ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26 липня 2016 р. Справа № 903/194/16

за позовом Головного територіального управління юстиції у Волинській області

до відповідача 1: Любомльський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області

відповідача 2: Державного підприємства УКРВЕТСАНЗАВОД, м. Київ

про визнання недійсним договору про надання послуг з утилізації від 27.06.2014р. №407

Суддя Шум М. С.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 09.03.2016р. №09-8/954

від відповідача 1: н/з

від відповідача 2: н/з

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику позивача розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учаснику судового процесу згідно ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки.

Суть спору: Головне територіальне управління юстиції у Волинській області звернулося з позовом про визнання недійсним договору про надання послуг з утилізації від 27.06.2014р. №407, укладеного між Відділом державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції та Державним підприємством УКРВЕТСАНЗАВОД в особі Костопільської філії.

Позовні вимоги обґрунтовані таким:

Головне територіальне управління юстиції у Волинській області після надходження позовної заяви Державного підприємства УКРВЕТСАНЗАВОД в особі Костопільської філії про стягнення заборгованості згідно договору про надання послуг з утилізації №407 дізналося про існування договору від 27.06.2014.

Зі змісту договору №407 від 27.06.2014 позивачу стало відомо, що останній уклaдeний між відповідачем 2 та Головним управлінням юстиції у Волинській області, Любомльським районним управлінням юстиції в особі начальника відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції (постачальник).

Відповідно до п. 1 договору відповідач 2 зобов'язався надавати послуги з утилізації відходів тваринного походження (протерміновані та неякісні продукти, далі - відходи), а постачальник передати у власність для подальшої утилізації відходи, які утворились в результаті виробничо-господарської діяльності постачальника (п. 1.2. договору).

Згідно п. 6.1 договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін.

До вищезазначеної позовної заяви державним підприємством УКРВЕТСАНЗАВОД в особі Костопільської філії долучено копію акту про знищення (утилізацію) неякісної або небезпечної продукції від 27.06.2014р., з якого вбачається, що відповідачем 2 проведено знищення конфіскованого товару за постановою Любомльського районного суду від 08.05.2014 у справі №163/1177/14-п.

Відповідно до ст. 41 Закону України По виконавче провадження (в редакції, що діяла на момент укладення спірного договору) до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; розміщення оголошення в засобах масової інформації; виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби.

Утилізація конфіскованої неякісної продукції не відноситься до витрат на організацію проведення виконавчих дій, постанова згідно Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відділом державної виконавчої служби не виносилася, а такий договір про надання послуг з утилізації укладається з уповноваженою особою юридичної особи в порядку, передбаченому Законом України Про здійснення державних закупівель (який діяв на момент укладення спірного договору).

Оскільки вартість договору №407 від 27.06.2014 (706,00 грн. за 1 тонну х 40,742 т утилізованої сировини) менша 100 тис. грн., тому спірний договір мав укладатися без проведення процедури закупівлі уповноваженою особою юридичної особи та підлягав реєстрації в органі казначейства для перевірки та внесення до єдиної бази даних мережі розпорядників та одержувачів коштів обслуговування державного бюджету, як це передбачено п. 2.1 Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 грудня 2012 року № 1407.

Головне територіальне управління юстиції в своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України, іншими нормативно-правовими актами та діє на підставі ОСОБА_2 про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23 червня 2011 року №1707/5 (далі ОСОБА_2).

Головне управління юстиції в області відповідно до зазначеного ОСОБА_2 (в редакції, що діяла на момент укладення спірного договору): організовує через структурний підрозділ, що забезпечує реалізацію повноважень ДВС, виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) відповідно до законів України (п. 4.33 ОСОБА_2); контролює надходження коштів до спеціального фонду Державного бюджету України та їх облік (п. 5.7); здійснює бухгалтерський облік витрат на утримання головного управління юстиції, структурних підрозділів, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС та Укрдержреєстру; забезпечує використання бюджетних асигнувань за цільовим призначенням, складає та подає в установленому порядку фінансову звітність (п.5.8); здійснює централізований бухгалтерський облік витрат на утримання районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, структурних підрозділів, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС та Укрдержреєстру, нотаріальних контор (п. 5.9).

