ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2016 року Справа № 904/180/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сизько І.А. (доповідач),

суддів: Герасименко І.М., Кузнецової І.Л.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: Пісний А.В., довіреність №б/н від 30.06.2016р.;

від відповідача-2: Мирошник Т.Ю., довіреність №б/н від 12.02.2015р.;

представники відповідача-1, відповідача-3, третьої особи-1 та третьої особи-2 у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "СГ Еквіпмент Лізинг Україна" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2016р. по справі №904/180/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СГ Еквіпмент Лізинг Україна", м. Київ

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт-Сервіс", м.Дніпропетровськ

до відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "Поліграф Дженерал Україна", м. Черкаси

до відповідача-3: товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика етикетки "Мікко", м. Харків

третя особа-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_3, м. Харків

третя особа-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: SG Transportation Leasing Austria GmbH, м. Київ

про спонукання до виконання мирової угоди шляхом стягнення 18 226 268, 71 грн.

ВСТАНОВИВ:

В січні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "СГ Еквіпмент Лізинг Україна" (далі ТОВ "СГ Еквіпмент Лізинг Україна") звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт-Сервіс" (далі ТОВ "Прінт-Сервіс"), товариства з обмеженою відповідальністю "Поліграф Дженерал Україна" (далі ТОВ "Поліграф Дженерал Україна") та до товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика етикетки "Мікко" (далі ТОВ "Фабрика етикетки "Мікко") про спонукання до виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Харківської області від 29.04.2013р. у справі №5023/6093/12, шляхом стягнення солідарно з вказаних юридичних осіб на користь позивача заборгованості у сумі 18 226 268, 71 грн. та судовий збір, про що видати накази.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2015р. залучено до участі у справі третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_3.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2015р. по справі №904/180/15, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.06.2015р., в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.09.2015р. по справі №904/180/15 касаційну скаргу ТОВ "СГ Еквіпмент Лізинг Україна" задоволено частково; постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.06.2015р. та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2015р. у справі №904/180/15 скасовано; справу №904/180/15 направлено на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2015р. справу №904/180/15 прийнято до свого провадження та залучено до участі у справі третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - SG Transportation Leasing Austria GmbH.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2016р. по справі №904/180/15 (суддя Панна С.П.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог господарський суд виходив з того, що позивач не надав доказів підтвердження факту звернення до господарського суду Харківської області з вимогою про надання йому ухвали про затвердження мирової угоди, оформленої як виконавчий документ у відповідності до вимог ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження"; позивач в зв'язку з укладенням договору про відступлення права вимоги не звертався до суду по справі №5023/6093/12 в порядку ст. 25 Господарського процесуального кодексу України із заявою про заміну сторони її правонаступником, тому не є стороною мирової угоди та не набув процесуального права на звернення до господарського суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ "СГ Еквіпмент Лізинг Україна" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2016р. по справі №904/180/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі, з урахуванням доповнень до апеляційної скарги від 10.03.2016р., скаржник посилається на те, що рішення господарського суду Дніпропетровської області прийнято з порушенням норм матеріального права, а саме, ст. ст. 16, 512-514 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України, ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", та процесуального права, а саме, ст. ст. 4-2, 25, 43, 78, 84, 85, 111-12 Господарського процесуального кодексу України; господарський суд фактично продублював зміст судових рішень, які були скасовані Вищим господарським судом України, не надавши вказаним у постанові Вищого господарського суду України від 30.09.2015р. обставинам правової оцінки, залишивши поза увагою вказівки суду касаційної інстанції; ухвалами господарського суду Харківської області від 03.03.2014р. у справі №5023/6093/12, залишеними без змін постановами Харківського апеляційного господарського суду від 24.04.2014р., встановлено, що ухвала господарського суду Харківської області від 29.04.2013р. у справі №5023/6093/12, якою затверджено мирову угоду, не відповідає вимогам ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", а відтак не є виконавчим документом, що унеможливлює її пред'явлення до виконання в Державну виконавчу службу; право вимоги за договором купівлі-продажу №Е312542 від 10.07.2008р. перейшло від SG Transportation Leasing Austria GmbH до ТОВ "СГ Еквіпмент Лізинг Україна" на підставі договору про відступлення право вимоги від 31.07.2014р., тобто, позивач є кредитором у зобов'язанні, а тому й стягувачем за мировою угодою; позивач як кредитор не може захистити своє порушене право шляхом примусового виконання мирової угоди у справі №5023/6093/12 у зв'язку із невідповідністю виконавчого документа закону, що встановлено судовими рішеннями у тій же справі, внаслідок чого відкрити виконавче провадження з примусового виконання ухвали, якою затверджено мирову угоду, неможливо; здійснити процесуальну заміну кредитора в порядку ст. 25 Господарського процесуального кодексу України по справі №5023/6093/12 немає змоги внаслідок припинення у ній провадження; боржники за мировою угодою продовжують користуватися майном та коштами, належними стягувачу, а стягувач позбавлений можливості захистити своє порушене право у примусовому порядку; суд першої інстанції не надав оцінку порушеним правам позивача, мотивуючи рішення виключно формальними підставами, які були спростовані судом касаційної інстанції у даній справі.

В відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Поліграф Дженерал Україна" просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2016р. по справі №904/180/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ "СГ Еквіпмент Лізинг Україна" - без задоволення.

В поясненнях на апеляційну скаргу SG Transportation Leasing Austria GmbH просить задовольнити апеляційну скаргу позивача; рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2016р. по справі №904/180/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ "СГ Еквіпмент Лізинг Україна" задовольнити.

ТОВ "Прінт-Сервіс", ТОВ "Фабрика етикетки "Мікко", ОСОБА_3 відзив на апеляційну скаргу не надали, не реалізували процесуальне право на участь у судовому засіданні.

Ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду про призначення судових засідань по справі надсилались ТОВ "Прінт-Сервіс" та ТОВ "Фабрика етикетки "Мікко" за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Отже, ухвали суду було надіслано за належною адресою і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на відсутність адресата, закінчення строку зберігання поштового відправлення (т. 2 а.с. 167; т. 3 а.с. 4, 23, 34, 41, 45, 82, 133), або не повернуто взагалі підприємством зв'язку.

У разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вважається, що ухвала у справі вручена їм належним чином.

Відповідальність за несвоєчасне повідомлення органів реєстрації про зміну місцезнаходження покладається безпосередньо на юридичну особу.

У зв'язку з нез'явленням в судові засідання представників ТОВ "Прінт-Сервіс" та ТОВ "Фабрика етикетки "Мікко" розгляд справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом неодноразово відкладався (15.03.2016р., 12.04.2016р., 12.05.2016р., 21.07.2016р.).

За таких обставин суд вважає, що ним вжиті достатні заходи для повідомлення відповідачів про дату, час та місце проведення судових засідань по справі.

ТОВ "Поліграф Дженерал Україна" подано клопотання про зупинення провадження по справі до розгляду господарським судом справи №922/1074/16 за позовом ТОВ "СГ Еквіпмент Лізинг Україна" до ТОВ "Прінт-Сервіс" про витребування майна.

Клопотання не підлягає задоволенню, оскільки частиною 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає вичерпний перелік підстав для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду, не передбачено можливості скасування (зміни) рішення суду першої інстанції у зв'язку із зміною обставин, що існували станом на день прийняття рішення місцевого господарського суду, до того ж ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2016р. провадження по справі №922/1074/16 за позовом ТОВ "СГ Еквіпмент Лізинг Україна" до ТОВ "Прінт-Сервіс" про витребування майна зупинене до вирішення даної справи №904/180/15.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

По справі №5023/6093/12 господарським судом Харківської області розглядався спір за позовом SG Transportation Leasing Austria GmbH до ТОВ "Прінт-Сервіс", ТОВ "Фабрика етикетки "Мікко", ТОВ "Поліграфічне підприємство "Мікко-Сервіс", ТОВ "Поліграф Дженерал Україна" про солідарне стягнення грошових коштів в сумі 5 280 153, 38 доларів США та вилучення предметів купівлі за договором купівлі-продажу №Е312542 від 10.07.2008р.

