номер провадження справи 2/54/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2016 Справа № 908/1800/16

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради, м.Токмак, Запорізька область,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Токмацький ковальсько-штампувальний завод, м. Токмак, Запорізька область,

про стягнення 124769,51 грн.

за участю представників:

від позивача не зявився;

від відповідача ОСОБА_1, директор, виписка від 14.04.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося комунальне підприємство Токмак теплоенергія Токмацької міської ради з позовом до публічного акціонерного товариства Токмацький ковальсько-штампувальний завод про стягнення за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді №80 від 01.10.2013 р. основного боргу в сумі 82280,57 грн., пені в розмірі 14577,85 грн., інфляційних втрат в сумі 25874,43 грн., 3% річних в сумі 2036,66 грн., всього 124769,51 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01.10.2013 р. між позивачем і відповідачем був укладений договір № 80 про постачання теплової енергії в гарячій воді. Згідно умов договору позивач відпускає теплову енергію в гарячій воді відповідачу. В порушення взятих на себе зобовязань, відповідач сплатив за відпущену йому теплову енергію лише частково, у звязку з чим утворилась заборгованість в розмірі 82280,57 грн.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 11, 15, 16, 509, 526, 530, 610-611, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 216, 217, 230 Господарського кодексу України.

Відповідач надав відзив на позов, в якому повідомив, що на момент подання позову заборгованість за теплову енергію була повністю сплачена відповідачем, що підтверджується актом звірки сторін станом на 24.06.2016 р., тому просить суд відмовити позивачу в позові у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.07.2016 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 2/54/16 та призначено розгляд справи на 04.08.2016 р.

Ухвалою від 04.08.2016 р. розгляд справи відкладено на 11.08.2016 р.

В судовому засіданні 11.08.2016 р. був присутній лише представник відповідача, за його заявою фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав заперечення проти позову, викладені у відзиві, та надав клопотання про застосування строків позовної давності до вимоги про стягнення пені.

Представник позивача в судове засідання 11.08.2016 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для вирішення спору по суті і розгляд справи можливий в даному судовому засіданні без присутності представника позивача.

В судовому засіданні 11.08.2016 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, судом встановлено наступне.

01.10.2013 р. комунальним підприємством Токмак теплоенергія Токмацької міської ради (енергопостачальна організація, позивач у справі) та публічним акціонерним товариством Токмацький ковальсько-штампувальний завод (споживач, відповідач у справі) укладено договір № 80 про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі договір), згідно пункту 1.1 якого енергопостачальна організації бере на себе зобовязання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобовязується оплачувати одержану енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно додатку 1 до договору енергопостачальна організація відпускає теплове навантаження на опалення наступних приміщень: вул. Куйбишева, 37, S=1688,9 кв.м. Q=0,127000 Гкал/год; вул. Куйбишева, 38/25, S=33,0 кв.м. Q=0,002992 Гкал/год; вул. Куйбишева, 38/101, S=29,8 кв.м. Q=0,002701 Гкал/год; вул. Куйбишева, 36/44 S=50,6 кв.м. Q=0,005550 Гкал/год. Всього: S=1802,3 кв.м. Q=0,138243 Гкал/год.

Пунктами 6.3, 6.4 договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач зобовязаний сплатити предявлений йому рахунок не пізніше 5 днів після його отримання.

Згідно з п. 6.5 договору розмір місячної плати за надані послуги з постачання теплової енергії визначається в рахунку, який є актом про надані енергопостачальною організацією послуги.

Відповідно до пунктів 10.1, 10.4 договору він набуває чинності з дня його підписання та дії до 01 жовтня 2014 р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією зі сторін.

Сторонами не надано доказів припинення договору, отже його умови є чинними на момент розгляду справи судом.

На підтвердження надання послуг за договором позивачем надано рахунки за період з грудня 2014 року по квітень 2015 року та з жовтня 2015 року по квітень 2016 року на загальну суму 212 619,89 грн. з відмітками про їх отримання відповідачем.