Очолює головне управління юстиції, здійснює керівництво його діяльністю і підвідомчими - органами та установами юстиції, представляє головне управління юстиції у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями начальник головного управління юстиції в області (п. 11.1 ОСОБА_2).

Враховуючи викладене, договір про надання послуг з утилізації №407 від 27.06.2014 мав бути підписаний начальником Головного управління юстиції та містити відтиск печатки Головного управління юстиції в області.

Однак, спірний договір підписаний начальником відділу державного виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції ОСОБА_3.

У додаткових поясненнях від 08.04.2016р. №09-8/1665 позивач зазначив, що правову основу діяльності державної виконавчої служби становлять Закон України Про державну виконавчу службу, Закон України Про виконавче провадження та інші закони, прийняті на їх виконання.

Районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції є юридичними особами, мають відповідні рахунки в органах Державного казначейства України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках, гербову печатку (частина третя статті 3 Закону України Про державну виконавчу службу).

Централізований бухгалтерський облік витрат на утримання структурних підрозділів, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС (в тому числі і відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції), забезпечення використання бюджетних асигнувань за цільовим призначенням, складає та подає в установленому порядку фінансову звітність здійснює головне управління юстиції в області відповідно до пунктів 5.8, 5.9 ОСОБА_2 про Головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23 червня 2011 року №1707/5 (в редакції на момент укладення спірного договору), про що свідчать і копії кошторисів за 2014 та 2015 рік.

Отже, відділ державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції утримувався і утримується на даний час Головним територіальним управлінням юстиції у Волинській області за рахунок коштів державного бюджету і власних коштів не має.

За приписами частини першої ст. 48 Бюджетного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, узятих на облік органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов'язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов'язання та не утворюється бюджетна заборгованість (частина третя ст. 48 Бюджетного кодексу України).

Зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті), не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов'язань не здійснюються (частина четверта ст. 48 Бюджетного кодексу України).

З копії договору про надання послуг з утилізації від 27.06.2014 №407 вбачається, що оспорюваний договір укладений в особі відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції з перевищенням повноважень та без погодження з Головним управлінням юстиції у Волинській області як розпорядником бюджетних коштів, що підтверджується відповідними звітами за виконанням зобов'язань (у розрізі організацій ) за 2014 та 2015 роки.

До пояснень долучив копії кошторисів Головного управління юстиції у Волинській області на 2014, 2015р.р., звіти за виконанням зобовязань (у розрізі організацій) за 2014, 2015р.р.

Відповідач 2 - Державне підприємство УКРВЕТСАНЗАВОД в особі Костопільської філії у відзиві на позовну заяву від 05.04.2016р. №86-1/16-227 (вхід. №01-54/3282/16 від 11.04.2016р.) позов заперечив, мотивуючи тим, що відповідно до преамбули договору про надання послуг з утилізації від 27 червня 2014 року № 407, останній укладений Відділом ДВС Любомирського районного управління юстиції в особі начальника ОСОБА_3, що діє на підставі та відповідно до ОСОБА_2 про відділ виконавчої служби.

Згідно з п.п. 15, 19 вищезазначеного ОСОБА_2 Відділ ДВС Любомирського району є юридичною особою; начальник відділу здійснює керівництво діяльністю відділу, організує роботу відділу, представляє відділ у відносинах з іншими органами, підприємствами, організаціями.

Відтак, ОСОБА_3 мав необхідний обсяг цивільної дієздатності при вчиненні правочинів від імені Відділу ДВС Любомирського районного управління юстиції.

Обсяг цивільної дієздатності особи, що вчиняє правочин від імені юридичної особи, визначається відповідно до установчих документів юридичної особи та закону; вчинення дій, що свідчать про прийняття правочину до виконання, вважається схваленням правочину у разі вчинення правочину особою з перевищенням наданих їй повноважень

Будь-яких інших документів, які підтверджували б обмеження повноважень начальником відділу ДВС на момент укладення оспорюваних договору позивачем суду надано не було.

