РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2016Справа №910/8469/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс»

До: 1. Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Віадукт»

Про визнання права власності

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Грищенко О.М. представник за довіреністю № б/н від 18.08.14.

Від відповідача-1: Вернигора В.А. представник за довіреністю № 2 від 11.01.16.

Від відповідача-2: не з'явився

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Головного сервісного центру МВС, Товариства з обмеженою відповідальністю «Віадукт» про визнання за позивачем права власності на транспортний засіб марки Polarsun, модель SZS6503A2, тип мікроавтобус, номер шасі (кузова, рами) LL2TC32P17J0088819, повна маса 2810, маса без навантаження 1720, категорія J, об'єм двигуна 2237, тип пального В, колір білий, рік випуску 2007, кількість сидячих місць з місцем водія 14, д.р.н. АА2779ЕТ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.16. порушено провадження у справі № 910/8469/16 та призначено її до розгляду на 26.05.16.

В судовому засіданні 26.05.16. судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача-1 про припинення провадження у справі № 910/8469/16 в частині вимог про зобов'язання його здійснити державну реєстрацію права власності на транспортний засіб.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.16. здійснено заміну Головного сервісного центру МВС, на належного відповідача-1 - Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві та відкладено розгляд справи на 14.06.16.

В судовому засіданні 14.06.16. позивачем було подано клопотання про покладення на нього судового збору.

За результатами судового засідання 14.06.16. розгляд справи було відкладено на 14.07.16., про що судом було прийнято відповідну ухвалу.

В судовому засіданні 14.07.16. відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.16. на підстав ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено на 28.07.16.

25.07.16. позивачем через відділ діловодства суд убуло подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 28.07.16. позивачем підтримано свої позовні вимоги.

Відповідач-1 в судовому засіданні 28.07.16. проти позову заперечував.

Відповідач-2 в судове засідання 28.07.16. вкотре не з'явився, вимоги попередніх ухвал суду в даній справі не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання та вимоги ухвал суду був повідомлений належним чином шляхом розміщення на інформації на сторінці Господарського суду міста Києва на офіційному веб-порталі «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет в розділі «Новини та події», в зв'язку з тим, що місцезнаходженням відповідача-2 за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: 99029, м. Севастополь, вул. Миколи музики, б. 78-А.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача-2 не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

При цьому, оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/8469/16.

В судовому засіданні 28.07.16. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, згідно протоколу № 201937 від 17.12.15. про проведення аукціону, позивач є переможцем аукціону (електронних торгів), який закінчився 17.12.15. по лоту 201937 щодо майна боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Віадукт», а саме: мікроавтобусу Polarsun, модель SZS6503A2, тип мікроавтобус, номер шасі (кузова, рами) LL2TC32P17J0088819, колір білий, рік випуску 2007, д.р.н. АА2779ЕТ.

17.12.15. між позивачем як Покупцем та відповідачем як Продавцем було підписано та скріплено печатками Договір № б/н купівлі-продажу майна (автотранспортного засобу) банкрута на аукціоні (далі - Договір), за умовами якого (п. 1.1) Продавець зобов'язався передати у власність Покупця мікроавтобус Polarsun, модель SZS6503A2, тип мікроавтобус, номер шасі (кузова, рами) LL2TC32P17J0088819, рік випуску 2007, д.р.н. АА2779ЕТ, пробіг на момент огляду 148 тис. км, що знаходиться в місті Київ, по вул. Острівна, 16.

Вартість майна, яке є предметом Договору, визначена шляхом аукціону та згідно із протоколом про проведення аукціону/електронних торгів № 201937 від 17.12.15. становить 23 695,00 грн. (п. 1.3 Договору).

Положеннями п. п. 2.1, 2.2 Договору сторони погодили, що передача майна Продавцем і прийняття його Покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна та оформляється актом приймання-передачі, що підписується сторонами. Право власності на об'єкт аукціону переходить до Покупця з моменту сплати його повної вартості на поточний рахунок Продавця та/або підписання сторонами акту приймання-передачі об'єкту аукціону.

22.12.15. між позивачем і відповідачем-2 було підписано і скріплено печатками акт приймання-передачі транспортного засобу за Договором, за яким відповідачем-2 було передано позивачу:

- мікроавтобус Polarsun, модель SZS6503A2, тип мікроавтобус, номер шасі (кузова, рами) LL2TC32P17J0088819, рік випуску 2007, д.р.н. АА2779ЕТ, пробіг на момент огляду 148 тис. км, що знаходиться в місті Київ, по вул. Острівна, 16;

- свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу мікроавтобус Polarsun, модель SZS6503A2, тип мікроавтобус, номер шасі (кузова, рами) LL2TC32P17J0088819, рік випуску 2007, д.р.н. АА2779ЕТ;

- ключі запалювання, ключі закриття/відкриття транспортного засобу мікроавтобус Polarsun, модель SZS6503A2, тип мікроавтобус, номер шасі (кузова, рами) LL2TC32P17J0088819, рік випуску 2007, д.р.н. АА2779ЕТ.

