ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.08.16р. Справа № 16/5005/237/2012

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мода і Ми", м. Нікополь Дніпропетровської області

про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.12 р.

у справі:

за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Дніпропетровської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мода і Ми", м. Нікополь Дніпропетровської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фізична особа - підприємець ОСОБА_2, м. Нікополь Дніпропетровської області

про звернення стягнення на предмет іпотеки вартістю 1 612 346 грн. 25 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від стягувача: Журавель І.П. - представник, дов. від 06.11.2015р. №632/15;

від (заявника) боржника: Базилевич Ю.О. - представник, дов. від 06.014.2016р. №б/н;

від третьої особи: не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Розглядається у порядку статті 121 Господарського процесуального кодексу України за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мода і Ми" про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.12 р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мода і Ми" у заяві (вх. №45206/16 від 19.07.2016р.) (у порядку статті 121 Господарського процесуального кодексу України) просить відстрочити виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2012р. у справі №16/5005/237/2012 до визнання рішення Нікопольським міськрайонним судом у справі № 182/2574/16-ц провадження №2/0182/2533/2016.

В обґрунтування заяви боржник посилається на те, що: - 17.05.2016р. ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за позовом ОСОБА_5, між яким та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений договір поруки від 25.04.2007р., у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № К-Д014/05-3/12 від 24.04.2007р., укладеного між ОСОБА_6 та ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», з підстав невиконання якого з боку ОСОБА_6 рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2012р. у справі 16/5005/237/2012 і було звернуто стягнення на майно іпотекодавця ТОВ «Мода і ми», було відкрите провадження № 2/0182/2533/2016 у справі №182/2574/16-ц про визнання недійсним означеного кредитного договору; - рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №182/1526/16-ц провадження 2/0182/2074/2016 щодо визнання договору кредиту №К-Д014 від 24.04.2007р. недійсним тягне за собою й недійсність договору іпотеки №014-5-03/12-2-МСБ-2007 від 24.04.2007р., внаслідок чого реалізація іпотеки стає неправомірною, а виконання рішення від 27.03.2012р. у справі №16/5005/237/2012 неможливим.

Стягувач у запереченнях (вх. №46383/16 від 25.07.2016р.) на заяву про відстрочення виконання рішення вважає, що заява боржника не підлягає задоволенню, оскільки: - відповідач просить відстрочити виконання рішення у зв'язку з оскарженням ОСОБА_5 кредитного договору, в забезпечення якого укладено договір іпотеки, на підставі якого звернуто стягнення по даній справі на майно; - однак такої підстави для відстрочки виконання рішення ст. 121 ГПК України не передбачено і відповідач просить визнати даний факт винятковим випадком, тобто прийняти рішення всупереч вимогам діючого законодавства; - у разі визнання кредитного договору недійсним, відповідач може скористатися ст. 122 ГПК України «Поворот виконання».

У відзиві (вх. №47944/16 від 01.08.2016р.) на заяву про відстрочку виконання рішення суду стягувач також зазначає, що подана відповідачем заява є необґрунтованою і безпідставною, виходячи з наступного: - відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, яке набрало законної сили, є обов'язковим на всій території України; - відповідач посилається на позов, яким визнається кредитний договір недійсним, відповідно до позовних вимог ОСОБА_5, договір іпотеки, укладений з ТОВ «Мода і ми» не визнається недійсним; - 24.06.2016р. ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №182/2574/16-ц відмовлено у прийнятті зустрічного позову ТОВ «Мода і ми» та об'єднанні його з первісним позовом про визнання кредитного договору недійсним; - подання необґрунтованих позовів та заяв ТОВ «Мода і ми» спільно з ОСОБА_5 свідчить про те, що основною метою цих дій є затягування виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки; - в основу акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладено обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Приймаючи до уваги, що:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2012р. у справі №16/5005/237/2012 звернено стягнення на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Мода і Ми" на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Дніпропетровської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" на суму 1 237 074 грн. 75 коп. (1 155 009 грн. 82 коп. - заборгованості по кредиту, 52 310 грн. 13 коп. - процентів, 12 924 грн. 99 коп. - пені за порушення строків сплати кредиту та 16 829 грн. 81 коп. - пені за порушення строків сплати процентів), а саме вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 193,3 кв.м., що знаходиться АДРЕСА_1, шляхом проведення прилюдних торгів, визначивши його початкову ціну у розмірі 1 951 060 грн. 48 коп.; стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мода і Ми" на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Дніпропетровської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" 24 741 грн. 50 коп. - витрат по сплаті судового збору; в решті позову відмовлено;

- постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.06.2012р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2012р. у справі №16/5005/237/2012 залишено без змін;

- на виконання вказаного рішення, яке набрало законної сили 25.06.2012р., було видано відповідні накази від 06.07.2012р.;

- ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2013р. у справі №16/5005/237/2012 відновлено строк для пред'явлення до виконання наказів господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2012р. у справі №16/5005/237/2012, обчислюючи його з 02.12.2013р. по 03.12.2014р., видано дублікати наказів господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2012р. у справі №16/5005/237/2012;

- постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.01.2014р. у справі №16/5005/237/2012 ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2013р. залишено без змін;

- постановою Вищого господарського суду України від 12.03.2014р. постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.01.2014р. у справі №16/5005/237/2012 залишено без змін;

- відповідно до частини 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання;

- відповідно до пункту 7.1.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

- підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом; при цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення; проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (пункт 7.2. постанови Пленум Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України");

- отже, відстрочка виконання рішення суду можлива у виняткових випадках у разі наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим;

- статтею 129 Конституції України встановлено обов'язковість рішень суду;

- згідно зі статтею 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов;

- у відповідності до приписів статті 4-2 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом;

- обставина, на яку посилається заявник щодо можливості прийняття Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області рішення у справі № 182/1526/16-ц (провадження № 2/0182/2074/2016) про визнання договору кредиту №К-Д014 від 24.04.2007р. недійсним, не є тим винятковим випадком, за наявності якого можливе надання відстрочки;

- заява з доданими до неї документами не містить інших доказів, які б підтверджували саме неможливість чи ускладнення виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2012р. у справі №16/5005/237/2012, а не свідчили б лише про ймовірність настання певних обставин, на які посилається заявник;

- крім того, у разі прийняття Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області рішення у справі № 182/1526/16-ц (провадження № 2/0182/2074/2016) про визнання договору кредиту №К-Д014 від 24.04.2007р. недійсним, заявник не позбавлений права на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2012р. у справі № 16/5005/237/2012 у порядку, передбаченому розділом ХІІІ Господарського процесуального кодексу України;

- тому господарський суд, враховуючи також заперечення стягувача, не вбачає підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мода і Ми" про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2012 року у справі №16/5005/237/2012.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мода і Ми" про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2012 року у справі №16/5005/237/2012.

СУДДЯТ.В. ЗАГИНАЙКО