Відповідачем 1 було підписано акт виконаних робіт № 225 від 27.06.2014 та рахунок №250 від 27 червня 2014 року, а також приймальну квитанцію від 27 червня 2014 року.

В обґрунтування відзиву послався на ст.ст. 92, 203, 207, 215, 239 ЦК України, п. 3.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11.

До відзиву долучив копії рахунку №250 від 27.06.2014р., акту виконаних робіт №225 від 27.06.2014р., Статут ДП Укрветсанзавод, затверджений наказом Державної ветеринарної та фіто санітарної служби України від 17.12.2012р. №446, довіреність від 31.12.2013р. №72/13, ОСОБА_2 про Костопільську філію ДП Укрветсанзавод, затверджене наказом в.о. генерального директора ДП Укрветсанзавод від 31.01.2013р. №8-П/13.

Представник позивача у судовому засіданні повідомив, що Головне територіальне управління юстиції у Волинській області очолює начальник згідно п. 11.1 ОСОБА_2.

В разі відсутності його обовязки виконує перший заступник або один із заступників згідно ОСОБА_2 про розподіл посадових обовязків, будь-яких довіреностей на уповноваження підпису договорів головним управлінням юстиції не видавалось і не видається.

ВДВС Любомльського РУЮ діє на підставі ОСОБА_2, яким не передбачено право підпису та укладення договорів.

Представник відповідача 1 - Відділу ДВС Любомльського РУЮ у попередньому судовому засіданні повідомив, що не памятає, за яких обставин укладався договір з відповідачем 2. Зауважив, що виконавче провадження, при здійснені якого укладався оспорюваний договір, знищено за спливом терміну зберігання відповідно до Порядку роботи з документами в органах ДВС.

У додаткових поясненнях від 20.04.2016р. представник позивача повідомив, що ОСОБА_2 про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету

Відповідно до п. 2.4 ОСОБА_2 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дати, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Зазначене вище регламентовано і Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (стаття 9).

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці первинні документи (п. 2.14 ОСОБА_2).

Відповідно до пунктів 2.15, 2.16 ОСОБА_2 первинні документи підлягають обов'язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув'язка окремих показників.

У разі виявлення невідповідності первинного документа вимогам законодавства у сфері бухгалтерського обліку, такі документи з письмовим обґрунтуванням передаються керівнику підприємства, установи. До окремого письмового рішення керівника такі документи не приймаються до виконання.

Рахунок № 250 від 24.06.2014, долучений до матеріалів справи, не відповідає вище зазначеним вимогам, не дає змогу ідентифікувати юридичну особу, яка здійснювала господарську операцію, оскільки платником зазначено Головне управління юстиції у Волинській області, його адресу та код ЄДРПОУ відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції - 35078662 (код ЄДРПОУ Головного територіального управління юстиції у Волинській області до перейменування і на момент укладення спірного договору Головного управління юстиції у Волинській області 34827061), відтак не є тим допустимим та належним доказом в даній справі, який може бути взятий судом до уваги при вирішенні даної справи.

Крім того, єдині правила документування управлінської діяльності і регламент роботи з документами з моменту їх створення або надходження до відправлення або передачі до архіву головного управління юстиції встановлено Інструкцією з діловодства Головного територіального управління юстиції у Волинській області, затвердженої наказом від 21.09.2012 №481/2 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 3.3.1 Інструкції при реєстрації вхідної та вихідної кореспонденції застосовується електронна база.

На виконання вимог ухвали суду Головне територіальне управління юстиції в області надало для огляду в судовому засіданні список вхідної кореспонденції з моменту укладення спірного договору, а саме 27.06.2014р. по 31.12.2014, сформований за допомогою електронної бази, з якого вбачається що від Державного підприємства УКРВЕТСАНЗАВОД у вказаний період часу до Головного управління юстиції в області поштова кореспонденція не надходила.

7 червня 2016 року через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання від 07.06.2016р., в яких він просив суд у зв'язку з перейменуванням зі зміною підпорядкування та збереженням статусу юридичної особи відповідачем 1 в справі вважати Любомльський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, відповідачем 2 вважати Державне підприємство "Укрвестсанзавод", а також позов задоволити, визнати недійсним договір № 407 про надання послуг з утилізації від 27.06.2014р., укладений між Костопільською філією Державного підприємства УКРВЕТСАНЗАВОД та Відділом державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції визнати недійсним та стягнути з ДП "Укрвестсанзавод" 689,00грн. витрат по сплаті судового збору.

