РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2016Справа №910/7380/15-г

За позовомДочірнього підприємства «Коніка Мінолта Україна»
доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»
простягнення 74086,58 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники: не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство «Коніка Мінолта Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» суми страхового відшкодування у розмірі 90385,55 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем всупереч умов укладеного між сторонами Договору добровільного комплексного страхування на транспорті №001345/4002/0000077 від 18.12.2013 внаслідок настання страхової події не було виплачено страхове відшкодування у повному обсязі, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у заявленому розмірі.

Відповідач проти задоволення позову заперечує. За твердженням відповідача, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу перевищує 75 % дійсної вартості транспортного засобу, що дорівнює 153900,00 грн і складає 96,57 %, а тому у відповідності до п. 10.1.8 договору №001345/4002/0000077 від 18.12.2013 заявлений страховий випадок кваліфікується як повне зруйнування транспортного засобу, з урахуванням чого відповідачем і було розраховано і виплачено суму страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/7380/15-г та призначено справу до розгляду.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі №910/7380/15-г призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, та зупинено провадження у справі до закінчення проведення судової експертизи.

До Господарського суду міста Києва повернулись матеріали справи №910/7380/15-г разом з висновком експерта №9449/15-54 від 25.03.2016, складеним за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2016 поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи на 08.06.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2016 розгляд справи було відкладено на 22.06.2016.

В судовому засіданні 22.06.2016 оголошувалась перерва до 14.07.2016.

В судовому засіданні 14.07.2016 представником позивача було подано додаткові пояснення по справі, в яких позивач зменшує позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 74086,58 грн.

У відповідності до вимог ст. 22 Господарського процесуального кодексу України заява позивача про зменшення позовних вимог приймається судом до розгляду.

Представником відповідача в судовому засіданні було подано доповнення до відзиву на позов, в якому відповідач стверджує, що сума страхового відшкодування, що підлягає доплаті не може перевищувати 31584,42 грн.

В судовому засіданні 14.07.2016 оголошувалась перерва до 21.07.2016.

В судове засідання, призначене на 21.07.2016, представники сторін не з'явилися.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а також враховуючи наявність в матеріалах справи письмових пояснень сторін по суті справи з урахуванням висновку судової експертизи, справа може бути розглянута без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

18.12.2013 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» (страховик) та Дочірнім підприємством «Коніка Мінолта Україна» (страхувальник) укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті №001345/4002/0000077 (надалі - Договір), за умовами якого відповідач зобов'язався при настанні страхового випадку відшкодувати завданий збиток в межах страхової суми у порядку і на умовах, передбачених Договором страхування.

Відповідно до п.п. 2.1.2 Договору предметом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом відповідно до п. 1.1 та додатку №1 до Договору. Дія вказаного Договору розповсюджується, зокрема, на автомобіль Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_1 (п.27 Додатку №1).

За умовами Договору, страхова сума становить 153900,00 грн, франшиза - 1%, але не менше 100 Євро.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За змістом ст.8 Закону України «Про страхування» страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання; страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що страховими ризиками по страхуванню КАСКО вважаються:

- незаконне заволодіння транспортним засобом;

- дорожньо-транспортна пригода, в т.ч. викид каменів чи інших твердих фракцій з-під коліс транспорту;

- протиправні дії третіх осіб, за виключенням незаконного заволодіння;

- стихійне лихо;

- пожежа, вибух або самозаймання;

- самовільне падіння дерев, каміння або інших предметів, напад тварин тощо.

Страховим випадком, по страхуванню КАСКО, згідно з п. 3.2 Договору, є факт понесення збитків страхувальником внаслідок пошкодження, знищення або втрати застрахованого транспортного засобу та/або додаткового обладнання внаслідок подій, визначених у п. 3.1 Договору.

01.09.2014 приблизно о 15 год. 10 хв. по вул. С.Сосніних на перехресті з пр-м А.Корольова в м. Києві сталася ДТП, в результаті чого застрахованому транспортному засобу завдано механічних пошкоджень.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» визначено, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст. 25 Закону України «Про страхування»).

03.09.2014 Дочірнє підприємство «Коніка Мінолта Україна» (страхувальник) звернулося до відповідача із заявою №00151014 про виплату страхового відшкодування за страховою подією - ДТП, що сталася 01.09.2014.

У відповідності до страхового акта №00151014 від 27.01.2015 вказана подія кваліфікована відповідачем як страховий випадок.

За даним страховим випадком відповідачем було виплачено на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 2460,76 грн, що підтверджується платіжним дорученням №003352 від 29.01.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що страхове відшкодування виплачено відповідачем з порушенням умов Договору та у значно меншому розмірі, аніж вартість відновлювального ремонту транспортного засобу.

В свою чергу, відповідач вказує, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу перевищує 75% дійсної вартості транспортного засобу, а тому у відповідності до п. 10.1.8 договору №001345/4002/0000077 від 18.12.2013 заявлений страховий випадок кваліфікується як повне зруйнування транспортного засобу.

З огляду на положення п.п. 10.1.2.2 Договору, повне конструктивне або фізичне зруйнування транспортного засобу має місце, коли розмір вартості відновлювального ремонту перевищує 75% дійсної вартості транспортного засобу та додаткового обладнання.

При цьому, за змістом п.п. 2.2 Договору, дійсна вартість транспортного засобу - це вартість транспортного засобу за цінами і тарифами, що діють на момент укладення Договору.