Розрахунок за майно здійснюється шляхом перерахування покупцем коштів в сумі, визначеній п. 1.3 Договору на розрахунковий рахунок організатора аукціону. Гарантійний внесок в сумі 4739,00 грн. без ПДВ сплачений Покупцем та зараховується до ціни продажу майна (п. п. 3.1, 3.2 Договору).

З наявної в матеріалах справи банківської виписки вбачається, що позивачем відповідачу-2 було сплачено грошові кошти за Договором в повному обсязі.

Позивач звертався до відповідача-1 із заявами про реєстрацію вказаного транспортного засобу, проте йому було відмовлено в реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» мікроавтобусу Polarsun, модель SZS6503A2, тип мікроавтобус, номер шасі (кузова, рами) LL2TC32P17J0088819, колір білий, рік випуску 2007, д.р.н. АА2779ЕТ.

Вказане і зумовило звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Частиною 1 статті 316 ЦК України визначено, що право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Приписами ст. 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

З моменту передачі майна власник набуває право на захист набутої власності передбаченими законом способами, отримує можливість здійснювати правомочності власника щодо володіння, користування та розпорядження майном, на нього переходить тягар власності і ризик випадкової загибелі або пошкодження майна.

Згідно ч.4 цієї статті, право власності на майно, що підлягає державній реєстрації, виникає у набувача з моменту державної реєстрації.

До державної реєстрації права власності за новим набувачем покупець за договором про відчуження майна, виконаним сторонами, не має права розпоряджатися цим майном, оскільки право власності на нього зберігається за продавцем, проте має право на захист свого володіння на підставі статті 396 ЦК. При цьому слід мати на увазі, що після оплати вартості проданого майна і передання його покупцеві, але до державної реєстрації переходу права власності, продавець також не має права ним розпоряджатися, оскільки це майно є предметом виконаного продавцем зобов'язання, яке виникло з договору про відчуження майна (пункт 1 частини першої статті 346 ЦК), а покупець є його законним володільцем.

У пункті 23 вищезазначеної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 передбачено, що суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача.

Крім того, до державної реєстрації права власності за новим набувачем покупець за договором про відчуження майна, виконаним сторонами, не має права розпоряджатися цим майном, оскільки право власності на нього зберігається за продавцем, проте має право на захист свого володіння на підставі статті 396 ЦК. При цьому слід мати на увазі, що після оплати вартості проданого майна і передання його покупцеві, але до державної реєстрації переходу права власності, продавець також не має права ним розпоряджатися, оскільки це майно є предметом виконаного продавцем зобов'язання, яке виникло з договору про відчуження майна (пункт 1 частини першої статті 346 ЦК), а покупець є його законним володільцем.

Крім того, виходячи зі змісту частини другої статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

При цьому, суд відзначає, що нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу транспортного засобу чинним законодавством України не передбачена.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Абзацем четвертим пункту 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014, передбачено, що відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини 1 статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Так, згідно Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 p. № 1388 (далі Порядок державної реєстрації автомобілів), для проведення перереєстрації транспортних засобів у разі їх відчуження до сервісних центрів МВС подаються засвідчені підписами сторін, що скріплені печатками, акти приймання-передачі транспортних засобів із зазначенням їх кольору, марки, моделі, року випуску, ідентифікаційних номерів складових частин (далі - реквізити), та документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про дорожній рух" державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування автомобілі, автобуси, самохідні машини, сконструйовані на шасі автомобілів, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, причепи, напівпричепи та мотоколяски. Власники таких транспортних засобів зобов'язані зареєструвати їх протягом десяти діб після придбання, одержання або виникнення підстав, що потребують внесення змін у реєстраційні документи, в органах державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України. Реєстрація майна, на відміну від реєстрації договору, не має правовстановлюючого значення. З такою реєстрацією законодавець не пов'язує виникнення у особи права власності.

У відповідності до пункту 5 вказаної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328, 329 ЦК).

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі зазначених вище документів, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» набуло у власність транспортний засіб марки Polarsun, модель SZS6503A2, тип мікроавтобус, номер шасі (кузова, рами) LL2TC32P17J0088819, повна маса 2810, маса без навантаження 1720, категорія J, об'єм двигуна 2237, тип пального В, колір білий, рік випуску 2007, кількість сидячих місць з місцем водія 14, д.р.н. АА2779ЕТ.

Доводи відповідача спростовуються викладеним вище та матеріалами справи.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за клопотанням позивача покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» (03187, м. Київ, вул. Академіка Глушкова, б. 40, корпус 5, офіс 526; ідентифікаційний код 38964292) на транспортний засіб марки Polarsun, модель SZS6503A2, тип мікроавтобус, номер шасі (кузова, рами) LL2TC32P17J0088819, повна маса 2810, маса без навантаження 1720, категорія J, об'єм двигуна 2237, тип пального В, колір білий, рік випуску 2007, кількість сидячих місць з місцем водія 14, державний номерний знак АА2779ЕТ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.08.16.

Суддя Т.М. Ващенко