ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" червня 2016 р. Справа № Б-39/02-09

вх. № 162/2-39

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Савченко А.А.

судді: Міньковський С.В. , Швидкін А.О.

при секретарі судового засідання Романченко Н.С.

розглянувши матеріали справи

за заявою ТОВ "ТД "ІТРЗ", м. Харків
про визнання банкрутом ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" м. Ізюм

за участю :

ліквідатора ОСОБА_2, свідоцтво №216 від 20.02.2013р.

представника ХОДА ОСОБА_3, довіреність № 01-53/813 від 06.02.2015р.,

представника ПАТ "Промінвестбанк" - ОСОБА_1, дов. №09-32/680 від 09.12.2015р.

представника ПАТ "Мегабанк" - ОСОБА_4, дов. №13-896/15д від 21.12.15 р.

представника відділу з питань банкрутства ГУЮ у Харківській області ОСОБА_5, дов. №81 від 31.05.2016р.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 03.12.2014р. припинено процедуру санації ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод", припинено повноваження керуючого санацією боржника - ОСОБА_6, визнано ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" призначено арбітражного керуючого ОСОБА_6, якого зобовязано в строк до 03.12.2015 року виконати ліквідаційну процедуру та надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу, ліквідаційний баланс, а також всі докази, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури.

05.12.2014р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України здійснено оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.11.2015р. усунуто арбітражного керуючого ОСОБА_6 від виконання обов'язків ліквідатора ВАТ Ізюмський тепловозоремонтний завод, призначено ліквідатором ВАТ Ізюмський тепловозоремонтний завод арбітражного керуючого ОСОБА_2.

20 травня 2016 року до суду надійшла скарга ліквідатора на дії арбітражного керуючого ОСОБА_6 (вх. №16664), в якій ліквідатор просить суд:

- визнати дії арбітражного керуючого ОСОБА_6 з приводу розпорядження державним майном - квартирою № 11 по вул. Кленова, буд. № 5, житловою площею 36,1 кв.м. та загальною площею 60,9 кв.м., шляхом визнання останньої службовою, протиправними;

- визнати недійсним ордер на житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 36,1 кв.м. та загальною площею 60,9 кв.м. №016086 від 13.01.2014 р.;

- визнати майно - квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 36,1 кв.м. та загальною площею 60,9 кв.м., такою що підлягає включенню до ліквідаційної маси ВАТ Ізюмський тепловозоремонтний завод.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.05.2016р. прийнято та призначено скаргу ліквідатора на дії арбітражного керуючого ОСОБА_6 (вх. №16664) до розгляду в судовому засіданні на "30" травня 2016 р. о(об) 12:00, зобов'язано ОСОБА_6 надати до суду відзив на скаргу ліквідатора, з наданням необхідних доказів в його обґрунтування.

Ухвалою суду від 30.05.2016р. відкладено розгляд скарги на 21.06.2016р. та зобов'язано ОСОБА_6 надати до суду відзив на скаргу ліквідатора, з наданням необхідних доказів в його обґрунтування.

Арбітражний керуючий ОСОБА_6 в судове засідання не з*явився, витребуваних до суду документів не надав, про дату судового засідання повідомлений належним чином. Оскільки його явка не була визнана судом обовязковою, скарга може бути розглянута судом за наявними в ній матеріалами.

Ліквідатор в судовому засіданні підтримав скаргу в повному обсязі з підстав, викладених у скарзі, просив суд її задовольнити в повному обсязі.

Представник Харківської обласної державної адміністрації в судовому засіданні підтримала скаргу в повному обсязі, просила суд її задовольнити.

Інші учасники судового процесу, присутні в судовому засіданні, не заперечували проти задоволення скарги ліквідатора.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення учасників судового процесу, вважає скаргу ліквідатора підлягаючою задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"( в редакції Закону № 784 -14 від 30.06.99, ВВР, 1999, N 42 - 43, ст. 378 із наступними змінами), що діяв до 18.01.2013р.( далі Закон про банкрутство) у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури. У відповідності до ст. 1 цього Закону керуючий санацією, розпорядник майна, ліквідатор боржника є учасником провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.11.2010 р. по справі № Б-39/02-09 про банкрутство ВАТ «ІТРЗ» введено процедуру санації ВАТ «ІТРЗ».

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.06.2012 р. по справі № Б-39/02-09 про банкрутство ВАТ «ІТРЗ» призначено керуючим санацією ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" арбітражного керуючого ОСОБА_6.

Частинами 5 та 6 ст. 3-1 Закону про банкрутство визначено, що при реалізації своїх прав та обовязків арбітражний керуючий зобовязаний здійснювати заходи щодо захисту майна боржника, діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів

Судова колегія вважає, що керуючим санацією ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" арбітражним керуючим ОСОБА_6 було порушено вищевказані вимоги цього закону з огляду на наступне.

ВАТ «Ізюмський тепловозоремонтний завод» є державною власністю, органом управління якого відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.07.2013 року № 550-р «Про передачу Харківській облдержадміністрації повноважень з управління корпоративними правами держави щодо ВАТ «Ізюмський тепловозоремонтний завод» є Харківська обласна державна адміністрація.