Щодо відповідача 1 - Відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції, зазначив наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016р. №99 "Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток надання безоплатної правової допомоги" постановлено зокрема ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком та погодитися з пропозиціями Міністерства юстиції щодо включення відділів державної виконавчої служби та відділів державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції до структури відповідних головних територіальних управлінь юстиції.

Відповідно на виконання даної постанови Міністерством юстиції України видано: наказ від 01.03.2016 №572/5 "Про ліквідацію територіальних управлінь юстиції-"; наказ від 01.03.2016 №571/5 "Про Типову структуру головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі"; наказ від 01.03.2016 №569/5 "Про відділи державної виконавчої служби та відділи державної реєстрації актів цивільного стану".

Як вбачається зі змісту вищезазначених наказів Міністерства юстиції України та постанови Кабінету Міністрів України територіальні органи юстиції ліквідовано, а їхній структурний підрозділ відділ державної виконавчої служби включено до структури відповідних головних територіальних управлінь юстиції із збереженням статусу юридичних осіб та їх перейменуваням, затверджено Перелік відділів державної виконавчої служби районних, районних у містах, міських, міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, що змінюють підпорядкування найменування.

В п. 63 додатку до Наказу Міністерства юстиції України від 01.03.2016р. №569/5 зазначено, що відповідач 1 в даній справі- Відділ державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції перейменовано зі зміною підпорядкування на Любомльський районний Відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Відтак відповідачем 1 необхідно вважати Любомльський районний Відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Як вбачається з доданих державним підприємством "Укрветсанзавод" до його відзиву на позовну заяву від 05.04.2016р. копій документів, а саме ОСОБА_4 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 10.02.2016р. №21682718,

ОСОБА_2 про Костопільську філію Державного підприємства "Укрветсанзавод", затвердженого наказом від 31.01.2013р. №8-П/13, Костопільська філія Державного підприємства "Укрветсанзавод" створена як відокремлений підрозділ Державного підприємства "Укрветсанзавод" без права юридичної особи (п.п. 1.1, 4.1 ОСОБА_2) та наділена повноваженнями від імені підприємства вступати у правовідносини, набувати майнових і немайнових прав та нести зобов'язання в порядку, передбаченому чинним законодавством України та цим ОСОБА_2 (п. 7.1.2 ОСОБА_2), укладати від імені підприємства договори в межах сум і на товари, роботи, послуги передбачені довіреністю (п. 9.7.8).

Згідно п. 4 довіреності Державного підприємства "Укрветсанзавод" від 31.12.2013р. №72/13 Костопільській надано право, зокрема, представляти в порядку, передбаченому чинним законодавством України, права та охоронювані законом інтереси підприємства з питань діяльності філії в усіх органах державної влади (за винятком судових органів) та місцевого самоврядування, нотаріату, правоохоронних органах, перед юридичними та фізичними особами, суб'єктами господарювання усіх форм власності, об'єднаннями громадян тощо.

Враховуючи викладене, і те, що права Державного підприємства "Укрветсанзавод" як сторони в господарському процесі не порушені (матеріали позовної заяви надіслані, про розгляд даної справи повідомлялось, відзив на позов надано саме ДП "Укрветсанзавод") відповідачем 2 в справі №903/194/16 слід вважати Державне підприємство "Укрветсанзавод" (м. Київ, вул.Б. Грінченка, 1, ).

Крім того, додаткового інформуємо суд, що оскільки відповідач 1 фінансове забезпечення централізовано отримує від Головного територіального управління юстиції у Волинській області, є його структурним підрозділом, тому при вирішенні даної справи в користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 689,00 грн. (половина сплаченого позивачем судового збору) головне територіальне управління юстиції в області просить покласти на відповідача 2 - державне підприємство "Укрветсанзавод".