Відповідно до п. 6.4 договору споживач зобовязаний сплатити предявлений йому рахунок не пізніше 5 днів після його отримання. При цьому суд враховує положення ч. 5 ст.254 Цивільного кодексу України, згідно з якою, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Зокрема, позивачем надані наступні рахунки:

№ 80/12 від 31.12.2014 р. на суму 17750,17 грн., який було отримано відповідачем 10.01.15 р. та який мав бути сплачений до 15.01.2015 р.;

№ 80/1 від 31.01.2015 р. на суму 18850,02 грн., який було отримано відповідачем 10.02.15 р. та який мав бути сплачений до 16.02.2015 р. (з урахуванням вихідних днів);

№ 80/2 від 28.02.2015 р. на суму 15026,00 грн., який було отримано відповідачем 11.03.15 р. та який мав бути сплачений до 16.03.2015 р. (з урахуванням вихідних днів);

№ 80/3 від 31.03.2015 р. на суму 11033,68 грн., який було отримано відповідачем 11.04.15 р. та який мав бути сплачений до 16.04.2015 р.;

№ 80/4 від 23.04.2015 р. на суму 7341,71 грн., який було отримано відповідачем 12.05.15 р. та який мав бути сплачений до 18.05.2015 р. (з урахуванням вихідних днів);

№ 80/10 від 31.10.2015 р. на суму 11687,79 грн., який було отримано відповідачем 12.11.15 р. та який мав бути сплачений до 17.11.2015 р.;

№ 80/11 від 30.11.2015 р. на суму 21072,28 грн., який було отримано відповідачем 09.12.15 р. та який мав бути сплачений до 14.12.2015 р. (з урахуванням вихідних днів);

№ 80/12 від 31.12.2015 р. на суму 27577,67 грн., який було отримано відповідачем 11.01.16 р. та який мав бути сплачений до 18.01.2016 р. (з урахуванням вихідних днів);

№ 80/1 від 31.01.2016 р. на суму 37455,72 грн., який було отримано відповідачем 12.02.16 р. та який мав бути сплачений до 17.02.2016 р.;

№ 80/2 від 29.02.2016 р. на суму 23121,93 грн., який було отримано відповідачем 11.03.16 р. та який мав бути сплачений до 16.03.2016 р.;

№ 80/3 від 31.03.2016 р. на суму 21634,38 грн., який було отримано відповідачем 12.04.16 р. та який мав бути сплачений до 18.04.2016 р. (з урахуванням вихідних днів);

№ 80/4 від 01.04.2016 р. на суму 68,54 грн., який було отримано відповідачем 12.04.16р. та який мав бути сплачений до 18.04.2016 р. (з урахуванням вихідних днів).

Згідно наданого позивачем розрахунку суми боргу, станом на квітень 2016 року за відповідачем існував борг у розмірі 82280,57 грн.

Разом з тим, відповідачем було надано копії платіжних доручень № 3233 від 24.06.2016 р. на суму 12280,57 грн., № 3231 від 23.06.2016 р. на суму 10000,00 грн., № 3217 від 22.06.2016 р. на суму 6000,00 грн., № 3207 від 21.06.2016 р. на суму 6000,00 грн., № 3204 від 17.06.2016 р. на суму 6000,00 грн., № 3191 від 16.06.2016 р. на суму 6000,00 грн., № 3172 від 15.06.2016 р. на суму 6000,00 грн., № 3170 від 14.06.2016 р. на суму 6000,00 грн., № 3136 від 13.06.2016 р. на суму 12000,00 грн., № 3122 від 10.06.2016 р. на суму 6000,00 грн., №3101 від 09.06.2016 р. на суму 6000,00 грн., всього на суму 82280,57 грн., які свідчать про те, що сума основного боргу була погашена відповідачем до подання даної позовної заяви до суду, а саме до 06.07.2016 р. (згідно вхідного штампу канцелярії суду). Відсутність існування заборгованості відповідача перед позивачем станом на 24.06.2016 р. також вбачається з акту звірки взаємних розрахунків, підписаного представниками обох сторін та скріпленого печатками підприємств.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 82280,57 грн. заявлені безпідставно та задоволенню не підлягають.

Позивачем також заявлено до стягнення пеню в розмірі 14577,85 грн. за період з 26.05.2015 р. по 26.05.2016 р., 3% річних в сумі 2036,66 грн. за період з 17.01.2014 р. по 26.05.2016 р. та інфляційні втрати в сумі 25874,43 грн. за період з січня 2014 року по квітень 2016 року.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто у разі прострочення виконання грошового зобовязання кредитор має право стягнути, а боржник повинен сплатити, крім основного боргу, також втрати від інфляційних процесів та річні відсотки за весь час прострочення виконання зобовязання.