В квітні 2013 року сторони у вказаній справі звернулися до суду із заявою про затвердження мирової угоди.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.04.2013р. по справі №5023/6093/12 затверджено мирову угоду по справі; провадження стосовно відповідача ТОВ "Поліграфічне підприємство "Мікко-Сервіс" припинено у зв'язку з припиненням діяльності останнього як суб'єкта господарювання; провадження у справі №5023/6093/12 припинено.

Мировою угодою, укладеною сторонами 22.04.2013р. та затвердженою ухвалою господарського суду Харківської області від 29.04.2013р. по справі №5023/6093/12, зокрема, було передбачено графік погашення солідарно ТОВ "Прінт-Сервіс", ТОВ "Фабрика етикетки "Мікко", ТОВ "Поліграф Дженерал Україна" заборгованості в сумі 960 972, 03 доларів США до 30.04.2014р. і сплату судового збору в сумі 64 380, 00 грн. до 15.05.2013р., а у випадку прострочення оплати на 15 робочих днів або більше, або розміру, або порядку сплати коштів, примусовому стягненню підлягає сума заборгованості, а також збитки в сумі 192 194, 00 доларів США.

Внаслідок невиконання мирової угоди відповідачами (боржниками) SG Transportation Leasing Austria GmbH як кредитор та стягувач звернувся до державної виконавчої служби з заявами про примусове виконання мирової угоди.

З метою виконання судової ухвали про затвердження мирової угоди відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області були відкриті виконавчі провадження №41900685 та №41525816 щодо боржників ТОВ "Прінт-Сервіс" та ТОВ "Поліграф Дженерал Україна".

В лютому 2014 року вказані юридичні особи (боржники) подали до господарського суду Харківської області скарги на дії органів Державної виконавчої служби.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 03.03.2014р. по справі №5023/6093/12, залишеними без змін постановами Харківського апеляційного господарського суду від 24.04.2014р., визнано незаконними дії державної виконавчої служби щодо прийняття до виконання заяв про відкриття виконавчих проваджень; прийняття до виконання ухвали №5023/6093/12 від 29.04.2013р.; відкриття виконавчих проваджень шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, накладання арешту на майно шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладання арешту на кошти шляхом винесення постанови про арешт коштів боржника, стягнення виконавчого збору. Відповідні постанови державного виконавця визнані недійсними з моменту їх винесення, з процесуальних підстав.

31.07.2014р. між SG Transportation Leasing Austria GmbH (цедент) та ТОВ "СГ Еквіпмент Лізинг Україна" (цесіонарій) укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого цесіонарій стає власником майна, яке є предметом договору купівлі-продажу №Е312542 від 10.07.2008р., укладеного між цедентом та ТОВ "Прінт-Сервіс" (боржник), та кредитором за договором купівлі-продажу №Е312542 від 10.07.2008р., укладеним між цедентом та боржником; до цесіонарія також перейшло право вимоги, що виникає на підставі додатку №5 від 10.07.2008р. до договору купівлі-продажу - договору особистої поруки, укладеного між цедентом, боржником та ТОВ "Фабрика етикетки "Мікко" (поручитель); цесіонарій отримує право вимоги, що виникає на підставі додатку №6 від 10.07.2008р. до договору купівлі-продажу - договору особистої поруки, укладеного між цедентом, боржником та ТОВ "Поліграфічне підприємство "Мікко-Сервіс" (поручитель); цесіонарій отримує право вимоги, що виникає на підставі додатку №7 від 10.07.2008р. до договору купівлі-продажу - договору особистої поруки, укладеного між цедентом, боржником та ТОВ "Поліграф Дженерал Україна" (поручитель); цесіонарій отримує право вимоги, що виникає на підставі додатку №8 від 10.07.2008р. до договору купівлі-продажу - договору особистої поруки, укладеного між цедентом, боржником та ОСОБА_3 (поручитель), з метою забезпечення зобов'язання ТОВ "Прінт-Сервіс" за договором купівлі-продажу №Е312542 від 10.07.2008р.