Долучив до матеріалів справи копії посадової інструкції заступника начальника Любомльського РУЮ-начальника ВДВС, затверджену Заступником начальника ГУЮ у Волинській області-начальником відділу ДВС ОСОБА_5 16.02.2010р., наказу №885-к від 20.10.2009р., позовної заяви №86-1/16-153 від 03.03.2016р., постанови від 11.02.2016р. №99, наказів №572/5 від 01.03.2016р., №571/5 від 01.03.2016р., №569/5 від 01.03.2016р.

В судовому засіданні 26.07.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задоволити останні в повному об'ємі.

Суд зауважує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016р. №99 "Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток надання безоплатної правової допомоги" постановлено зокрема ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком та погодитися з пропозиціями Міністерства юстиції щодо включення відділів державної виконавчої служби та відділів державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції до структури відповідних головних територіальних управлінь юстиції.

Відповідно на виконання даної постанови Міністерством юстиції України видано: наказ від 01.03.2016 №572/5 "Про ліквідацію територіальних управлінь юстиції-"; наказ від 01.03.2016 №571/5 "Про Типову структуру головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі"; наказ від 01.03.2016 №569/5 "Про відділи державної виконавчої служби та відділи державної реєстрації актів цивільного стану".

Як вбачається зі змісту вищезазначених наказів Міністерства юстиції України та постанови Кабінету Міністрів України територіальні органи юстиції ліквідовано, а їхній структурний підрозділ відділ державної виконавчої служби включено до структури відповідних головних територіальних управлінь юстиції із збереженням статусу юридичних осіб та їх перейменуваням, затверджено Перелік відділів державної виконавчої служби районних, районних у містах, міських, міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, що змінюють підпорядкування найменування.

В п. 63 додатку до Наказу Міністерства юстиції України від 01.03.2016р. №569/5 зазначено, що відповідач 1 в даній справі- Відділ державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції перейменовано зі зміною підпорядкування на Любомльський районний Відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Відтак відповідачем 1 необхідно вважати Любомльський районний Відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до п. 1.7. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" з наступними змінами та доповненнями, встановлено, що відповідно до чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про господарські товариства", "Про акціонерні товариства", "Про банки і банківську діяльність", юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами. Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу, наприклад: "Стягнути з підприємства "А" в особі його відокремленого підрозділу - філії N 1 на користь організації "Б" в особі її Н-ської філії таку-то суму".

Як вбачається із поданих відповідачем ОСОБА_6, ОСОБА_2 про Костопільську філію Державного підприємства "Укрвестсанзавод", довіреності №72/13 від 321.12.2013р., витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.02.2016р. Костопільська філія Державного підприємства "Укрвестсанзавод" є відокремленим підрозділом Державного підприємства "Укрвестсанзавод" без права юридичної особи.

Із поданих суду ДП "Укрвестсанзавод" пояснень та доказів не вбачається, що Костопільська філія ДП "Укрвестсанзавод" наділена колом повноважень стосовно здійсненння у господарському суді повноважень сторони у справі від імені юридичної особи (ДП "Укрвестсанзавод").

Враховуючи, що стороною у справі є юридична особа і рішення у справі приймається стосовно юридичної особи, слід вважати належним відповідачем 2- Державне підприємство "Укрвестсанзавод".

Відповідач 1 в судове засідання 26.07.2016р. не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду спору.

Відповідач 2 - ДП "Укрвестсанзавод" в особі Костопілької філії в судове засідання 26.07.2016р. не з'явився, вимог суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду спору, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №773 від 24.06.2016р., № 863 від 11.07.2016р.

Згідно із ч. 3 ст. 22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. №01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальним правами у господарському судочинстві").

