ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" серпня 2016 р. Справа № 925/843/14

вх. №13887/16 від 12.07.2016

Господарський суд Черкаської області у складі судді Хабазні Ю.А., розглянувши заяву

заявника ОСОБА_1

про визнання кредитором на суму 49598,95 грн.

у справі про банкрутство, порушеній за заявою

ініціюючого кредитора товариства з обмеженою відповідальністю Юссам

до боржника комунального підприємства Облпаливо Черкаської

обласної ради

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Заявником подано заяву від 12.07.2016 з вимогою визнати його кредитором боржника по заборгованості із заробітної плати в сумі 23039,17 грн., компенсаційним втратам від інфляції в сумі 1558,95 грн. та моральної шкоди в сумі 25000 грн. (разом 49598,95 грн.) та покласти судові витрати на боржника.

У заяві заявник зазначив, що відповідно до Закону України "Про судовий збір" він звільняється від сплати судового збору.

Однак, відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються "позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі". Заявник не є позивачем, оскільки у межах справи про банкрутство позовні заяви не розглядаються, такого учасника провадження у справі про банкрутство боржника як "позивач" Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у новій редакції згідно із Законом України від 22.12.2011 №4212-VI, чинній з 19.01.2013, далі Закон-4212) не передбачає. В той же час, підп.10, п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду "заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство" справляється судовий збір у розмірі 2 мінімальних розмірів заробітної плати.

До заяви не додано доказів сплати судового збору що є підставою для повернення заяви без розгляду відповідно до ч.2 ст.4-1 та п.4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.8 ст. 23 Закону-4212:

"розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру відомості про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника;

поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство."

Керуючись ст.4-1, п.4 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути заяву ОСОБА_1 від 12.07.2016 з доданими до неї документами без розгляду.

Направити цю ухвалу боржнику, а також рекомендованим листом заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 91-93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.А. Хабазня

3