ТОВ "СГ Еквіпмент Лізинг Україна", посилаючись на те, що його права, як нового кредитора за договором про відступлення права вимоги від 31.07.2014р. у правовідносинах з боржниками за договором купівлі-продажу та стягувача за мировою угодою порушені, у зв'язку з невиконанням боржниками умов останньої, та невідповідністю ухвали про затвердження мирової угоди вимогам, встановленим для виконавчих документів, звернувся з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За положеннями ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов'язання, відповідно ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доказів виконання зобов'язань за умовами мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Харківської області від 29.04.2013р. у справі №5023/6093/12, відповідачами суду не надано.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 03.03.2014р. у справі №5023/6093/12, залишеними без змін постановами Харківського апеляційного господарського суду від 24.04.2014р., встановлено, що ухвала господарського суду Харківської області від 29.04.2013р. про затвердження мирової угоди не відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження"; дії державної виконавчої служби щодо відкриття виконавчого провадження відносно ТОВ "Поліграф Дженерал Україна" та ТОВ "Прінт-ссрвіс", примусового виконання виконавчого документа є незаконними, а прийняті державною виконавчою службою постанови - недійсними з моменту їх винесення.

Судами встановлено, що на виконавчому документі (копії ухвали господарського суду Харківської області від 29.04.2013р. по справі №5023/6093/12 про затвердження мирової угоди) відсутні підписи суддів та відбиток гербової печатки, відсутні вказівки на те, що обов'язок чи право стягнення є солідарним, що не відповідає вимогам, які ставляться у ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" до виконавчого документу, відтак ухвала господарського суду Харківської області від 29.04.2013р. у справі №5023/6093/12 про затвердження мирової угоди не є виконавчим документом.

По справі №5023/6093/12 судом при огляді оригіналу виконавчого провадження встановлено, що стягувач до заяв про відкриття виконавчого провадження додав копії ухвали господарського суду Харківської області від 29.04.2013р. у справі №5023/6093/12 з відбитком штампу "Згідно з оригіналом" засвідчений 13.01.2014р. секретарем судового засідання із відбитком круглої печатки господарського суду Харківської області, а також написом про набрання ухвалою законної сили 29.04.2013р., при цьому, в порушення вимог чинного законодавства на вказаних копіях ухвали відсутні підписи колегії суддів та відбиток гербової печатки суду.

Наслідком визнання недійсними постанов державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження стало повернення ухвал про затвердження мирової угоди стягувачу па підставі п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", про що на останньому аркуші ухвали про затвердження мирової угоди державною виконавчою службою зроблено відповідний напис.

Представник SG Transportation Leasing Austria GmbH звернувся до господарського суду Харківської області із заявою, в якій просив суд видати повторно належно оформлені прошиті, скріплені гербовою печаткою та підписами суддів 4 примірники ухвали про затвердження мирової угоди.

У відповідь на зазначену заяву 04.03.2014р. суд видав представнику SG Transportation Leasing Austria GmbH супровідний лист разом із 4 примірниками ухвали, однак, повторно видані примірники ухвали про затвердження мирової угоди також не містили гербової печатки суду і не є оригіналами, а лише - копіями, засвідченими круглою печатко суду і підписом секретаря.

В п. 1.6.6 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20.02.2013р. №28, визначено, що гербова печатка суду використовується у випадках, передбачених законодавством, а саме: для засвідчення договорів, посвідчень, грошових та банківських документів, доручень, трудових книжок, довідок про місце роботи і розмір заробітної плати, бухгалтерської, статистичної звітності, фінансових планів, номенклатури справ, виконавчих документів суду, ухвал про повернення судового збору, тощо.