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, в с т а н о в и в:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 26 червня 2014 року між Костопільською філією Державного підприємства "Укрветсанзавод", що діє на підставі положення про Костопільську філію Державного підприємства "Укрветсанзавод", в особі директора ОСОБА_7 (переробник) та Відділом ДВС Любомльського районного управління юстиції, в особі начальника ОСОБА_3, що діє на підставі положення (постачальник) був укладений договір про надання послуг з утилізації № 407, згідно п.п. 1.1.-1.4. якого переробник зобов'язується надавати послуги з утилізації відходів тваринного походження (боєнські відходи, загиблі тварини, кістки, птиця, риба, тощо), неякісних харчових продуктів та продовольчої сировини, згідно чинного законодавства України. Постачальник передає у власність переробника, а переробник приймає для подальшої утилізації відходи, які утворились в результаті виробничо-господарської діяльності постачальника. Постачальник сплачує переробнику кошти за утилізацію поставлених відходів відповідно до пункту 3.1. Підтвердженням факту наданих послуг за цим договором є акт прийому-передачі робіт, послуг та приймальна квитанція, рахунок фактура встановленого зразка філії і податкова накладна, які переробник надає постачальнику в момент отримання відходів.

Відповідно до п.п. 2.1.-2.3. цього договору поставка відходів здійснюється на майданчику (складі) переробника за адресою: с. Лісопіль, Костопільський райрн, Рівненська область. Перевезення відходів відбувається як транспортом переробника, так і транспортом постачальника, за попередньою домовленістю сторін. Постачальник зобов'язується передати переробнику супровідні документи, які підтверджують кількість, походження, основні характеристики відходів та інші документи встановленого зразка та бухгалтерського обліку.

В розділі 3 цього договору сторони визначили порядок розрахунків. В залежності від понесених витрат на утилізацію та придатності відходів для виготовлення кормів тваринного походження, постачальник сплачує переробнику кошти за утилізацію відходів, а саме: вартість утилізації відходів придатних для виробництва кормів тваринного походження (боєнські відходи, загиблі тварини, кістки, птиця, риба, тощо) становить 706,00грн.

Розділом 4 договору сторони передбачили відповідальність сторін за порушення договору.

Відповідно до п.п. 6.1.-6.3. цього договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін. Строк дії цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 6.1. цього договору та закінчується 31.12.2014р. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його виконання та порушення, які мали місце під час дії цього договору.

Даний договір підписано директором Костопільської філії ДП "Укрветсанзавод"- ОСОБА_7 та начальником Відділу ДВС Любомльського РУЮ - ОСОБА_3 (а.с. 18-19).

На виконання умов цього договору, був складений акт від 27.06.2014р. про знищення (утилізацію) неякісної або небезпечної продукції, затверджений Начальником ВДВС Любомльського РУЮ ОСОБА_3 27.06.2014р., згідно якого 27.06.2014р. проведено знищення (утилізацію) конфіскованих за постановою Любомльського районного суду і переданого відділу ДВС майна, а саме: 40742 кілограм брутто сухих кормів для собак в 4615 упаковках, що конфіскований в дохід держави згідно постанови Любомльського районного суду №163/1177/14-п від 08.05.2014р. по справі ОСОБА_4 (а.с. 20).

Знищення (утилізацію) проведено на Костопільській філії ДП "Укрветсанзавод" за адресою: Рівненська область, Костопільський район, с. Лісопіль, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №985 від 11.07.2002р. "Про затвердження Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам ДВС". Технологія знищення утилізація шляхом переробки на мясокісткове борошно в котлах КВМ-4.6 при екзспозиції температури 130 градусів по Цельсію та тиску 3,5 атмосфери. Участь у знищенні брали: ОСОБА_8 (представник ДВС), ОСОБА_9 (представник податкового органу), ОСОБА_7 (директор Костопільської філії ДП "Укрветсанзавод").

Позивач- Головне територіальне управління юстиції у Волинській області, звертаючись до суду з позовом, просив суд визнати договір про надання послуг з утилізації № 407 від 27.06.2014р. недійсним, оскільки вказаний договір про надання послуг з утилізації мав бути підписаний начальником Головного управління юстиції та містити відтиск печатки Головного управління юстиції в області. Натомість, спірний договір підписаний начальником відділу державного виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції ОСОБА_3 з перевищенням повноважень.

Так, Головне територіальне управління юстиції у Волинській області після надходження позовної заяви Державного підприємства "Укрветсанзавод" в особі Костопільської філії про стягнення заборгованості згідно договору про надання послуг з утилізації №407 дізналося про існування договору від 27.06.2014р. №407.

