ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року Справа № 915/710/16

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Укрфармгруп, вул. Героїв Севастополя, б. 48, м. Київ, 03061 ()

до відповідача ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул. Адміральська, б. 27/1, м. Миколаїв, 54001 ()

про визнання неправомірними та протиправними дій/рішення та зобов'язання вчинити дії

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність від 20.07.2016 року;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № 20 від 05.05.2016 року.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Укрфармгруп з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про:

- визнання безпідставними та протиправними дії/рішення посадових осіб Адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального виділення щодо початку розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у справі № 2-26.206/30-2016.

- зобовязання Адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального виділення вчинити дії, визначені статтею 49 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а саме закрити без прийняття рішення по суті провадження по справі № 2-26.206/30-2016 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 02.07.2016 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі. Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 21.07.2016 року.

В судовому засіданні 21.07.2016 року судом оголошувалась перерва до 26.07.2016 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 26.07.2016 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки) судом оголошено перерву до 01.08.2016 року.

В судовому засіданні 01.08.2016 року судом відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

26.07.2016 року до господарського суду Миколаївської області від представника позивача надійшли додаткові пояснення вх. № 13121/16 (арк. 70-75), у прохальній частині яких позивач просив суд визнати недійсним Розпорядження № 31-р від 07.06.2016 року адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення щодо початку розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у справі № 2-26.206/30-2016 .

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 26.07.2016 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки) додаткові пояснення вх. № 13121/16, які фактично є заявою про зміну предмета позову та подані після початку розгляду справи по суті, залишено судом без розгляду.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 01.08.2016 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України припинено провадження у справі в частині вимог про:

- визнання безпідставними неправомірними та протиправними дії посадових осіб Адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального виділення щодо початку розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у справі № 2-26.206/30-2016;

- зобовязання Адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального виділення вчинити дії, визначені статтею 49 Закону України Про захист економічної конкуренції, а саме закрити без прийняття рішення по суті провадження по справі № 2-26.206/30-2016 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та додаткових поясненнях (арк. 84-89, 99-100) та просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що рішення Адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального виділення щодо початку розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у справі № 2-26.206/30-2016 є неправомірним та протиправним, оскільки не відповідає вимогам ст. 19 Конституції України, ст. 17, 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», ст. 1, 5, 6, 37, 49, 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", п. 5, 17, 20-1 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, зазначених у письмовому відзиві на позов та письмових поясненнях (арк. 41-45, 92-93) та просив суд в позові відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив, що розпорядження Адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального виділення щодо початку розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у справі № 2-26.206/30-2016 прийнято в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України. Заперечення обґрунтовані приписами ст. 3, 14, 17, 22, 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», ст. 6, 35, 36, 37, 49, 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

03.02.2016 року в ОСОБА_1 обласній лікарні відбулось розкриття пропозицій учасників по процедурі відкриті торги на закупівлю провітамінів, вітамінів й гормонів; глікозидів та алкалоїдів рослинного походження та їх похідних; антибіотиків (наркотиків) 21.10.5 (глікозидів рослинного походження; їхніх солей, ефірів, естерів та їхніх похідних 21.10.53 - 00.00) - 7 лотів згідно оголошення № 000078 оприлюдненого у «Віснику державних закупівель» від 04.01.2016 року.

За результатами зазначеної процедури відбувся акцепт 05.02.2016 року. За результатами зазначених торгів 22.02.2016 року був укладений договір № 56 між ОСОБА_1 обласною лікарнею - закладом комунальної власності області в особі головного лікаря ОСОБА_4, що діє на підставі Статуту, з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрфармгруп» в особі директора ОСОБА_5, яка діє на підставі Статуту, з другої сторони.

Перевіркою стану дотримання законодавства при здійсненні закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти від 22.02.2016 року встановлено, що у складі пропозицій конкурсних торгів учасниками не в повному обсязі надані документи, передбачені вимогами документації конкурсних торгів.