Відповідно ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України ухвала є видом судового рішення.

Оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи (п. 2.6.10 Інструкції з діловодства в господарських судах України).

Згідно п. 2.6.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, учасникам судового процесу надсилаються (видаються) копії судових рішень, засвідчених відміткою "Згідно з оригіналом". Зазначається назва посади, особистий підпис відповідальної особи, яка засвідчує примірник, її ініціали, прізвище, дата засвідчення копії. Копія процесуального документа скріплюється відповідною (не гербовою) печаткою суду так, щоб відбиток печатки охоплював останні кілька літер назви посади відповідальної особи, що засвідчує документ.

В п. 3.19 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що наказ господарського суду про примусове виконання мирової угоди не може бути видано, оскільки провадження зі справи припинено. У разі ж ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди після закінчення строку (настання терміну) виконання нею своїх обов'язків за цією угодою:

- якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом у розумінні п. 2 ч. 2 ст. 17 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах;

- якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у ст. 18 названого Закону, то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ.

По справі №5023/6093/12 господарськими судами встановлено невідповідність виконавчого документа вимогам закону, внаслідок чого відкрити виконавче провадження з примусового виконання ухвали, якою затверджено мирову угоду, неможливо.

Згідно ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно ч. 4 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України про затвердження мирової угоди господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Зазначена норма кореспондується з приписами п. 7 ч. 1 ст. 80 цього Кодексу, згідно з якими господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Отже, затвердження господарським судом мирової угоди сторін з одночасним припиненням провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розцінюватися як два самостійних акти - окремо щодо затвердження мирової угоди і щодо припинення провадження у справі.

Провадження по справі №5023/6093/12 було припинено.

Право вимоги за договором купівлі-продажу №Е312542 від 10.07.2008р. перейшло до позивача від SG Transportation Leasing Austria GmbH на підставі договору про відступлення права вимоги від 31.07.2014р., а відтак позивач є кредитором у зобов'язанні та стягувачем за мировою угодою.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заборгованість боржників є солідарною і згідно з пунктами 2, 3, 4, 10 мирової угоди становить 1 153 166,03 дол. США (з яких 960 972, 03 дол. США - заборгованість за договором (п. 3 мирової угоди); 192 194, 00 дол. США - збитки (п. 2 та п. 10 мирової угоди)) та 64 380,00 грн. судового збору (п. 4 мирової угоди).

В п. 3.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що ціна позову про стягнення іноземної валюти визначається в іноземній валюті та національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову (п. 4 ч. 1 ст. 55 Господарського процесуального кодексу України). При визначенні ціни позову, поданого в іноземній валюті, необхідно виходити з тієї валюти, в якій провадились чи повинні бути проведені розрахунки між сторонами. У разі подання позову про стягнення національної валюти України - еквіваленту іноземної валюти ціна позову визначається в національній валюті України за офіційним курсом, визначеним Національним банком України, на день подання позову. За змістом згаданого припису п. 4 ч. 1 ст. 55 Господарського процесуального кодексу України у разі подання до господарського суду позову про стягнення іноземної валюти обов'язковим є зазначення еквіваленту в національній валюті України (гривнях).

У постанові Верховного Суду України від 02.07.2014р. по справі №6-79цс14 визначено, що аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст. ст. 192, 533 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов'язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і його виконання є національна валюта України - гривня.

Звертаючись з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, зобов'язання в якій визначено в іноземній валюті, позивач в прохальній частині позову зазначив до стягнення суму в розмірі 18 226 268, 71 грн., що розрахована позивачем у національній валюті України по курсу долара США станом на 09.01.12.2015р. (дату складання позову), який по курс НБУ становив 1 574, 9587 грн. за 100 дол. США.