ВАТ "ІТРЗ" є власником трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: 64300, м. Ізюм. АДРЕСА_2, що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу від 14.06.2004 р. та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкту № 55277108 від 16.03.2016 року. Квартира придбана ВАТ "ІТРЗ" за відплатним договором купівлі-продажу за сорок тисяч гривень, віднесена до основних фондів та обліковується на балансі ВАТ "ІТРЗ".

Матеріалами справи встановлено, що на підставі звернення керуючого санацією ОСОБА_6 Виконавчим комітетом Ізюмської міської ради 25.09.2013 року було прийняте рішення № 07/12 про визнання трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: 64300, м. Ізюм. АДРЕСА_3, службовою.

25.12.2013 року рішенням Виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 25.09.2013 року № 0921 за клопотанням ОСОБА_6 цю квартиру було надано ОСОБА_7, склад сімї 3 особи з видачею службового ордеру на вказане приміщення.

13.01.2014 року Виконавчим комітетом Ізюмської міської ради на імя ОСОБА_7 у складі сімї ОСОБА_8 та ОСОБА_9 видано службовий ордер на житлове приміщення: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 36,1 кв.м. та загальною площею 60,9 кв.м. № 016086.

01.07.2014 року рішенням Виконавчого комітету Ізюмської міської ради за клопотанням ОСОБА_6 рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 25.09.2013 року № 0712 «Про визнання квартири АДРЕСА_4 службовою» було скасоване. Будь-яких ґрунтовних пояснень з приводу правових підстав та необхідності вчинення відповідних дій, ОСОБА_6 до матеріалів справи не надав.

Матеріали справи свідчать, що в подальшому арбітражний керуючий ОСОБА_6 листом № 100/257 від 17 вересня 2015 року звернувся до сесії міської ради м. Ізюм щодо прийому до комунальної власності обєкту житлового фонду, а саме: 3-х кімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5.

Рішенням Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області від 28.10.2015 року № 0541 було створено робочу комісію з прийому-передачі до комунальної власності територіальної громади АДРЕСА_6, яка розташована за адресою: м. Ізюм, вул. Кленова, 5, а рішенням Ізюмської міської ради № 3230 від 30 вересня 2015 року надано згоду на прийняття до комунальної власності територіальної громади АДРЕСА_7, яка розташована за адресою: м. Ізюм, вул. Кленова, 5.

Судова колегія вважає дії арбітражного керуючого ОСОБА_6 по розпорядженню майном боржника, зокрема квартирою № 11, яка розташована за адресою: м. Ізюм, вул. Кленова, 5, та зміні права власності на це майно, такими, що вчинені з порушенням вимог чинного законодавства України з огляду на наступне.

Майно ВАТ «Ізюмський тепловозоремонтний завод» є державною власністю.

Відповідно до частини 2 ст. 326 Цивільного кодексу України від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідні органи державної влади.

Згідно ч. 3 ст. 326 Цивільного кодексу України управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках передбачених законом, може здійснюватися іншими субєктами.

Частиною 5 ст. 75 Господарського кодексу України встановлено, що відчужувати майнові об'єкти, що належать до основних фондів, державне комерційне підприємство має право лише за попередньою згодою органу, до сфери управління якого воно належить, і лише на конкурентних засадах, якщо інше не встановлено законом. Розпоряджатися в інший спосіб майном, що належить до основних фондів, державне комерційне підприємство має право лише у межах повноважень та у спосіб, що передбачені цим Кодексом та іншими законами.

Положення цього кодексу кореспондуються із приписами ст. 5-1 Закону України «Про управління обєктами державної власності», де визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері управління об'єктами державної власності, відповідно до покладених на нього завдань здійснює визначені законодавством повноваження під час провадження справ про банкрутство державних підприємств та господарських організацій, корпоративні права щодо яких належать державі, що перебувають у його управлінні, у тому числі веде їх реєстри; погоджує відчуження, передачу в оренду (користування), заставу (іпотеку), списання майна державних підприємств, що належать до сфери його управління, передачу в оренду, заставу цілісних майнових комплексів державних підприємств, що належать до сфери його управління.

Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 17 Закону про банкрутство значні угоди та угоди, щодо яких є заінтересованість, укладаються керуючим санацією тільки за згодою комітету кредиторів, якщо інше не передбачено цим Законом або планом санації. Оскільки план санації ВАТ «ІТРЗ» судом не був затверджений, керуючий санацією повинен був діяти в межах своїх повноважень та у спосіб, встановлений законом.

Але, при дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що в порушення вимог чинного законодавства керуючий санацією ОСОБА_6, приймаючи рішення про звернення до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради з клопотанням щодо визнання трикімнатної квартири № 11 за адресою: 64300, м. Ізюм. Харківської обл. вул. Кленова, буд. № 5 службовою, не виносив дане рішення на розгляд комітету кредиторів ВАТ «ІТРЗ» та не звертався до органу управління - Харківської обласної державної адміністрації, з метою отримання згоди на вчинення дій з приводу розпорядження державним майном квартирою, яка віднесена до основних фондів ВАТ «ІТРЗ» й обліковується на його балансі, та передачі її до комунальної власності.