Відповідно вимог ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В даному випадку відповідно до умов п. 6.5 договору розмір місячної плати за надані послуги з постачання теплової енергії визначається в рахунку, який є актом про надані енергопостачальною організацією послуги та має бути оплачений згідно з п. 6.4 договору не пізніше 5 днів після його отримання.

Тобто факт прострочення виконання зобовязання може бути встановлений судом тільки за наявності рахунків, які підтверджують факт надання послуг у спірному періоді, а також доказів їх отримання відповідачем та доказів оплати рахунків.

Разом з тим, нарахування 3% річних та інфляційних втрат позивачем здійснено за прострочення оплати теплової енергії, поставленої в період з грудня 2013 року по квітень 2016 року, тоді як рахунки на підтвердження здійснення постачання теплової енергії позивачем надано лише за період з грудня 2014 року по квітень 2016 року. Факт надання послуг та заборгованість за період з грудня 2013 року по листопад 2014 року не підтверджені належними доказами, а саме: позивачем не надано рахунків з доказами їх отримання відповідачем за період з грудня 2013 року по листопад 2014 року та доказів оплати теплової енергії за період з грудня 2013 року по вересень 2015 року. Підписаних відповідачем актів звірки за цей період також не надано.

Ухвалами суду від 08.07.2016 р. та від 04.08.2016 р. у позивача витребувались рахунки за період грудень 2013 р., січень-квітень 2014 року, жовтеньлистопад 2014 року з доказами їх отримання відповідачем, а також докази здійснення відповідачем оплат за поставлену у цей період теплову енергію, проте позивачем вони надані не були.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не зявився на виклик у засідання господарського суду і його незявлення перешкоджає вирішенню спору.

Суд зазначає, що позивач був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду, перше судове засідання було відкладено судом за його клопотанням, про документи, які необхідно надати суду, зазначалось в ухвалах суду від 08.07.2016р. та від 04.08.2016 р., однак, незважаючи на це, позивач не надав витребуваних судом доказів, необхідних для розгляду справи, та не зявився в судове засідання, коли його явка була визнана судом обовязковою. У звязку з цим суд вважає, що позивач не виконав вимог суду без поважних причин.

Неподання витребуваних судом доказів перешкоджає розгляду позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за прострочення здійснення оплати теплової енергії, поставленої позивачем відповідачеві у грудні 2013 р., січні-квітні 2014 року, жовтнілистопаді 2014 року, тому позовні вимоги в цій частині стягнення 3% річних за період з 17.01.2014 р. по 15.01.2015 р. в сумі 482,67 грн. та інфляційних втрат за період з січня по листопад 2014 року в сумі 3970,07 грн. підлягають залишенню без розгляду.

На суму заборгованості за період з грудня 2014 року по квітень 2016 року позивачем нараховані 3% річних за період з 16.01.2015 р. по 26.05.2016 р. в сумі 1554,00 грн. та інфляційні втрати за період з грудня 2014 року по квітень 2016 року в сумі 21904,39 грн.

Перевіряючи вказаний розрахунок суд враховував, що згідно з п. 1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

За прострочення оплати теплової енергії, поставленої в період з грудня 2014 року по квітень 2016 року, суд здійснив перерахунок 3% річних та інфляційних втрат наступним чином.

За грудень 2014 року відповідачу надані послуги на суму 17750,17 грн. по рахунку №80/12 від 31.12.2014 р., який мав бути сплачений до 15.01.2015 р.

За січень 2015 року відповідачу надані послуги на суму 18850,02 грн. по рахунку №80/1 від 31.01.2015 р., який мав бути сплачений до 16.02.2015 р.

Отже, в період з 16.01.2015 р. по 16.02.2015 р. (32 дні) існувала сума боргу 17750,17 грн., звідси 3% річних складають 46,69 грн.

З 17.02.2015 р. утворилась сума боргу в розмірі 36600,19 грн. (17750,17 грн. + 18850,02 грн.), а згідно розрахунку позивача 27.02.2015 р. була здійснена оплата в сумі 7750,17 грн. (з урахуванням того, що частина суми оплати зарахована в оплату попередньої заборгованості).

Звідси 3% річних за період з 17.02.2015 р. по 26.02.2015 р. (10 днів) від суми боргу 36600,19 грн. складають 30,08 грн.

За період з 27.02.2015 р. по 16.03.2015 р. (18 днів) існувала сума боргу 28850,02 грн. (36600,19 грн. оплата 7750,17 грн.), звідси 3% річних складають 42,68 грн.

За лютий 2015 року відповідачу надані послуги на суму 15026,00 грн. по рахунку №80/2 від 28.02.2015 р., який мав бути сплачений до 16.03.2015 р.

За березень 2015 року відповідачу надані послуги на суму 11033,68 грн. по рахунку №80/3 від 31.03.2015 р., який мав бути сплачений до 16.04.2015 р.

За квітень 2015 року відповідачу надані послуги на суму 7341,71 грн. по рахунку №80/4 від 23.04.2015 р., який мав бути сплачений до 18.05.2015 р.

Таким чином, в період з 17.03.2015 р. по 16.04.2015 р. (31 день) існувала сума боргу 43876,02 грн. (28850,02 грн. + 15026,00 грн.), звідси 3% річних складають 111,79 грн.

За період з 17.04.2015 р. по 18.05.2015 р. (32 дні) існувала сума боргу 54909,70 грн. (43876,02 грн. + 11033,68 грн.), звідси 3% річних складають 144,42 грн.

За період з 19.05.2015 р. по 07.06.2015 р. (20 днів) існувала сума боргу 62251,41 грн. (54909,70 грн. + 7341,71 грн.), звідси 3% річних складають 102,33 грн.

Згідно розрахунку позовних вимог 08.06.2015 р. була здійснена оплата в сумі 3000,00 грн., 17.06.2015 р. в сумі 10000,00 грн., 18.06.2015 р. в сумі 2251,41 грн., 27.07.2015 р. в сумі 10000,00 грн.

Таким чином, в період з 08.06.2015 р. по 16.06.2015 р. (8 днів) існувала сума боргу 59251,41 грн. (62251,41 грн. оплата 3000,00 грн.), звідси 3% річних складають 43,83 грн.

17.06.2015 р. (1 день) існувала сума боргу 49251,41 грн. (59251,41 грн. оплата 10000,00 грн.), звідси 3% річних складають 4,05 грн.

В період з 18.06.2015 р. по 26.07.2015 р. (39 днів) існувала сума боргу 47000,00 грн. (49251,41 грн. оплата 2251,41 грн.), звідси 3% річних складають 150,66 грн.

В період з 27.07.2015 р. по 12.10.2015 р. (78 днів) існувала сума боргу 37000,00 грн. (47000,00 грн. оплата 10000,00 грн.), звідси 3% річних складають 237,21 грн.

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків сторін, станом на 01.10.2015 р. сторони підтвердили наявність у відповідача заборгованості в розмірі 37000,00 грн. Вказана заборгованість була повністю оплачена 13.10.2015 р.

За жовтень 2015 року відповідачу надані послуги на суму 11687,79 грн. по рахунку №80/10 від 31.10.2015 р., який мав бути сплачений до 17.11.2015 р. Оплата здійснена 27.11.2015 р. в сумі 11687,79 грн. Отже, прострочення оплати суми боргу 11687,79 грн. мало місце в період з 18.11.2015 р. по 27.11.2015 р. (10 днів). Звідси 3% річних складають 9,61 грн.

За листопад відповідачу надані послуги на суму 21072,28 грн. по рахунку № 80/11 від 30.11.2015 р., який мав бути сплачений до 14.12.2015 р. За грудень 2015 року відповідачу надані послуги на суму 27577,67 грн. по рахунку №80/12 від 31.12.2015 р., який мав бути сплачений до 18.01.2016 р. Оплата заборгованості по цих двох рахунках в сумі 48649,95 грн. була здійснена 28.01.2016 р. Таким чином, мало місце прострочення суми боргу 21072,28 грн. за період з 15.12.2015 р. по 18.01.2016 р. (35 днів), звідси 3% річних складають 60,53 грн. За період з 19.01.2016 р. по 27.01.2016 р. (9 днів) існував борг у сумі 48649,95 грн., звідси 3% річних складають 35,89 грн.

За січень 2016 року відповідачу надані послуги на суму 37455,72 грн. по рахунку №80/1 від 31.01.2016 р., який мав бути сплачений до 17.02.2016 р.

За лютий 2016 року відповідачу надані послуги на суму 23121,93 грн. по рахунку №80/2 від 29.02.2016 р., який мав бути сплачений до 16.03.2016 р.

За березень 2016 року відповідачу надані послуги на суму 21634,38 грн. по рахунку №80/3 від 31.03.2016 р., мав бути сплачений до 18.04.2016 р.