Суд апеляційної інстанції вбачає доведеними та обґрунтованими заявлені позовні вимоги, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, враховуючи, що: позивач придбав у первісного кредитора право вимоги до відповідачів; борг відповідачів підтверджений рішенням суду; ухвала господарського суду Харківської області від 29.04.2013р. по справі №5023/6923/12 про затвердження мирової угоди, що подавалася до виконавчої служби, не відповідає вимогам, які ставляться до виконавчого документа відповідно ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", що встановлено судовим рішенням; суд видав ухвалу про затвердження мирової угоди (повторно), яка також не оформлена як виконавчий документ (не є оригіналом та не містить відбитку гербової печатки); звернутись із заявою про заміну сторони правонаступником у виконавчому провадженні в порядку ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" позивач не може, оскільки виконавче провадження не відкривалось; внаслідок затвердження мирової угоди провадження у справі припинено; внесення змін чи доповнень до укладеної й затвердженої судом мирової угоди чинним законодавством не передбачено; відповідачі не виконали свого обов'язку щодо сплати грошових коштів у встановлений строк.

Стосовно доводів ТОВ "Поліграф Дженерал Україна", викладених в відзиві на апеляційну скаргу, слід зазначити:

по-перше, щодо припинення зобов'язань по договору №Е312542 від 10.07.2008р. розірванням цього договору, то відповідно до частин другої і третьої ст. 653 Цивільного кодексу України в разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Зі змісту цих норм випливає, що домовленість сторін про розірвання договору не виключає проведення між сторонами розрахунків за зобов'язаннями, що виникли до розірвання договору, в тому числі застосування заходів майнової відповідальності за невиконання (неналежне виконання) грошових зобов'язань. Аналогічна позиція викладена в п. 1.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань". Отже, розірвання договору не є підставою для припинення зобов'язання в частині здійснення відповідачами розрахунків за спірним договором;

по-друге, щодо припинення зобов'язання з розрахунків за договором №Е312542 від 10.07.2008р. в частині, яка врегульована мировою угодою, з дати затвердження мирової угоди, то прийняття господарським судом ухвали про затвердження мирової угоди, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, а в п. 9 мирової угоди визначено, що з моменту отримання SG Transportation Leasing Austria GmbH від відповідачів коштів, згідно п. 3, п. 4 мирової угоди, всі зобов'язання, що випливають із умов договору вважаються припиненими;

по-третє, стосовно набуття позивачем статусу кредитора за мировою угодою, то на підставі договору про відступлення права вимоги від 31.07.2014р., укладеного між позивачем та SG Transportation Leasing Austria GmbH, позивач став новим кредитором ТОВ "Прінт-Сервіс" та його поручителів за договором купівлі-продажу від 10.07.2008р. №Е312542. Позивачем в якості доказу оплати на користь SG Transportation Leasing Austria GmbH 960 972, 03 доларів США за відступлення прав вимоги надано відповідне платіжне доручення та банківську виписку.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "СГ Еквіпмент Лізинг Україна", м. Київ задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2016р. по справі №904/180/15 скасувати.

Позов задовольнити повністю.

Спонукати товариство з обмеженою відповідальністю "Прінт-Сервіс", товариство з обмеженою відповідальністю "Поліграф Дженерал Україна" та товариство з обмеженою відповідальністю "Фабрика етикетки "Мікко" до виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Харківської області від 29.04.2013р. у справі №5023/6093/12, шляхом стягнення солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт-Сервіс", товариства з обмеженою відповідальністю "Поліграф Дженерал Україна" та товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика етикетки "Мікко" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СГ Еквіпмент Лізинг Україна" заборгованості у сумі 18 226 268, 71 грн.

Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт-Сервіс", товариства з обмеженою відповідальністю "Поліграф Дженерал Україна" та товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика етикетки "Мікко" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СГ Еквіпмент Лізинг Україна" 1 218, 00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, 609, 00 грн. та 1 339, 80 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг, 852, 60 грн. витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги.

Виконання постанови доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя І.А. Сизько

Суддя І.М. Герасименко

Суддя І.Л. Кузнецова

(Повний текст постанови складений 12.08.2016р.)