередив, що у разі непогашення боргу позивач звернеться з позовом до суду.

Університет подав суду докази, що підтверджують факт надсилання вказаного листа, а саме копію фіскального чеку від 24.04.2015 і копію рекомендованого повідомлення про вручення листа Товариству.

Відповідач залишив вимоги Університету без відповіді та належного реагування; грошові кошти не сплатив.

З огляду на невиконання відповідачем умов Договору позивач просить суд стягнути заборгованість з орендної плати.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення 4 102,37 грн. боргу з орендної плати є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Слід зазначити, що 30.12.2014 відповідач звернувся до позивача з листом, в якому просив припинити чинність Договору з 31.01.2015.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін.

Згідно зі статтею 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Разом з тим, суду не подано доказів того, що учасниками Договору були вчинені дії спрямовані на припинення чинності Договору у порядку пунктів 10.3 та 10.6 Договору.

Поданий позивачем акт огляду майна від 01.02.2015 № б/н не є належним документальним оформленням розірвання правочину чи припинення чинності Договору.

Крім основної заборгованості позивач просить суд стягнути з відповідача: штраф у сумі 287,16 грн.; 2 804,18 грн. пені; 174 грн. 3 % річних і 1 882,11 грн. втрат від інфляції (період нарахування: з 01.02.2015 до 30.06.2016).

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 ГК України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 3.7 Договору передбачено, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає стягненню до державного бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 Договору співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

У разі якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 7 % від суми заборгованості (пункт 3.8 Договору).

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони неправильні в частині визначення розміру 3 % річних.

За розрахунком суду стягненню з відповідача підлягає 173,99 грн. 3 % річних.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає частковому задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Холдинг Груп» (03680, м. Київ, вул. Солом'янська, 3, офіс 920; ідентифікаційний код: 37982944) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди (61002, м. Харків, вул. Артема, 29; ідентифікаційний код: 02125585): 4 102 (чотири тисячі сто дві) грн. 37 коп. боргу; 287 (двісті вісімдесят сім) грн. 16 коп. штрафу; 2 804 (дві тисячі вісімсот чотири) грн. 18 коп. пені; 1 882 (одну тисячу вісімсот вісімдесят дві) грн. 11 коп. втрат від інфляції; 173 (сто сімдесят три) грн. 99 коп. 3% річних та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 18.08.2016.

Суддя І.Д. Курдельчук