Отже, вчинення керуючим санацією одноосібних дій з відчуження майна банкрута за відсутності належних повноважень на їх вчинення, згоди комітету кредиторів та Харківської обласної державної адміністрації є такими, що порушує вимоги чинного законодавства, права боржника та кредиторів банкрута.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що при переведенні цього приміщення у статус службового та видачі ОСОБА_7 службового ордеру на квартиру № 11, арбітражним керуючим ОСОБА_6 було порушено низку нормативних актів, які регулюють відповідні правовідносини.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 118 Житлового кодексу України, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього.

Відповідно до п. 8 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, яке затверджено постановою Ради Міністрів Української РСР від 4 лютого 1988 р. № 37 Про службові жилі приміщення», жилі приміщення надаються включеним до згаданого в пункті 7 цього Положення переліку працівникам, які постійно проживають, а також прописані в населеному пункті за місцем розташування відповідного підприємства, установи, організації. З дозволу виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів службове жиле приміщення може бути надано працівникові, який проживав в іншому населеному пункті.

Пунктом 9 цього положення визначено, що для одержання службового жилого приміщення відповідний працівник подає адміністрації підприємства, установи, організації заяву, до якої додається довідка з місця проживання про склад сім'ї і прописку. Члени сім'ї заявника, які бажають оселитися в службове жиле приміщення, дають письмову згоду на проживання в зазначеному приміщенні.

Але, матеріали справи свідчать, що ОСОБА_7 в порушення вищевказаних вимог чинного законодавства не було подано до адміністрації товариства заяви з проханням про надання службового приміщення для проживання, довідки з місця проживания та заяв від членів його сімї, якими останні повинні були дати письмову згоду на проживання в зазначеному приміщенні.

Крім того, не перебування за місцем розташування боржника та не виконання обумовленої роботи підтверджується тим, що постійне місце проживання та перебування гр. ОСОБА_7 та членів його сімї АДРЕСА_8 До того ж, з часу надання службової квартири АДРЕСА_1, тобто з 13.01.2014 року по теперішній час гр. ОСОБА_10 та члени його сімї до вказаного житлового приміщення не всилялись, а проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

З огляду на вищевикладене вбачається, що під час виконання арбітражним керуючим ОСОБА_6 повноважень керуючого санацією ВАТ «ІТРЗ», останнім були перевищені повноваження в частині одноособового прийняття рішення щодо розпорядження державним майном - квартирою № 11 по вул. Кленова, буд. № 5 житловою площею 36,1 кв.м. та загальною площею 60,9 кв.м. шляхом визнання останньої службовою та надання даного майна особі яка фактично не працювала на ВАТ «ІТРЗ», не проживала за місцем розташування підприємства та не потребувала поліпшення житлових умов.

Крім того, суд вважає, що арбітражним керуючим ОСОБА_6 безпідставно не було включено до ліквідаційної маси банкрута трикімнатну квартиру № 11 за адресою: 64300, м. Ізюм, Харківської обл., вул. Кленова, буд. № 5, оскільки ця квартира з часу набуття товариством у власність не перебувала у віданні місцевої ради народних депутатів, а була віднесена до основних фондів товариства та перебувала на його балансі.

Оскільки квартира № 11 за адресою: 64300, м. Ізюм. Харківської обл., вул. Кленова, буд. № 5 була набута ВАТ «ІТРЗ» у власність та утримувалася за грошові кошти ВАТ «ІТРЗ», отримані від ведення господарської діяльності товариства, суд вважає, що в даному випадку на спірні правовідносини норми ч.1 ст.42 Закону про банкрутство не розповсюджуються і квартира № 11 не підлягає безоплатній передачі до комунальної власності у порядку ч. 1 ст. 42 Закону про банкрутство та має бути включена до складу ліквідаційної маси ВАТ «ІТРЗ» та використана з метою задоволення вимог кредиторів банкрута.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає скаргу на дії арбітражного керуючого ОСОБА_6 обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.

Стосовно решти заявлених вимог за скаргою, суд вважає необхідним зазначити, що вимога про визнання ордеру недійсним та вимога про визнання майна - квартири АДРЕСА_1, житловою площею 36,1 кв.м. та загальною площею 60,9 кв.м., такою що підлягає включенню до ліквідаційної маси ВАТ Ізюмський тепловозоремонтний завод, не може бути предметом розгляду за скаргою на дії арбітражного керуючого в розумінні норм Закону про банкрутство.

Отже підстави для розгляду за цими вимогами в межах розгляду відповідної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 3-1,17, 18 24 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст.ст. 77,81, 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати дії арбітражного керуючого ОСОБА_6 з приводу розпорядження державним майном - квартирою № 11 по вул. Кленова, буд. № 5, житловою площею 36,1 кв.м. та загальною площею 60,9 кв.м., шляхом визнання останньої службовою, протиправними.

В решті вимог за скаргою відмовити.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13