Правову основу діяльності державної виконавчої служби становлять Закон України "Про державну виконавчу службу", Закон України "Про виконавче провадження", та інші закони прийняті на їх виконання.

Органами державної виконавчої служби, зокрема, є районні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції (частина перша статті 3 Закону України "Про державну виконавчу службу") (станом на час підписання договору).

Районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції є юридичними особами, мають відповідні рахунки в органах Державного казначейства України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках, гербову печатку (частина третя статті 3 Закону України "Про державну виконавчу службу").

Централізований бухгалтерський облік витрат на утримання структурних підрозділів, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС (в тому числі і Відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції), забезпечення використання бюджетних асигнувань за цільовим призначенням, складає та подає в установленому порядку фінансову звітність здійснює головне управління юстиції в області відповідно до пунктів 5.8, 5.9 ОСОБА_2 про Головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23 червня 2011 року №1707/5 (в редакції на момент укладення спірного договору), про що свідчать і копії кошторисів за 2013, 2014 та 2015 роки.

Отже, Відділ державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції утримувався і утримується на даний час Головним територіальним управлінням юстиції у Волинській області за рахунок коштів державного бюджету і власних коштів не має.

За приписами частини першої ст. 48 Бюджетного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, узятих на облік органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов'язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов'язання та не утворюється бюджетна заборгованість (частина третя ст. 48 Бюджетного кодексу України).

Зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов'язань не здійснюються (частина четверта ст. 48 Бюджетного кодексу України).

З копії договору про надання послуг з утилізації від 27.06.2014р. № 407 вбачається, що оспорюваний договір укладений Відділом державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції з перевищенням повноважень та без погодження з Головним управлінням юстиції у Волинській області як розпорядником бюджетних коштів, що підтверджується відповідними звітами за виконанням зобов'язань (у розрізі організацій ) за 2013, 2014 та 2015 роки.

Відповідно до ст. 41 Закону України "По виконавче провадження" (в редакції, що діяла на момент укладення спірного договору) до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; розміщення оголошення в засобах масової інформації; виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби.

Утилізація конфіскованої неякісної продукції не відноситься до витрат на організацію проведення виконавчих дій, постанова згідно Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відділом державної виконавчої служби не виносилася, а такий договір про надання послуг з утилізації укладається з уповноваженою особою юридичної особи в порядку, передбаченому Законом України "Про здійснення державних закупівель" (який діяв на момент укладення спірного договору).

Оскільки ціна договору № 407 від 27.06.2014р. (706,00грн за тону х 40,742т. утилізованої сировини) менша 100 тис. грн., тому спірний договір мав укладатися без проведення процедури закупівлі уповноваженою особою юридичної особи та підлягав реєстрації в органі казначейства для перевірки та внесення до єдиної бази даних мережі розпорядників та одержувачів коштів обслуговування державного бюджету, як це передбачено п. 2.1 Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 грудня 2012 року № 1407.

Головне територіальне управління юстиції в своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України, іншими нормативно-правовими актами та діє на підставі ОСОБА_2 про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23 червня 2011 року №1707/5 (далі ОСОБА_2).

Головне управління юстиції в області відповідно до зазначеного ОСОБА_2 (в редакції, що діяла на момент укладення спірного договору): організовує через структурний підрозділ, що забезпечує реалізацію повноважень ДВС, виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) відповідно до законів України (п. 4.3.3 ОСОБА_2); контролює надходження коштів до спеціального фонду Державного бюджету України та їх облік (п. 5.7); здійснює бухгалтерський облік витрат на утримання головного управління юстиції, структурних підрозділів, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС та Укрдержреєстру; забезпечує використання бюджетних асигнувань за цільовим призначенням, складає та подає в установленому порядку фінансову звітність (п.5.8); здійснює централізований бухгалтерський облік витрат на утримання районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, структурних підрозділів, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС та Укрдержреєстру, нотаріальних контор (п. 5.9).

Очолює головне управління юстиції, здійснює керівництво його діяльністю і підвідомчими органами та установами юстиції, представляє головне управління юстиції у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями начальник головного управління юстиції в області (п. 11.1 ОСОБА_2).

