номер провадження справи 12/56/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2016 Справа № 908/1701/16

Суддя Господарського суду Запорізької області Смірнов О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Пікалової І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/1701/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Метро, м. Запоріжжя

до відповідача: Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області, смт. Малокатеринівка

про розірвання договору оренди земельної ділянки від 25.10.2007 року

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1В, довіреність від 17.03.2016 року, ОСОБА_2, паспорт: серія СВ № 828848

від відповідача ОСОБА_3, довіреність № 110/01-32 від 14.03.2016 року, ОСОБА_4, рішення № 1 від 05.11.2015 року

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю Метро звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області про розірвання договору оренди земельної ділянки від 25.10.2007 року.

13.07.2016 року та 26.07.2016 року на адресу суду від відповідача надійшли письмові пояснення з додатковими доказами по справі, відповідно до яких він не визнає вимоги позивача та оскільки розірвання договору оренди призведе до незапланованих суттєвих втрат місцевого бюджету не тільки на 2016 рік, а й на наступні роки (строк дії договору до 2056 року), пропозиція позивача від 26.01.2016 року № 26/1 щодо розірвання договору оренди земельної ділянки від 25.10.2007 року не могла бути прийнятою з боку Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області. Відповідачем на адресу позивача надіслано лист пропозицію від 25.02.2016 року вих. № 93/01-32 в якому ТОВ «Метро» було надано обґрунтовану відповідь щодо умов зміни та розірвання договору оренди та надіслано проект Додаткової угоди № 5 від 01.01.2016 року до Договору оренди земельної ділянки з пропозицією внести зміни щодо розміру орендної договору. Оскільки сторони договору не досягли згоди як щодо внесення відповідних змін до договору оренди землі так і щодо розірвання договору, вказані додаткові угоди не підписані сторонами. Разом з тим відповідач посилається на рішення Господарського суду Запорізької області у справі № 908/471/16 від 04.04.2016 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 24.05.2016 року по вказаній справі.

26.07.2016 року на адресу суду від позивача надійшли додаткові пояснення.

Зясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, заперечення відповідача, суд встановив:

Позовні вимоги мотивовані тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Метро», як Орендарем, та Малокатеринівською селищною радою Запорізького району Запорізької області, як Орендодавцем, укладено Договір оренди земельної ділянки від 25.10.2007 року, далі Договір, відповідно до п. 1.1. якого Орендодавець на підставі рішення № 2 девятої сесії пятого скликання Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 10.10.2007 року надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку за рахунок земель житлової та громадської забудови Малокатеринівської селищної ради.

Згідно з п. п. 2, 3, 14 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 25, 3400 га. у тому числі 25, 3400 га забудовані землі. Земельна ділянка вільна від забудов. Земельна ділянка передається в оренду під котеджну забудову.

Пунктом 7 Договору визначено, що його укладено на 49 (сорок девять) років і діє до 25.10.2056 року.

Відповідно до п. 34 Договору зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін та посвідчується нотаріально. У разі не досягнення згоди щодо зміни умов Договору спір вирішується у судовому порядку.

Умовами пункту 35 Договору сторони визначили, що дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом. Договір припиняється також і інших випадках, передбачених законом.

Згідно з положеннями п. 36 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 37 Договору визначено, що розірвання Договору в односторонньому порядку не допускається.

Додатковою угодою №1 від 12.08.2008 р. сторони доповнили пункт 20 договору наступним абзацом: За згодою сторін орендар має право повертати орендодавцеві обєкт оренди земельну ділянку частинами. Повернення частин земельної ділянки відбувається на підставі додаткових угод, які є невідємною частиною даного договору. Частини земельної ділянки, що повертаються, відображаються в ситуаційній схемі та кадастровому плані земельної ділянки, які є невідємними частинами відповідних додаткових угод. Повернення частини земельної ділянки оформлюється двостороннім актом прийому-передачі обєкта (земельної ділянки) та встановлення меж земельної ділянки в натурі за договором оренди від 25.10.2007 р. та відповідної додаткової угоди. У разі повернення частини земельної ділянки орендна плата за цим договором може бути знижена пропорційно зміні площі обєкта оренди. У цьому випадку за згодою сторін орендар сплачує орендну плату в меншому розмірі, починаючи з першого січня року, наступного за роком підписання угоди про повернення частини земельної ділянки та зниження орендної плати.

Разом з тим, пунктами 3,4 вказаної угоди, а також Додатковими угодами № 2 від 29.10.2009 року, № 3 від 25.12.2011 року, № 4 від 19.03.2012 року, Орендар повертав Орендодавцю частини земельної ділянки а також сторони встановлювали розмір орендних платежів за землю. Відповідно до пунктів 3 вказаних угод сторони домовилися що інші умови договору зберігають чинність.

21.01.2016 року Малокатеринівська селищна рада Запорізького району Запорізької області прийняла рішення № 1 «Про встановлення ставок орендної плати за використання земель в межах населеного пункту на 2016 рік», яким встановлено ставки орендної плати за землю згідно додатку № 1.

У звязку із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Метро звернулося до голови Малокатеринівської селищної ради з листом від 26.01.2016 р. № 26/1-юр про відмову від права користування земельною ділянкою та запропонувало вважати договір оренди розірваним, про що надіслало для підписання відповідну додаткову угоду.

