КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"27" липня 2016 р. Справа №911/5077/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Зеленіна В.О.

розглянувши апеляційну скаргу Державного сільськогосподарського підприємства «Головний селекційний центр України»

на рішення Господарського суду Київської області від 13.04.2016р.

у справі №911/5077/15 (суддя Бацуца В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Агродім"

до відповідача Державного сільськогосподарського підприємства "Головний селекційний центр України"

про стягнення 1 184 129, 50 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Агродім" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Державного сільськогосподарського підприємства "Головний селекційний центр України" про стягнення 1 110 978, 00 грн. інфляційних збитків, 73 151,50 грн. 3 % річних.

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.04.2016р. у справі №911/5077/15 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного сільськогосподарського підприємства "Головний селекційний центр України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Агродім" 1 137 576,00 грн. інфляційних збитків, 72 764,97 грн. 3 % річних.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державне сільськогосподарське підприємство «Головний селекційний центр України» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Київської області від 13.04.2016р. у справі №911/5077/15 та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2016р., апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Пашкіна С.А., Зеленін В.О.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги Державного сільськогосподарського підприємства «Головний селекційний центр України» та додані до неї документи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржнику з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, яка набрала чинності з 01.09.2015 р., закріплено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про державний бюджет на 2015 рік" встановлено розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2015 року в розмірі 1218,00 грн.

Відповідно ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

За подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, апеляційних скарг у справі про банкрутство, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами судовий збір справляється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (підпункт 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції від 01.09.2015р.).

Враховуючи вищевикладене, сума судового збору, яка повинна бути сплачена заявником за подання даної апеляційної скарги, становить 19538,13 грн. та розраховується наступним чином: 17761,94 грн. (сума, яка була сплачена до суду першої інстанції з урахуванням розміру позовних вимог) * 110% (при поданні апеляційної скарги) = 19538,13 грн.

Проте, Державним сільськогосподарським підприємством «Головний селекційний центр України» до апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з тим, у тексті апеляційної скарги відповідач просив суд апеляційної інстанції на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір" звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Скаржник посилався на його скрутне матеріальне становище, яке полягає у відсутності будь-яких дотаційних надходжень із Державного бюджету, а також тією обставиною, що всі банківські рахунки підприємства знаходяться під арештом. В підтвердження зазначеного апелянтом надано постанову державної виконавчої служби про арешт його коштів №47657052 від 10.06.2015р.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й державні підприємства, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Окрім того, господарському суду надано лише право, а не покладено обов`язок у будь-якому випадку задовольняти клопотання учасників судового процесу про звільнення від сплати ними судового збору. Тобто, вказана норма є суб`єктивною та застосовується лише у випадку, коли заявник надасть суду дійсно переконливі докази скрутного матеріального становища, яке перешкоджає йому вчинити необхідні дії по сплаті судового збору.

Колегія зазначає, що доказами про неплатоспроможність можуть бути - фінансова звітність, відомості про рух грошових коштів на банківських рахунках, відомості про наявність дебіторської або кредиторської заборгованості та інше. Надана апелянтом постанова про арешт його коштів не може вважатися належним доказом, зокрема, з неї не вбачається неможливість сплати судового збору у встановлено розмірі та відсутності у заявника коштів на його сплату, що б слугувало підставою для звільнення від сплати судового збору по даній справі.

Аналогічна правова позиція, щодо обґрунтування підстав звільнення від сплати судового збору у зв'язку з накладенням арешту на рахунки, викладена у Постанові Вищого господарського суду України від 29.02.2016р. у справі № 905/1727/15.

Крім цього, відсутність дотаційних надходжень із Державного бюджету не може вважатися підставою для звільнення від сплати судового збору в силу ст. 129 Конституції України.

Оскільки звільнення від сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується за наявності виключних обставин, яких у даному випадку скаржником не доведено, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

У відповідності до п. 3 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Разом з тим, відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення у справі №911/5077/15 винесено 13.04.2016р., а підписано 10.05.2016р. Отже, останнім днем строку на подання апеляційної скарги на вказане рішення відповідно до вимог ст. 93 Господарського процесуального кодексу України є 20.05.2016р.

Апеляційна скарга, відповідно до штампу на конверті передана до поштового відділення 13.07.2016р., тобто, з пропуском строку на подання апеляційної скарги.

Отже, апеляційна скарга була подана з пропуском строку, встановленого для її подання ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання.

Колегія суддів зазначає, що клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження розглянуто не було у зв'язку з встановленим вищезазначеним недоліком.

Згідно ч. 4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у п. 3 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга може бути подана повторно.

При цьому, слід роз'яснити апелянту, що повернення апеляційної скарги з підстав, передбачених п. 4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду за наявності клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, необхідність подання якого, передбачена ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 86, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні клопотання Державного сільськогосподарського підприємства «Головний селекційний центр України» про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

2.Апеляційну скаргу Державного сільськогосподарського підприємства «Головний селекційний центр України» на рішення Господарського суду Київської області від 13.04.2016р. у справі №911/5077/15 з доданими до неї матеріалами повернути скаржнику без розгляду.

3.Матеріали справи № 911/5077/15 повернути до господарського суду першої інстанції.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді С.А. Пашкіна

В.О. Зеленін