Матеріали справи містять підтверджуючі документи, зокрема належним чином завірену копію ОСОБА_2 про відділ державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції, затвердженого начальником Головного управління юстиції у Волинській області (яке було чинним на момент укладення спірного договору), про те, що Відділ державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції є юридичною особою (п. 4.7 ОСОБА_2).

Відповідно до частини 3 ст. 92 Цивільного кодексу України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Згідно вищезазначеного ОСОБА_2 Відділ державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції повноваженнями укладати договори від імені Головного управління юстиції у Волинській області не наділений.

Такі повноваження не передбачає і посадова інструкція заступника начальника Любомльського районного управління юстиції - начальника відділу державної виконавчої служби, яка діяла на момент вчинення спірного правочину і з якою ознайомлений ОСОБА_3 (особа, що підписала спірний договір).

Враховуючи викладене, договір про надання послуг з утилізації №407 від 27.06.2014р. мав бути підписаний начальником Головного управління юстиції та містити відтиск печатки Головного управління юстиції у Волинській області.

Однак, спірний договір безпідставно та необґрунтовано був підписаний начальником Відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції ОСОБА_3.

Згідно частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права може бути зокрема, визнання правочину недійсним.

Згідно із п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 року, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Виходячи з викладеного, до загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, віднесено те, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Укладений між сторонами договір є договором про надання послуг з утилізації, а тому в силу ст.203 Цивільного кодексу України його зміст має відповідати вимогам гл.66 названого Кодексу.

Згідно ст. 207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. Недійсною може бути визнано також нікчемну умову господарського зобов'язання, яка самостійно або в поєднанні з іншими умовами зобов'язання порушує права та законні інтереси другої сторони або третіх осіб. Нікчемними визнаються, зокрема, такі умови типових договорів і договорів приєднання, що: виключають або обмежують відповідальність виробника продукції, виконавця робіт (послуг) або взагалі не покладають на зобов'язану сторону певних обов'язків; допускають односторонню відмову від зобов'язання з боку виконавця або односторонню зміну виконавцем його умов; вимагають від одержувача товару (послуги) сплати непропорційно великого розміру санкцій у разі відмови його від договору і не встановлюють аналогічної санкції для виконавця. Виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Отже, Відділ державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції не мав права укладати спірний договір, в якому він виступає платником, без відповідного погодження з Головним територіальним управлінням юстиції у Волинській області, як розпорядником бюджетних коштів, що здійснює матеріальне забезпечення Відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції.

Враховуючи викладене, спірний договір про надання послуг з утилізації № 407 від 27.06.2014р. суперечить вимогам закону, з урахуванням вимог ст. ст. 203, 215 ЦК України, підписаний особою, яка не мала на те повноважень, відтак є всі підстави для визнання його недійсним в судовому порядку.

Дана правова позиція відображена і у постанові Вищого господарського суду України від 10.11.2011р. у справі №9/213/10.

Належних доказів схвалення спірного договору Головним територіальним управлінням юстиції у Волинській області в установленому законом порядку суду не надано.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявні в матеріалах справи документи, господарський суд, оцінюючи подані сторонами докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов висновку про підставність та обґрунтованість предявленого позивачем позову, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідачів, витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00грн. слід віднести на них відповідно до ст. 49 ГПК України порівну.

Суд зауважує, що позивач просить провести стягнення витрат по сплаті судового збору в розмірі 689,00грн. лише із відповідача 2 ДП "Укрветсанзавод".

Враховуючи викладене, господарський суд, керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Договір № 407 про надання послуг з утилізації від 27.06.2014р., укладений між Костопільською філією Державного підприємства УКРВЕТСАНЗАВОД та Відділом державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції визнати недійсним.

3. Стягнути з Державного підприємства "Укрвестсанзавод" (м. Київ, вул. Бориса Грінченка, буд.1, код 38519326) на користь Головного територіального управління юстиції у Волинській області (м. Луцьк, вул. Володимирська, буд. 1, код 34827061) 689,00грн.-витрат, пов'язаних з оплатою судового збору.

Повний текст рішення

складено 01.08.2016

Суддя М. С. Шум