Враховуючи неможливість усунення виявлених недоліків та подальше виконання умов договору, протоколом № 6 від 02.03.2016 року засідання комітету з конкурсних торгів вищезазначені торги було відмінено.

03.03.2016 року ОСОБА_1 обласною лікарнею заклад комунальної власності області направлено ТзОВ «Укрфармгруп» лист № 266/28.2-12 про розірвання договору № 56 від 22.02.2016 року (арк. 20).

02.03.2016 року до ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України найшов лист № 64/20-1948 від 02.03.2016 року від Управління Служби безпеки України в Миколаївській області щодо дослідження питання створення конкурентного середовища та захисту економічної конкуренції субєктами господарювання, яким повідомлено, що під час проведення у 2015 році Міською лікарнею швидкої медичної допомоги м. Миколаєва та ОСОБА_1 обласною лікарнею торгів на закупівлю лікарських засобів за бюджетні кошти були виявлені обставини, які можуть свідчити про порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій між учасниками торгів (арк. 64).

13.04.2016 року ОСОБА_1 обласним територіальним виділенням Антимонопольного комітету України направлено на адресу Антимонопольного комітету України лист № 2-291/1301-189 з метою проведення дослідження про надання повноважень на направлення запитів наступним юридичним особам ТзОВ «Укрфармгруп», ОКП «Буковина-Фарм», КП «Суми-Фарм», ТзОВ «Чернівціфармація» (арк. 63).

27.04.2016 року в.о. Голови Антимонопольного комітету України було винесено доручення № 12-01/2310 щодо дослідження наявності або відсутності ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях ТзОВ «Укрфармгруп» (код 39580810), ОКП «Буковина-Фарм» (код 21435200), КП «Суми-Фарм» (код 05399277) і ТзОВ «Чернівціфармація» (код 39091252) під час підготовки та участі цих суб'єктів господарювання у процедурах закупівлі лікарських засобів за бюджетні кошти, проведених Міською лікарнею швидкої медичної допомоги м. Миколаєва та ОСОБА_1 обласною лікарнею та за наявності підстав прийняти відповідні рішення (арк. 47).

29.04.2016 року на виконання доручення № 12-01/2310 ОСОБА_1 обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України направлено на адресу ТзОВ «Укрфармгруп» вимогу № 2-292/80-631 про надання інформації (арк. 16-19).

Розпорядженням Адміністративної колегії ОСОБА_1 територіального відділення Антимонопольного комітету України №31-р від 07.06.2016 року справа № 2-26.206/30-2016 розпочато розгляд справи у звязку з наявністю в діях Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфармгруп», (адреса: 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48) та Обласного комунального підприємства «Буковина - Фарм», (адреса: 58009, м. Чернігів, пров. Текстильників, 1) ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів) (арк. 14-15).

Супровідним листом № 2-292/80-819 від 10.06.2016 року ОСОБА_1 обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України направлено на адресу ТзОВ «Укрфармгруп» розпорядження від 07.06.2016 року № 31-р по справі № 2-26.206/30-2016 (арк. 13).

Предметом спору у даній справі є вимога про визнання неправомірним та протиправним рішення Адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального виділення щодо початку розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у справі № 2-26.206/30-2016.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині:

- здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції;

- контролю за концентрацією, узгодженими діями субєктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) субєктами природних монополій.

Відповідно до п. 1, 2, 5, 7 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження, зокрема:

- розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, проводити розслідування або дослідження за цими заявами і справами;

- приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, попередні висновки стосовно узгоджених дій, концентрації;

- при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом;

- проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб'єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняття розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

При розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України:

збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень;

отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи.

Статтею 36 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначені підстави для початку розгляду справи.

Відповідно до цієї норми Закону органи Антимонопольного комітету України розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за:

- заявами суб'єктів господарювання, громадян, об'єднань, установ, організацій про порушення їх прав внаслідок дій чи бездіяльності, визначених цим Законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- поданнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- власною ініціативою органів Антимонопольного комітету України.

Таким чином, заява не є єдиною підставою для початку розгляду органами АМКУ справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що спростовує твердження позивача.

