ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2016р. Справа №912/1224/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: судді Науменко І.М. доповідача

суддів: Вечірка І.О., Кузнецова В.О.,

при секретарі судового засідання: Петровська А.В.,

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №6 від 10.08.16р.;

представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання належним чином повідомлений.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Соло-Фарм на рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.05.2016р. у справі №912/1224/16

за позовом Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Соло-Фарм, м.Кіровоград

про стягнення 80 000,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 18.05.2016р. у справі №912/1224/16 (суддя Болгар Н.В.) позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Соло-Фарм на користь Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 40 000,00 грн. штрафу, а також, 40 000,00 грн. пені та 1 378,00 грн. судового збору на користь державного бюджету України.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано доведеністю наявними у справі доказами вини відповідача у порушенні ст.15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» у вигляді поширення інформації, що вводить в оману, та відсутність в матеріалах справи доказів сплати відповідачем штрафу, передбаченого законодавцем за вчинення зазначеного вище правопорушення.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, відповідач (ТОВ Соло-Фарм) звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.05.2016р. у справі №912/1224/16 скасувати, як неправомірне, та прийняти у справі нове рішення, яким в позові відмовити повністю. Судові витрати у справі покласти на позивача.

В обґрунтування викладених в апеляційній скарзі доводів відповідач наполягає на тому, що несплата ним передбаченого рішенням Антимонопольного комітету України №41-р/к від 29.05.2014р. штрафу в розмірі 40 000,00 грн. спричинена тим, що про його прийняття відповідач не знав та належним чином повідомлений не був. Відтак, сплатити передбачений рішенням штраф в двомісячний термін відповідач змоги не мав. Окрім того, за твердженнями відповідача, в матеріалах справи відсутні жодні докази намагання уповноважених осіб позивача вручити дане рішення ТОВ Соло-Фарм, за відсутності ж таких доказів, оприлюднення даного рішення через друковані засоби масової інформації є неправомірним.

В свою чергу, у відзиві на апеляційну скаргу позивач наполягає на вчиненні ним всіх передбачених чинним законодавством України дій, зокрема, щодо інформування відповідача про хід справи №120-СДР/12-13 за результатами виявленого порушення відповідачем вимог Закону України «Про захист економічної конкуренції» шляхом направлення в його адресу Подання з попередніми висновками про результати розгляду справи №120-СДР/12-13, вимоги від 10.02.2014р. №02-12/210 про надання копії звіту про фінансові результати ТОВ Соло-Фарм за 2013р., а також, самого рішення Антимонопольного комітету України №41-р/к від 29.05.2014р. Таким чином, саме залишення відповідачем наведених вище повідомлень поза увагою та без виконання стало приводом для опублікування рішення Антимонопольного комітету України №41-р/к від 29.05.2014р. в друкованому виданні Кіровоградської обласної ради. З огляду на наведене, рішення господарського суду першої інстанції від 18.05.2016р. у справі №912/1224/16 про задоволення позовних вимог у повному обсязі позивач вважає правомірним.

Судове засідання апеляційної інстанції 11.08.2016р., за клопотанням позивача, проводилось в режимі відеоконференції, відповідно до приписів ст.74-1 ГПК України (ухвала Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.08.2016р.).

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегією суддів встановлено наступне:

За результатами здійснення державного контролю за додержанням законодавства про захист від недобросовісної конкуренції субєктами господарювання на товарному ринку роздрібної реалізації лікарських засобів та виробів медичного призначення, позивачем виявлено порушення з боку ТОВ «Соло-Фарм» (відповідач) ст.52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», в результаті чого Кіровоградським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України було прийняте рішення №41-р/к від 29.05.2014р. про стягнення з відповідача 40 000,00 грн. штрафу.

Саме несплата відповідачем встановленого даним рішенням штрафу у передбачений законодавством строк, а також, відсутність доказів оскарження відповідачем рішення №41-р/к від 29.05.2014р. до господарського суду України, стала приводом для звернення позивача до суду за захистом порушеного права шляхом стягнення з відповідача 40 000,00 грн. штрафу та 40 000,00 грн. пені за прострочення сплати штрафних санкцій.

За результатами розгляду даного позову місцевим господарським судом було прийнято рішення від 18.05.2016р. у справі №912/1224/16 про задоволення позовних вимог у повному обсязі, яке і є предметом апеляційного перегляду.

Отже, як встановлено колегією суддів під час апеляційного провадження у справі, матеріалами справи згідно ст.ст.32-34 ГПК України, підтверджений факт направлення в адресу відповідача супровідним листом №02-12/841 від 29.05.2014р. рішення адміністративної колегії Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №41-р/к від 29.05.2014р. про стягнення з ТОВ "Соло-Фарм" (відповідач) 40 000,00 грн. штрафу за порушення вимог Закону України "Про захист економічної конкуренції". Дане рішення, в свою чергу, було повернуто в адресу позивача 04.07.2014р. за закінченням терміну зберігання (а.с.26-28).