За квітень 2016 року відповідачу надані послуги на суму 68,54 грн. по рахунку № 80/4 від 01.04.2016 р., який мав бути сплачений до 18.04.2016 р.

Таким чином, в період з 18.02.2016 р. по 16.03.2016 р. (28 днів) існував борг у сумі 37455,72 грн. Звідси 3% річних складають 85,96 грн.

В період з 17.03.2016 р. по 18.04.2016 р. (33 дні) існував борг у сумі 60577,65 грн. Звідси 3% річних складають 163,86 грн.

Позивач нараховує 3% річних по 26.05.2016 р. Суд не може виходити за межі позовних вимог, тому розраховує 3% річних по 26.05.2016 р.

В період з 19.04.2016 р. по 26.05.2016 р. (38 днів) існував борг у сумі 82280,57 грн. Звідси 3% річних складають 256,28 грн.

Таким чином, всього судом в межах заявлених позовних вимог, які підлягали розгляду, задоволено позовні вимоги про стягнення 3% річних за період з 16.01.2015 р. по 26.05.2016 р. в сумі 1525,87 грн. У стягненні 3% річних в сумі 28,13 грн. (1554,00 грн. -1525,87 грн.) за цей період суд відмовляє.

Стосовно позовних вимог стягнення інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

В даному випадку відповідно до встановлених судом сум боргу та періодів прострочення, інфляційні втрати розраховані судом наступним чином:

- на кінець січня 2015 року існувала сума боргу 17750,17 грн., звідси інфляційні втрати за лютий 2015 року (індекс 105,3%) складають 940,76 грн.;

- на кінець лютого 2015 року існувала сума боргу 28850,02 грн., звідси інфляційні втрати за березень 2015 року (110,8%) складають 3115,80 грн.;

- на кінець березня 2015 року існувала сума боргу 43876,02 грн., звідси інфляційні втрати за квітень 2015 року (114,0%) складають 6142,64 грн.;

- на кінець квітня 2015 року існувала сума боргу 54909,70 грн., звідси інфляційні втрати за травень 2015 року (102,2%) складають 1208,01 грн.;

- на кінець травня 2015 року існувала сума боргу 62251,41 грн., звідси інфляційні втрати за червень 2015 року (100,4%) складають 249,00 грн.;

- в липні-серпні 2015 року інфляція була відсутня, а з липня по кінець вересня 2015 року існувала сума боргу 37000,00 грн., яка була повністю оплачена 13.10.2015 р., звідси інфляційні втрати за липень-вересень 2015 року (середній індекс 100,5%) складають 172,71 грн.;

- заборгованість за жовтень 2015 року існувала менше місяця (10 днів), тому інфляційні втрати на неї не нараховуються;

- на кінець грудня 2015 року існувала сума боргу 21072,28 грн., звідси інфляційні втрати за січень 2016 року (індекс 100,9%) складають 189,65 грн.

- на кінець січня 2016 року заборгованість була повністю сплачена, тому інфляційні втрати на неї не нараховуються;

- на кінець лютого 2016 року існував борг 37455,72 грн., звідси інфляційні втрати за березень 2016 року (індекс 101,0%) складають 374,56 грн.;

- на кінець березня 2016 року існував борг 60577,65 грн., звідси інфляційні втрати за квітень 2016 року (індекс 103,5%) складають 2120,22 грн.

Позивач розраховує інфляційні втрати по квітень 2016 року. Суд не може виходити за межі позовних вимог, тому розраховує інфляційні втрати по квітень 2016 року.

Таким чином, всього за розрахунком суду з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 14513,35 грн. У стягненні інфляційних втрат у сумі 7391,04 грн. (21904,39 грн. - 14513,35 грн.).

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 р. N 543/96-ВР Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.1.3 договору передбачено, що споживач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію пеню в розмірі 0,5% належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Оскільки іншого строку нарахування пені сторони не узгодили, нарахування пені припиняється відповідно до вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України через 6 місяців після початку виникнення прострочення оплати.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 14577,85 грн., нараховану в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 26.05.2015 р. по 26.05.2016р.

Відповідачем подано письмове клопотання про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені.

Статтею 256 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

Частиною 4 статті 266 Цивільного кодексу України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позов у даній справі поданий до суду 06.07.2016 р., що підтверджується вхідним штампом канцелярії суду №1950/09-05/162 на позовній заяві.

