ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2016р. Справа№ 914/1791/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма ДІАМАНТ ЛТД», м. Полтава

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «КІРОВОГРАД ВІРТУС», м. Львів

про: стягнення 82 544,40 грн. заборгованості за дистрибюторським договором № 9-д від 04.05.2016 року

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Зусько І.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність вих.№328 від 12.07.2016 р.)

від відповідача: не зявився

Представнику позивача розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. У судовому засіданні 09.08.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма ДІАМАНТ ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «КІРОВОГРАД ВІРТУС» про стягнення 82 544,40 грн. заборгованості за дистрибюторським договором № 9-д від 04.05.2016 року.

Ухвалою суду від 04.07.2016 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 19.07.2016 року. Ухвалою суду від 19.07.2016 року розгляд справи відкладено на 09.08.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконанням відповідачем умов Дистрибюторського договору № 9-д від 04.05.2016 року в частині оплати вартості поставленої продукції, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, вимог попередніх ухвал суду не виконав, проти задоволення позову у встановленому законом порядку не заперечив. 26.07.2016 року на адресу суду повернувся надісланий на юридичну адресу відповідача (79018, м. Львів, вул. Залізнична, буд. 20, оф. 12) згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, поштовий конверт з копією ухвали Господарського суду Львівської області від 19.07.2016 року про відкладення розгляду справи з відміткою «вибули».

Відтак, відповідач належно повідомлявся про час та місце проведення судового засідання. Відповідно до ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно та обєктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

04.05.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма ДІАМАНТ ЛТД» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КІРОВОГРАД ВІРТУС» (Дистрибютор) укладено Дистрибюторський договір №9-д (Договір), відповідно до п.1.1. якого Продавець на термін дії цього Договору призначає Дистрибютора в якості дистрибютора з продажу своєї Продукції на території його діяльності, визначеної в п.9.1. цього Договору (Територія) та на умовах, визначених цим Договором.

У відповідності до п.2.1. Договору Продавець, на умовах, передбачених цим Договором, поставляє Продукцію Дистрибютору в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у видаткових накладних, які свідчать про прийом-передачу Продукції, а Дистрибютор здійснює оплату отриманої продукції та організовує на Території прямий (безпосередньо у роздрібну торгову точку) та непрямий (через посередників) продаж Продукції на умовах визначених цим Договором.

На виконання даного Договору, 11.05.2016 р. позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 82544,40 грн.

Факт поставки вказаної продукції підтверджується товарно-транспортною накладною №534 від 11.05.2016 р.

Всупереч взятим на себе зобовязанням згідно Договору відповідач не оплатив вартість поставленої позивачем продукції, внаслідок чого в нього виникла заборгованість в розмірі 82544,40 грн.

Відповідач проти задоволення позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не подав, про наявність таких не повідомив.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення повністю з огляду на наступне.

Згідно ст. 175 Господарського Кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобовязання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон повязує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Між сторонами у справі виникли договірні відносини на підставі Дистрибюторського договору № 9-д від 04.05.2016 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму.

Матеріалами справи підтверджено належне виконання позивачем своїх зобовязань за Договором в частині поставки продукції на суму 82544,40 грн., що підтверджується долученою до матеріалів справи товарно-транспортною накладною №534 від 11.05.2016 р.

Пунктом 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 20.02.98 за №128/2568 визначено, товарно-транспортна накладна це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їхнього переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

У свою чергу відповідач не виконав свого обовязку за Договором щодо оплати вартості поставленої продукції.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з п.9.5. Договору відстрочка платежів на користь Продавця за цим Договором надається на строк, що не перевищує 21 (двадцять одного) календарних днів з дня отримання Дистрибютором продукції.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачені наслідки порушення зобовязання.

З огляду на викладене, суд вважає підставними та обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 82 544,40 грн. заборгованості за дистрибюторським договором № 9-д від 04.05.2016 року.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки спір виник з вини відповідача, у відповідності до ст. 49 ГПК України судовий збір у розмірі 1378,00 грн. слід покласти на нього у повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, ст.ст. 526, 530, 610, 625, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 175 Господарського кодексу України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «КІРОВОГРАД ВІРТУС» (79018, м. Львів, вул. Залізнична, будинок 20, офіс 12; ; р/р 7894 в ПАТ «УкрСиббанк» м. Харків, МФО 351005) на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма ДІАМАНТ ЛТД» (36014, м. Полтава, вул. Островського, 57; код ЄДПОУ 13929625; р/р 4200 в АТ «ПроКредит Банк», м. Київ, МФО 320984) 82 544,40 грн. заборгованості за дистрибюторським договором № 9-д від 04.05.2016 року та 1378,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 15.08.2016 р.

Суддя Кидисюк Р.А