Листом від 04.02.2016 року № 52/01-32 Малокатеринівська селищна рада Запорізького району Запорізької області направила Товариству з обмеженою відповідальністю Метро пропозицію про підписання додаткової угоди №5 від 02.02.2016 р. до договору оренди землі, відповідно до якої орендна плата встановлюється у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки землі. Вказаний лист з проектом додаткової угоди отримані відповідачем 11.02.2016 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

В подальшому, пропозиція від 26.01.2016 р. № 26/1-юр не була прийнята Малокатеринівською селищною радою, про що на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю Метро листом від 25.02.2016 року № 93/01-32.

Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю Метро звернулося до суду та просить суд розірвати Договір оренди земельної ділянки від 25.01.2007 р.

Надавши правову кваліфікацію правовідносинам сторін, оцінивши та дослідивши надані до матеріалів справи докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Судом дана належна правова оцінка правовідносинам сторін. Так, за своєю правовою природою між сторонами укладений договір оренди землі, тому до спірних правовідносин слід застосувати спеціальні норми права, які передбачені Законом України Про оренду землі, далі Закон. Сторони у справі досягли всіх суттєвих умов передбачених законом для договорів даного виду: зокрема щодо предмету оренди, за його індивідуально визначеними ознаками, ціни, строку його дії, а тому він вважається укладеним згідно вимог ст. ст. 13-16 Закону, п. п. 1, 2 ст. 180, п. 1 ст. 181, ст. 283 ГК України та ст. ст. 627, 628, 638, 759 ЦК України.

Нормою ст. 1 Закону України Про оренду землі визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частинами 1, 2 ст. 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Відповідно до ст. 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першої статті 31 Закону врегульовано, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Частина друга вказаної статті визначає, що договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом, про що зазначено у ч. 3 ст. 31 Закону.

Приписами ч. 1 ст. 32 Закону визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Так, відповідно до ч. 1 пункту «а» ст. 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 26.01.2016 р. № 26/1-юр Товариство з обмеженою відповідальністю Метро повідомило Малокатеринівську селищну раду про відмову від права користування земельною ділянкою та запропонувало вважати договір оренди розірваним, про що надіслало для підписання відповідну додаткову угоду, що відповідає приписам ст. 141 Земельного кодексу України.При цьому вказана норма не ставить реалізацію права відмови від землекористування в залежність від наявності чи відсутності тих чи інших підстав такої відмови.

Однак, рішення органу місцевого самоврядування щодо припинення права користування Товариством з обмеженою відповідальністю Метро спірною земельною ділянкою станом на день звернення до господарського суду та прийняття судового рішення у даній справі не приймала, а повідомила вказане підприємство листом про свою незгоду, посилаючись на незаплановані суттєві втрати місцевого бюджету не тільки на 2016 рік, а й на наступні роки (строк дії договору до 2056 року). Разом з тим доказів проведення реєстраційних дій щодо припинення права користування, в т .ч оренди земельної ділянки за договором оренди земельної ділянки від 25.10.2007 року суду не надано.

Посилання відповідача на рішення у справі № 908/471/16 від 04.04.2016 року та постанову суду апеляційної інстанції по вказаній справі від 24.05.2016 року приймається судом до уваги з огляду на те, що зазначена в п. а ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України добровільна відмова від права користування земельною ділянкою не є одностороннім розірванням договору оренди, в т. ч. в розумінні ст. 188 ГК України. В даних правовідносинах орендар скористався правом, передбаченим вказаною нормою, а також звернувся до суду із позовом про розірвання договору оренди землі (тобто саме в судовому порядку), що сторонами диспозитивно погоджено у п. 36 спірного договору та узгоджується з приписами ст. ст. 31, 32 Закону. При цьому судом враховано положення п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 17.05.2011р. № 6 Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин розяснено, що питання дострокового припинення користування землею на умовах оренди вирішується шляхом предявлення позову про розірвання договору. Стаття 188 ГК україни також передбачає право сторони передати спір на вирішення суду, зокрема, у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору.

За таких обставин, позовні вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки від 25.10.2007 року, укладеного між Малокатеринівською селищною радою Запорізького району Запорізької області та Товариством з обмеженою відповідальністю Метро обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд звертає увагу що у рішенні суду по справі № 908/471/16 від 04.04.2016 року, яке залишено в силі постановою суду апеляційної інстанції від 24.05.2016 року, зазначено механізм реалізації припинення зазначеного у п. «а» ст. 141 ЗК України права.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. покладаються на відповідача у справі - Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області, відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 04.08.2016 року, згідно частини 2 статті 85 ГПК України, після виходу суду з нарадчої кімнати, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, ч. 3 ст. 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Метро до Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області задовольнити.

2. Розірвати Договір оренди земельної ділянки договору оренди земельної ділянки б/н від 25.10.2007 року, укладений між Малокатеринівською селищною радою Запорізького району Запорізької області та Товариством з обмеженою відповідальністю Метро, що зареєстрований у Запорізькій регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» за № 01 від 02.11.2007 року про оренду земельної ділянки загальною площею 25, 3400 га (кадастровий номер: :03:001:0172).

3. Стягнути з Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області, 70454, смт. Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області, вул. Калініна, буд. 24, , стягнути на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю Метро, 69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, вул. 11, к. 212, , витрати зі сплати судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп., видавши наказ.

Повне рішення складено 09.08.2016 року

Суддя О.Г.Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.