Таким чином, пеня може бути стягнута судом тільки в межах одного року перед подачею позову, тобто за період з 06.07.2015 р. по 06.07.2016 р.

Позивачем нарахована пеня на суму заборгованості за послуги, які надавались в період з січня 2015 року по квітень 2016 року (окремо по кожному рахунку).

Як було встановлено судом, заборгованість по рахунку № 80/1 від 31.01.2015 р. на суму 18850,02 грн. виникла 17.02.2015 р., тому нарахування пені на неї припинилось 17.08.2015 р.

Заборгованість по рахунку № 80/2 від 28.02.2015 р. на суму 15026,00 грн. виникла 17.03.2015 р., тому нарахування пені на неї припинилось 17.09.2015 р.

Заборгованість по рахунку № 80/3 від 31.03.2015 р. на суму 11033,68 грн. виникла 17.04.2015 р. і повністю сплачена 13.10.2015 р., тому нарахування пені на неї припинилось 12.10.2015 р.

Заборгованість по рахунку № 80/4 від 23.04.2015 р. на суму 7341,71 грн. виникла 19.05.2015 р. і повністю сплачена 17.06.2015 р., тому нарахування пені на неї припинилось 16.06.2015 р.

Заборгованість по рахунку № 80/10 від 31.10.2015 р. на суму 11687,79 грн. виникла 18.11.2015 р. і повністю сплачена 27.11.2015 р., тому нарахування пені на неї припинилось 26.11.2015 р.

Заборгованість по рахунку № 80/11 від 30.11.2015 р. на суму 21072,28 грн. виникла 15.12.2015 р. і повністю сплачена 28.01.2016 р., тому нарахування пені на неї припинилось 27.01.2016 р.

Заборгованість по рахунку № 80/12 від 31.12.2015 р. на суму 27577,67 грн. виникла 19.01.2016 р. і повністю сплачена 28.01.2016 р., тому нарахування пені на неї припинилось 27.01.2016 р.

Заборгованість по рахунку № 80/1 від 31.01.2016 р. на суму 37455,72 грн. виникла 18.02.2016 р. і на дату розрахунку пені (26.05.2016 р.) нарахування пені не припинилось.

Заборгованість по рахунку № 80/2 від 29.02.2016 р. на суму 23121,93 грн. виникла 17.03.2016 р. і на дату розрахунку пені (26.05.2016 р.) нарахування пені не припинилось.

Заборгованість по рахунку № 80/3 від 31.03.2016 р. на суму 21634,38 грн. виникла 19.04.2016 р. і на дату розрахунку пені (26.05.2016 р.) нарахування пені не припинилось.

Заборгованість по рахунку № 80/4 від 01.04.2016 р. на суму 68,54 грн. виникла 19.04.2016 р. і на дату розрахунку пені (26.05.2016 р.) нарахування пені не припинилось.

Оскільки позивач розраховує пеню по 26.05.2016 р., суд здійснив перерахунок пені в межах заявлених позовних вимог, з урахуванням вказаних у розрахунку оплат та строку позовної давності за період з 06.07.2015 р. по 06.07.2016 р.

Таким чином, пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ розрахована судом наступним чином:

- по рахунку № 80/1 від 31.01.2015 р. від суми боргу 10940,32 грн., яка існувала в період з 06.07.2015 р. по 16.08.2015 р. (в межах періоду розрахунку позивача) за 42 дні пеня становить 755,33 грн.;

- по рахунку № 80/2 від 28.02.2015 р. від суми боргу 15026,00 грн. в період з 06.07.2015 р. по 17.09.2015 р. (74 дні) пеня становить 1775,95 грн.

- по рахунку № 80/3 від 31.03.2015 р. від суми боргу 11033,68 грн., яка існувала в період з 06.07.2015 р. по 26.07.2015 р. (21 день) пеня становить 380,89 грн. Від суми боргу 1033,68 грн., яка існувала в період з 27.07.2015 р. по 12.10.2015 р. (78 днів) пеня становить 119,62 грн.;

- по рахунку № 80/4 від 23.04.2015 р. на суму 7341,71 грн. пеня нарахована позивачем по 17.06.2015 р., тобто поза межами строку позовної давності, тому дана пеня судом не враховується;

- по рахунку № 80/10 від 31.10.2015 р. від суми боргу 11687,79 грн. за період з 18.11.2015 р. по 26.11.2015 р. (9 днів) пеня становить 126,80 грн.;