Частиною 1 ст. 37 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що у разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення, органи Антимонопольного комітету України приймають розпорядження про початок розгляду справи.

Таким чином, висновок про наявність ознак порушення повинен ґрунтуватися на відповідних обставинах та доказах і вони повинні бути отримані (виявлені) органом АМКУ ще до початку розгляду справи.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються: спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» вчинення антиконкурентних узгоджених дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, антиконкурентні узгоджені дії.

Так, як вбачається з вищевказаного листа ОСОБА_1 обласної лікарні № 266/28.2-12 від 03.03.2016 року перевіркою стану дотримання законодавства при здійсненні закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти від 22.02.2016 року встановлено, що у складі пропозицій конкурсних торгів учасниками не в повному обсязі надані документи, передбачені вимогами документації конкурсних торгів, що стало підставою для відміни вищевказаних торгів (протокол № 6 від 02.03.2016 року засідання комітету з конкурсних торгів), у зв'язку з неможливістю усунення виявлених недоліків (арк. 20).

Відповідно до інформації Управління СБУ у Миколаївській області № 64/20-1948 від 02.03.2016 року останнім зазначено про можливість під час проведення ОСОБА_1 обласною лікарнею процедури закупівлі лікарських засобів між її учасниками ОКП "Буковина-Фарм" та ТзОВ "Укрфармгруп" існування певних узгоджених дій, які на підставі вимог п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" могли призвести до спотворення результатів конкурсних торгів. Викладені в самій інформації обставини отримані Управлінням СБУ у Миколаївській області та грунтуються на результатах перевірки обладнання та матеріально-технічної бази вищевказаних суб'єктів господарювання (зокрема, встановлено використання в господарській діяльності одного транспортного засобу ОКП "Буковина-Фарм" та ТзОВ "Укрфармгруп"), договорі про спільну діяльність від 31.10.2014 року № 171-СД/14, укладеному між ОКП "Буковина-Фарм" та ТзОВ "Чернівціфармація", встановленні факту того, що одним із засновників як ТзОВ "Чернівціфармація", так і ТзОВ "Укрфармгруп" є одна й та сама особа ОСОБА_6, встановленні фактів подання недостовірної інформації ОКП "Буковина-Фарм" у власній пропозиції до комітету конкурсних торгів лікарні (арк. 64, 95-98).

Вказані обставини та інформація, отримана територіальним відділенням АМКУ під час дослідження, свідчить про наявність ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, оскільки надає можливість припускати проведення вищевказаними суб'єктами господарювання спільних дій під час участі у вищевказаних торгах, що могло свідчити, що вказані суб'єкти господарювання діяли не самостійно, тобто не конкурували між собою, а узгоджували свої дії, тим самим спотворювався основний принцип торгів - здійснення конкурентного відбору учасників.

За таких обставин, територіальне відділення АМКУ мало всі підстави в розумінні ст. 36, 37 Закону України «Про захист економічної конкуренції» для винесення розпорядження про початок розгляду справи, оскільки встановило наявність ознак порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» у вирішенні господарським судом спору щодо визнання недійсним розпорядження Антимонопольного комітету України чи його територіального відділення про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції суд не здійснює оцінки правомірності дій особи, стосовно якої видано таке розпорядження; разом з тим підлягає встановленню наявність обставин, які свідчили б про видання оспорюваного розпорядження з порушенням чинного законодавства та/або компетенції органу, що його видав. При цьому саме по собі видання органом Антимонопольного комітету України такого розпорядженні та здійснення ним розгляду відповідної справи не можна кваліфікувати як порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які беруть участь у цій справі.

Так, за змістом ст. 36, 37 Закону України «Про захист економічної конкуренції» вирішення питань щодо прийняття розпорядження про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції або про відмову заявнику у розгляді справи належить до виняткової компетенції органів Антимонопольного комітету України та способом реалізації покладених на них законодавством владних управлінських функцій у сфері забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Тому прийняття цього рішення (розпорядження про початок розгляду справи) не може порушувати права або законні інтереси суб'єктів господарювання, оскільки застосування до нього будь-яких санкцій (заходи відповідальності), встановлених ст. 51-54 цього Закону, таке рішення не передбачає (постанова Верховного Суду України від 26.03.2013 року по справі № К/9991/9444/11).