В ході розгляду справи між сторонами виник спір щодо вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, і як наслідок - спір щодо того, чи мало місце повне зруйнування транспортного засобу в розумінні положень Договору та підстав для виплати страхового відшкодування, розрахованого на умовах п. 10.1.8 Договору.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу».

Оскільки між сторонами виник спір стосовно вартості відновлювального ремонту автомобіля Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_1, в результаті пошкодження транспортного засобу при ДТП, судом в рамках даної справи було призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Відповідно до висновку експерта, складеного за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №9449/15-54 від 25.03.2016, вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_1, станом на 01.09.2014 (дата ДТП) складає 187002,41 грн.

Відтак, оскільки дійсна вартість застрахованого транспортного засобу, у відповідності до п. 27 Додатку 1 до Договору, становить 153900,00 грн, а вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 187002,41 грн (що перевищує дійсну вартість транспортного засобу), то з огляду на положення п.п. 10.1.2.2 Договору внаслідок настання спірного страхового випадку мало місце повне зруйнування транспортного засобу.

Відповідно до п. 10.1.8 Договору при повному конструктивному або фізичному зруйнуванні транспортного засобу, страховик має право прийняти рішення стосовно виплати страхового відшкодування, а саме:

10.1.8.1 Страховик здійснює виплату страхової суми за відрахуванням франшизи та зносу, який визначається відповідно до п.10.1.2.2 цього Договору. Майнові права на транспортний засіб у цьому випадку переходять до страховика;

10.1.8.2 Страховик здійснює виплату страхової суми за відрахуванням франшизи, зносу, який визначається відповідно до п.10.1.2.2 цього Договору, та вартості залишків транспортного засобу. Майнові права на транспортний засіб в цьому випадку залишаються у страхувальника.

Пунктом 10.1.8.3 Договору визначено, що вартість залишків транспортного засобу може визначатися на підставі експертного висновку або на підставі акту погодження залишкової вартості транспортного засобу між страховиком та страхувальником.

Згідно п. 5.2 висновку експерта, складеного за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №9449/15-54 від 25.03.2016, утилізаційна вартість автомобіля Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_1, у пошкодженому стані складає 99770,87 грн.

При цьому, суд відзначає, що відповідно до п. 2.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159) утилізаційна вартість КТЗ визначається як грошова сума, яку передбачається одержати від продажу не придатного для експлуатації за прямим функціональним призначенням КТЗ для альтернативного використання його справних і придатних до експлуатації складників.

В рамках призначеної у даній справі експертизи судом на вирішення експерта було, зокрема, поставлено питання щодо вартості залишків транспортного засобу Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_1.

Зі змісту складеного за результатами проведеної експертизи висновку (сторінка 13 висновку) вбачається, що судовим експертом з урахуванням термінологічної бази, яка передбачена чинною Методикою, поняття вартості «залишки» було скориговано і розкрито через визначення утилізаційної вартості автомобіля.

Отже, за умовами п. 10.1.8 Договору страховик на власний розсуд може прийняти рішення щодо виплати страхового відшкодування в один із таких способів: здійснити виплату страхової суми за відрахуванням франшизи та зносу, який визначається відповідно до п.10.1.2.2 цього Договору (отримавши в подальшому майнові права на транспортний засіб) або здійснити виплату страхової суми за відрахуванням франшизи, зносу, який визначається відповідно до п.10.1.2.2 цього Договору, та вартості залишків транспортного засобу (майнові права на транспортний засіб в цьому випадку залишаються у страхувальника).

Зі страхового акта №00151014 від 27.01.2015 вбачається, що відповідачем було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у спосіб, передбачений п.п. 10.1.8.2 Договору, а саме: здійснити виплату страхової суми за відрахуванням франшизи, зносу, який визначається відповідно до п.10.1.2.2 цього Договору, та вартості залишків транспортного засобу.

Факт того, що страхове відшкодування має здійснюватися відповідно до п.10.1.8.2 позивачем не заперечується.

З огляду на те, що розмір страхової суми за Договором (щодо застрахованого транспортного засобу) становить 153900,00 грн; франшиза становить 1729,49 грн (у гривневому еквіваленті станом на момент ДТП); знос, розрахований відповідно до п.10.1.2.2 Договору дорівнює 12,05 %; вартість залишків транспортного засобу становить 99770,87 грн (згідно висновку судової експертизи), то за спірним страховим випадком відповідач зобов'язаний був виплатити на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 33854,69 грн (153900,00 грн - 1729,49 грн - 12,5% - 99770,87 грн).

Однак, як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, відповідачем на користь позивача в рахунок страхового відшкодування по спірному страховому випадку було сплачено лише 2460,76 грн.

Доказів сплати решти суми відшкодування - у розмірі 31393,93 грн відповідачем не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 31393,93 грн.

Обов'язку відповідача сплатити позивачу решту заявленої до стягнення суми позивачем належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 33,34 Господарського процесуального кодексу України не доведено.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору та вартості експертизи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032, м.Київ, вулиця Саксаганського, будинок 70-А, ідентифікаційний код 20033533) на користь Дочірнього підприємства «Коніка Мінолта Україна» (03680, м.Київ, вулиця Смольна, будинок 9, ідентифікаційний код 14281534) суму страхового відшкодування у розмірі 31393 (тридцять одна тисяча триста дев'яносто три) грн 93 коп., судовий збір у розмірі 774 (сімсот сімдесят чотири) грн 10 коп. та витрати на проведення експертизи у розмірі 3131 (три тисячі сто тридцять одна) грн 99 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 22.07.2016

Суддя Ю.М. Смирнова