- по рахунку № 80/11 від 30.11.2015 р. від суми боргу 21072,28 грн. за період з 15.12.2015 р. по 27.01.2016 р. (44 дні) пеня становить 1115,82 грн.;

- по рахунку № 80/12 від 31.12.2015 р. від суми боргу 27577,67 грн. за період з 19.01.2016 р. по 27.01.2016 р. (9 днів) пеня становить 298,38 грн.;

- по рахунку № 80/1 від 31.01.2016 р. від суми боргу 37455,72 грн. за період з 18.02.2016 р. по 26.05.2016 р. (99 днів) пеня становить 4242,93 грн., однак позивач за цей період нарахував пеню в меншому розмірі 4236,79 грн., тому суд в межах позовних вимог визнав обґрунтованим нарахування пені за цей період в сумі 4236,79 грн.;

- по рахунку № 80/2 від 29.02.2016 р. від суми боргу 23121,93 грн. за період з 17.03.2016 р. по 26.05.2016 р. (71 день) пеня становить 1840,91 грн.;

- по рахунку № 80/3 від 31.03.2016 р. від суми боргу 21634,38 грн. за період з 19.04.2016 р. по 26.05.2016 р. (38 днів) пеня становить 864,19 грн.;

- по рахунку № 80/4 від 01.04.2016 р. від суми боргу 68,54 грн. за період з 19.04.2016р. по 26.05.2016 р. (38 днів) пеня становить 2,74 грн.

Таким чином, за розрахунком суду всього з відповідача підлягає стягненою пеня в сумі 11517,42 грн. У стягненні пені в сумі 3060,43 грн. суд відмовляє.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволені судом частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати за подачу позову в частині вимог, які залишені без розгляду, покладаються на позивача, оскільки по суті дані вимоги судом не розглядались, а статтею 7 Закону України «Про судовий збір» не передбачено повернення судового збору позивачу у випадку залишення позову без розгляду з підстав неподання витребуваних судом документів.

В частині позовних вимог, які розглядались судом по суті, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

При цьому у ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» установлено в 2016 році мінімальну заробітну плату в місячному розмірі з 1 січня - 1378 грн.

Позивачем заявлено до стягнення 124769,51 грн., звідси судовий забір за розгляд позовних вимог складає 1871,54 грн., який був сплачений позивачем платіжним дорученням №27 від 06.01.2016 р. на суму 1378,00грн. та квитанцією №55 від 04.07.2016 р. на суму 493,54 грн.

Втім, судом розглядалась по суті тільки частина позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 82280,57 грн., 3% річних за період з 16.01.2015 р. по 26.05.2016 р. в сумі 1554,00 грн., інфляційних втрат за період з грудня 2014 року по квітень 2016 року в сумі 21904,39 грн. та пені в сумі 14577,85 грн. за період з 26.05.2015 р. по 26.05.2016р., всього 120316,81 грн. Судовий збір за розгляд цих вимог складає 1804,75 грн.

Пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі:

27556,64 грн. (задоволено)/120316,81 грн. (розглядались судом) х 1804,75 грн. (судовий збір за розгляд заявлених позовних вимог) = 413,35 грн.

Керуючись ст. 49, п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Позовні вимоги в частині стягнення 3% річних за період з 17.01.2014 р. по 15.01.2015р. в сумі 482,67 грн. та інфляційних втрат за період з січня по листопад 2014 року в сумі 3970,07 грн. залишити без розгляду.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Токмацький ковальсько-штампувальний завод (вул. Ковальська, буд. 59, м. Токмак, Запорізька область, 71700, ідентифікаційний код 00231584) на користь Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради (вул. Шевченка, буд. 45-А, м.Токмак, Запорізька область, 71701, ідентифікаційний код 37510516) 11517,42 грн. (одинадцять тисяч пятсот сімнадцять грн. 42 коп.) пені, 1525,87 грн. (одна тисяча пятсот двадцять пять грн. 87 коп.) - 3% річних, 14513,35 грн. (чотирнадцять тисяч пятсот тринадцять грн. 35 коп.) інфляційних втрат та 413,35 грн. (чотириста тринадцять грн. 35 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Суддя Т.В.Мойсеєнко

Рішення оформлено та підписано 17.08.2016 р.

і набирає законної сили після закінчення

десятиденного строку з дня його підписання.