ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01.08.16р. Справа № 904/6357/16

Суддя Назаренко Н.Г. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕПЛОБУД-ПРОФІ", м. Дніпропетровськ

до Міського комунального підприємства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКІ МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ", м. Дніпропетровськ

про стягнення 68 945,36 грн. за виконані роботи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕПЛОБУД-ПРОФІ" звернулося до господарського суду з позовом до Міського комунального підприємства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКІ МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" про стягнення 68 945,36 грн. за виконані роботи.

Позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

1. Відповідно до п. 4 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

В тексті позовної заяви позивач зазначає, що 03.07.2014р. між ним та відповідачем укладено Договір на виконання робіт № 153-14-р, відповідно до умов якого позивач виконав роботи.

Однак, позивачем до позовної заяви не додано Договір від 03.07.2014р. № 153-14-р та документацію до нього, на який він посилається у позовній заяві, а додано Договір підряду від 10.11.2014р. № 153-14-р та документацію до нього.

Відповідно до п. 3 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

2. Відповідно до статті 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивачем не надано належних доказів направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками відповідно до вимог ст. 56 ГПК України.

Частиною 1 ст. 56 ГПК України встановлено, що позивач, прокурор зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Вимогами п. 6.1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" передбачено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля.

За змістом зазначеного пункту правил, для здіснення перевірки працівниками поштового відділення відповідності вкладення опису, останній має містити поіменний перелік предметів.

До позовної заяви від 09.03.2016р. доданий поштовий опис вкладення у цінний лист від 29.07.2016р., який свідчить про направлення відповідачеві ОСОБА_1 підряду № 153-14-Р від 10.11.2014р. та документації до нього.

Суд не приймає в якості доказу відправлення на адресу відповідача додатків до позову зазначений поштовий опис, оскільки, з його змісту вбачається, що на адресу відповідача направлено інший договір та документацію до нього, ніж ті на які посилається позивач у позовній заяві, а саме, Договір № 153-14-Р від 03.07.2014р.

На підставі викладеного опис вкладення від 29.07.2016р., адресований відповідачеві, не приймається судом, як доказ направлення копії позовної заяви та додатків до неї.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. При чому, відповідно до законодавчої техніки, використаної при конструюванні ст.63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви без розгляду у вказаному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Не повідомлена належним чином сторона у справі, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти обєктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України та ГПК України, господарський суд не має права порушити провадження у господарській справі за наявності підстав для застосування до позовної заяви положень ст. 63 ГПК України.

У відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним законодавством України (ст.56 ГПК України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права шляхом встановлення обовязку позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, включає в себе обовязок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження по справі.

Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обовязку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

На підставі викладеного, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що повернення позовної заяви на підставах, визначених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України прямо передбачено діючим законодавством та не є відмовою в доступі до правосуддя в розумінні Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» та не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток:

- позовна заява з доданими до неї додатками на 43 арк., у т.ч. платіжне доручення про сплату судового збору № 100 від 02.03.2016р. на суму 1 822,37 грн.

Суддя ОСОБА_2