Наведений вище факт спростовує заперечення апелянта щодо відсутності в матеріалах справи жодних доказів спроб позивача вручити рішення Антимонопольного комітету України №41-р/к від 29.05.2014р. уповноваженим особам ТОВ Соло-Фарм. Повернення ж повідомлення за закінченням строку зберігання з доданим до нього рішенням адміністративної колегії Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №41-р/к від 29.05.2014р., на думку колегії суддів, є достатньою правовою підставою для застосування позивачем приписів ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» шляхом оприлюднення даного рішення в засобах масової інформації та визнання розміщеної в них інформації загальновідомою.

Отже, враховуючи неможливість вручення відповідачеві рішення Антимонопольного комітету України №41-р/к від 29.05.2014р., зазначене рішення було оприлюднене 28.05.2015р. в газеті «Народне слово» - друкованому виданні Кіровоградської обласної ради за юридичною адресою відповідача, відповідно до вимог ч.ч.1-3, ч.5, 7-9 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (а.с.13).

Згідно з вимогами зазначеного вище закону, рішення вважається отриманим відповідачем через десять днів після його оприлюднення, тобто, в даному випадку 08.06.2015р., а відтак, строком його виконання (у двомісячний строк з дня одержання/оприлюднення) є 08.08.2015р.

В свою чергу, необхідно зауважити на тому, що позивачем в адресу відповідача за допомогою засобів поштового звязку направлялись також документи, що передували спірному рішенню Антимонопольного комітету України №41-р/к від 29.05.2014р., а саме: лист №02-12/583 від 14.04.2014р. з копією Подання з попередніми висновками про результати розгляду справи №120-СДР/12-13 (повернутий відправникові 21.05.2014р. за закінченням терміну зберігання); вимоги від 10.02.2014р. №02-12/210 про надання копії звіту про фінансові результати ТОВ Соло-Фарм за 2013р. (повернута відправникові за закінченням терміну зберігання 12.03.2014р.).

З огляду на наведене, на підставі абз.2 ч.5 ст.52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», розмір доходу відповідача був визначений позивачем на підставі інформації Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (лист №9991/10/1123/15-01 від 03.04.2014р.) та склав 3 882 200,00 грн. Саме за результатами аналізу річного доходу відповідача, з урахуванням повторності вчинення відповідачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції, фінансового стану товариства, відмови відповідача від співпраці з Кіровоградським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України, позивачем на підставі ст.ст.12,14 Закону України «Про антимонопольний комітет України», ст.48, п.14 ст.50, ст.52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», ст.15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», і було прийнято рішення від 29.05.2014р. №41-р/к у справі №120-СДР/12-13 про стягнення з відповідача саме 40 000,00 грн. штрафу.

Зважаючи ж на відсутність в матеріалах справи доказів оскарження відповідачем до господарського суду зазначеного рішення Антимонопольного комітету України №41-р/к від 29.05.2014р., відсутність доказів сплати відповідачем 40 000,00 грн. штрафу за даним рішенням до 08.08.2015р., на підставі ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» позивачем цілком правомірно було нараховано ТОВ "Соло-Фарм" пеню у розмірі 40 000,00 грн. за прострочення сплати штрафних санкцій з наступного розрахунку:

40 000,00 грн. штраф х 1,5% = 600,00 грн. за день прострочки платежу х 232 дні прострочки (з 09.08.2015р. по 28.03.2016р.) = 139 200,00 грн. Проте, враховуючи, що згідно ч.5 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розмір пені не може перевищувати розмір штрафу, накладеного відповідним рішенням Антимонопольного комітету України, пеню відповідачеві нараховано в розмірі 40 000,00 грн.

Окрім того, апеляційний господарський суд приймає до уваги доведений матеріалами справи факт невиконання відповідачем за відсутності поважних причин вимог ухвали місцевого господарського суду від 30.03.2016р. щодо надання відзиву на позов, контррозрахунку ціни позову у разі непогодження з позивачем (отримана відповідачем 01.04.2016р.), а також, ухвали від 27.04.2016р. (отримана відповідачем 29.04.2016р.).

Не зявився відповідач також і для розгляду апеляційної скарги (повідомлення про час судового засідання отримано останнім 16.06.2016р. (а.с.55)), доказів сплати штрафу чи/або оскарження до господарського суду рішення Антимонопольного комітету України №41-р/к від 29.05.2014р., контррозрахунок ціни позову в обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач (апелянт) без поважних на те причин апеляційному господарському суду не надав.

Наведене, на думку судової колегії, свідчить про свідоме ухилення відповідача від виконання рішення Антимонопольного комітету України №41-р/к від 29.05.2014р. та бажання уникнути передбаченої законом відповідальності.

Таким чином, за результатами апеляційного перегляду доводи апеляційної скарги колегією суддів визнано необґрунтованими, безпідставними та такими, що спростовані наявними у справі доказами. Натомість, рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.05.2016р. у справі №912/1224/16 прийняте за умов повного та обєктивного вирішення спору, повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, з огляду на що передбачені ст.104 ГПК України правові підстави для його зміни чи/або скасування у апеляційної інстанції відсутні.

Зважаючи на залишення апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст.49 ГПК України, судові витрати на апеляційне оскарження покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.49, 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Соло-Фарм залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.05.2016р. у справі №912/1224/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 16.08.2016р.

Головуючий суддя І.М. Науменко

Суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов