КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"10" серпня 2016 р. Справа №927/213/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Остапенка О.М.

Верховця А.А.

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві на постанову господарського суду Чернігівської області від 24.03.2016 у справі № 927/213/16 (суддя: С.В. Белов)

за заявою ліквідатора (голови комісії з припинення) боржника, товариства з

обмеженою відповідальністю "АР"Є",

кредитори: товариство з обмеженою відповідальністю "Ліфтцентр-Україна"

про порушення справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Чернігівської області від 24.03.2016 у справі № 927/213/16 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "АР"Є"; відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців; покладено обов'язки ліквідатора на голову ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю "АР"Є" Стук Ірину Михайлівну; вирішено інші процесуальні питання.

Не погоджуючись з винесеною постановою суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить визнати причини пропущення строку ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві на апеляційне оскарження поважними та поновити строк, скасувати постанову господарського суду Чернігівської області від 24.03.2016 у справі № 927/213/16 та припинити провадження у даній справі.

Розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві та додані до неї матеріали, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Частиною 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі за текстом - Закон) встановлює, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Конституцією України встановлено основні засади судочинства, до якого віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Відповідно до ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Згідно зі ст. 53 ГПК України суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Виходячи із змісту вказаної статті, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Отже, відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

ГПК України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, отже у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску процесуального строку оцінити доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинні містити роз'яснення причин пропуску і підстав, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Як вбачається з матеріалів справи, строк для подання апеляційної скарги на постанову господарського суду Чернігівської області від 24.03.2016 у даній справі закінчився 04.04.2016, тоді як дана апеляційна скарга подана до суду першої інстанції лише 28.07.2016 (як доказ вказаного на титульній сторінці апеляційної скарги міститься штамп канцелярії суду першої інстанції), тобто зі значним пропуском встановленого законом строку.

Як зазначає апелянт в апеляційній скарзі, про оскаржувану ухвалу у даній справі дізнався лише отримавши інформацію від державного реєстратора.

Вказані в апеляційній скарзі обставини та причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови господарського суду Чернігівської області від 24.03.2016 у даній справі не можуть бути визнані судом поважними. Так, з матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була направлена 24.03.2016 всім учасникам судового процесу судом першої інстанції, підтвердженням чого є проставлений відповідний штамп суду на звороті у лівому нижньому куті оригіналу оскаржуваної ухвали (а.с. 94 зворотній аркуш), який містить всі вимоги передбачені Інструкцією з діловодства в господарських судах України.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова господарського суду Чернігівської області від 24.03.2016 була отримана представником ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві нарочно, що підтверджується розпискою яка міститься в матеріалах справи (а.с. 100). Отже, представник ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві був обізнаний про існування оскаржуваної постанови господарського суду Чернігівської області від 24.03.2016.

Враховуючи вищевикладене, можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, а тому колегія суддів не вбачає підстав для відновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку.

Розглядаючи клопотання апелянта про відновлення строку на подання апеляційної скарги, суд не вбачає доказів того, що у скаржника існували об'єктивно непереборні, що не залежали від його волевиявлення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами обставини для своєчасного вчинення такої процесуальної дії, як звернення до суду з апеляційною скаргою.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення поданого клопотання та відмовляє в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови господарського суду Чернігівської області від 24.03.2016.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку, або таке клопотання відхилено.

За таких обставин, дана апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-1, 53, 86, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Державній податковій інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови господарського суду Чернігівської області від 24.03.2016 у справі № 927/213/16.

2. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві на постанову господарського суду Чернігівської області від 24.03.2016 у справі № 927/213/16 не приймати до розгляду та повернути скаржнику з доданими до неї документами.

3. Матеріали справи № 927/213/16 повернути до господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді О.М. Остапенко

А.А. Верховець