Таким чином, прийняття органом Антимонопольного комітету України розпорядження про початок розгляду справи не порушує права та охоронювані інтереси особи, стосовно якої воно прийнято, оскільки, відповідно до законодавства, розпорядження про початок розгляду справи не є підставою для притягнення субєкта господарювання до юридичної відповідальності. Підставою для притягнення до відповідальності є рішення територіального відділення АМКУ, прийняте за результатами розгляду такої справи (ст. 52, 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»), а не прийняття розпорядження про початок розгляду справи. Визнання факту вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке ґрунтується на вмотивованому висновку про доведення порушення та зібраних в ході розгляду справи доказах, наводиться у рішенні органу Антимонопольного комітету України (ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції», п. 21, 23 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням АМК від 19 квітня 1994 року № 5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 6 травня 1994 року за № 90/299).

Докази про наявність ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції були отримані відділенням в рамках виконання вищевказаного доручення Комітету, в ході якого відділенням було надіслано до позивача вимогу від 29.04.2016 року № 2-292/80-63, а також було надіслано вимогу до ОКП «Буковина-Фарм», якими запитувалась інформація та документи пов'язані з участю позивача та ОКП «Буковина-Фарм», що було необхідно для проведення дослідження щодо наявності або відсутності ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях ТзОВ «Укрфармгруп» та ОКП «Буковина-Фарм», під час підготовки та участі цих суб'єктів господарювання у процедурах закупівлі лікарських засобів за бюджетні кошти, проведених ОСОБА_1 обласною лікарнею.

Право голови відділення вимагати інформацію від суб'єктів господарювання та обов'язок останніх подавати інформацію, необхідну для виконання територіальним відділенням завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, передбачено статтями 17, 22, 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України».

Право відділення здійснювати свої завдання за дорученням Голови Комітету за межами регіону передбачено п. 2 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23 лютого 2001 року №32-р, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 березня 2001 року за № 291/5482 (арк. 48-53).

Щодо посилання позивача на норми пункту 5 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 5 Правил Адміністративній колегії територіального відділення Комітету підвідомчі справи про порушення у вигляді, зокрема, зловживання монопольним (домінуючим) становищем, антиконкурентних узгоджених дій, якщо наслідки порушення мають місце на регіональному ринку; недобросовісної конкуренції, якщо заявник і відповідач знаходяться в одному регіоні.

Відповідно до ч. 2 п. 5 Правил справи, підвідомчі адміністративній колегії територіального відділення Комітету, розглядаються у територіальному відділенні за місцем вчинення порушення або за місцезнаходженням відповідача, або за місцем настання наслідків порушення.

На підставі вказаних норм позивач вважає, що для кваліфікації дій суб'єктів господарювання, як антиконкурентиих узгоджених дій, обов'язковим є встановлення факту вчинення таких дій та настання/реальної можливості настання наслідків у вигляді недопущення, усунення чи обмеження конкуренції з обов'язковим з'ясуванням того, у чому конкретно полягають такі наслідки.

Проте, п. 5 вищевказаних Правил встановлює підвідомчість справ Адміністративній колегії територіального відділення Комітету.

Крім того, відповідно до 14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 для кваліфікації дій суб'єктів господарювання як зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, або як антиконкурентних узгоджених дій, або як недобросовісної конкуренції не є обовязковим зясування настання наслідків у формі відповідного недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших субєктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків.

Достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, визначених законом як зловживання монопольним (домінуючим) становищем (частина друга статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), або як антиконкурентні узгоджені дії (частина друга статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), або як недобросовісна конкуренція (статті 5, 7, 9, 11, 13-15 і 19 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"), або можливості настання зазначених наслідків у зв'язку з відповідними діями таких суб'єктів господарювання (частина перша статей 6 і 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", статті 4, 6, 8, 15-1, 16, 17 і 18 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"). В останньому випадку господарським судам необхідно з'ясовувати та відображати в судових рішеннях, в чому конкретно полягають відповідні наслідки, що могли б настати в результаті дій суб'єктів господарювання, які мають ознаки зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, або антиконкурентних узгоджених дій, або недобросовісної конкуренції.

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Вищого господарського суду України від 16.03.2016 року у справі № 915/1507/15.

На час прийняття розпорядження відділенням виявлено лише ознаки порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що є достатньою підставою для початку розгляду справи, і не міститься висновок про визнання порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Доведення факту вчинення порушення законодавства у вигляді антиконкурентних узгоджених дій та їх наслідків (за наявності) здійснюється під час розгляду справи з подальшим винесенням рішення, а не на стадії початку розгляду справи.

За таких обставин твердження позивача щодо відсутності наслідків порушення є безпідставними.

Враховуючи, що торги, в яких приймали участь суб'єкти господарювання, в діях яких вбачаються ознаки порушення, проводились ОСОБА_1 обласною лікарнею, діяльність якої поширюється на Миколаївську область та яка розташована у місті Миколаєві, то в даному випадку місцем вчинення порушення є Миколаївська область, тому відділенням було правомірно порушено справу № 2-26.206/30-2016 за місцем вчинення порушення.

Щодо посилання позивача на пункт 20-1 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 20-1 Правил у разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, за наявності підстав, передбачених законом, зокрема частиною третьою статті 46 Закону України "Про захист економічної конкуренції", провадження у справі не розпочинається.

Заявнику може бути відмовлено у розгляді справи на підставі частини другої статті 36 Закону України "Про захист економічної конкуренції", коли дії чи бездіяльність, що містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, не мають відчутного впливу на умови конкуренції на ринку. Вирішуючи це питання, органи Комітету виходять зокрема з розміру збитків, завданих чи які можуть бути завдані суспільству чи окремим особам унаслідок порушення, можливості припинення порушення та усунення його наслідків без порушення справи.

Відповідно до ст. 46 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України мають право надавати рекомендації органам влади, органам місцевого самоврядування, органам адміністративно-господарського управління та контролю, суб'єктам господарювання, об'єднанням стосовно припинення дій, які містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, усунення причин виникнення цих порушень і умов, що їм сприяють, а у разі, якщо порушення припинено, - щодо вжиття заходів для усунення наслідків цих порушень. Рекомендації надаються у формі листа.

Рекомендації органів Антимонопольного комітету України підлягають обов'язковому розгляду органами чи особами, яким вони надані. Про результати їх розгляду Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню повідомляється у десятиденний строк з дня отримання рекомендацій, якщо органами Антимонопольного комітету України не продовжено цей строк.

За умови виконання положень рекомендацій у разі, якщо порушення не призвело до суттєвого обмеження чи спотворення конкуренції, не завдало значних збитків окремим особам чи суспільству та вжито відповідних заходів для усунення наслідків порушення, провадження у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції не розпочинається, а розпочате провадження закривається.

Таким чином, посилання позивача на п. 20-1 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції є безпідставним та не може бути застосовано до спірних правовідносин, оскільки відділення не надавало відповідно до ст. 46 Закону України "Про захист економічної конкуренції" жодних рекомендацій позивачу.

Положення п. 20-1 Правил стосуються вирішення питання щодо початку розгляду справи саме за заявою, проте як вже зазначалось вище, відділенням справу № 2-26.206/30-2016 порушено за власною ініціативою, а не за заявою.

Враховуючи вищевикладене, рішення (розпорядження) Адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального виділення щодо початку розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у справі № 2-26.206/30-2016 прийнято в межах повноважень територіального відділення АМКУ та у спосіб визначений законодавством про захист економічної конкуренції.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Враховуючи вищевикладене, в позові слід відмовити.

Судовий збір в сумі 1 378, 00 грн. відповідно до ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача у звязку з відмовою в позові.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 33, 34, 43, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Судовий збір в розмірі 1 378, 00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 04.08.2016 року

Суддя Е.М. Олейняш