ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.07.2016р. Справа № 905/1644/16

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді Філімонової О.Ю., суддів: Шилової О.М., Паляниці Ю.О., розглянувши позовну за позовом Обласного комунального підприємства Донецьктеплокоммуненерго" м.Краматорськ в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго Дзержинськтепломережа м. Торецьк Донецька область

до Державного підприємства Дзержинськвугілля м. Дзержинськ в особі відокремленого підрозділу Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського Державного підприємства Дзержинськвугілля м. Дзержинськ Донецька область

про стягнення основного боргу у розмірі 557948,94 грн., пені у розмірі 90430,76 грн., 3% річних у розмірі 16072,19 грн. та інфляційних витрат у розмірі 108679,49 грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю № юр/2984 від 30.12.2015р.

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокоммуненерго" м.Краматорськ в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго Дзержинськтепломережа м. Торецьк Донецька область звернулось до господарського суду Донецької області з позовними вимогами до Державного підприємства Дзержинськвугілля м. Дзержинськ в особі відокремленого підрозділу Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського Державного підприємства Дзержинськвугілля м. Дзержинськ Донецька область про стягнення основного боргу у розмірі 557948,94 грн., пені у розмірі 90430,76 грн., 3% річних у розмірі 16072,19 грн. та інфляційних витрат у розмірі 108679,49 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до умов укладеного договору на постачанння теплової енергїї №50/375 від 01.11.2012р., позивач зобовязався постачати відповідачу теплову енергію, а відповідач зобовязався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в строки, передбачені даним договором.

Відповідач свої зобовязання у повному обсязі не виконав, в результаті чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 557948,94 грн.

Нормативно позовні вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 509, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193,218, 275 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 54-57 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 06.05.2016р. позов прийнято до провадження, та призначено до розгляду в судовому засіданні 19.05.2016р.

Ухвалою від 19.05.2016р. було відкладено розгляд справи з метою визначення колегіального складу суду для розгляду справи №905/1644/16.

За результатами автоматичного визначення складу колегії призначено колегіальний розгляд справи №905/1644/16 у складі: головуючий суддя Філімонова О.Ю., суддя Паляниця Ю.О. та суддя Сажнева М.В. про що складено відповідний протокол керівника апарату господарського суду Донецької області ОСОБА_2 від 30.05.2016 року.

Ухвалою суду від 30.05.2016р. судове засідання було призначено на 14.07.2016р.

01.06.2016р. через канцелярію суду відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд зменшити розмір пені за несвоєчасне виконання зобовязань на 50 %, в звязку з скрутним становищем.

У звязку з перебуванням судді Сажневої М.В. у відпустці, 13.07.2016р. головуючий суддя Філімонова О.Ю. звернулась з доповідною про внесення змін до складу судової колегії, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів було створено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Філімонова О.Ю., судді:. ОСОБА_3, ОСОБА_4

14.07.2016р представник позивач явився в судове засідання, наполягав на задоволенні позовних вимог та не заперечував проти зменшення позовних вимог в частині стягнення пені на 50%.

14.07.2016р відповідач не з`явився в судове засідання.

Клопотання щодо фіксації судового процесу не заявлено, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

01.11.2012р. між Обласним комунальним підприємством Донецьктеплокомуненерго (теплопостачальна організація) в особі директора Виробничої одиниці Дзержинськтепломережа ОСОБА_5, що діє на підставі положення про виробничу одиницю і довіреності №ЮР/5999 від 30.12.2011р. та Державним підприємством Дзержинськвугілля у відповідності з Статутом підприємства (споживач), в особі директора відокремленого підрозділу Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського ОСОБА_6 , що діє на підставі довіреності генерального директора ДП Джержинськвугілля №1-14/2223 від 16.12.11р. укладено договір на постачання теплової енергії №50/375.

Відповідно до п.1.1. договору, теплопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати Споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, а Споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором.

Пунктом 1.2. договором передбачено, що сторони керуються Законом України «Про теплопостачання», «Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж», «Правилами користування тепловою енергією», іншими нормативними актами, цим договором та чинним законодавством.

Згідно з п.3.2.3. договору, виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміні, які передбачені договором.

Відповідно до п. 6.1. договору, розрахунки за теплову енергію. Що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до тарифів, встановлених постановою Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України № 20 від 30.09.2011р. та складають:

-теплова енергія 1 Гкал-905 грн. 70 коп.

У залежності від цін на енергоносії, встановлених Кабінетом Міністрів України, іншими органами влади, постачальниками енергоносіїв тариф може змінюватися без узгодження зі споживачем але у відповідності до діючого законодавства. Загальна сума договору складається з сум вартості місячних постановок теплової енергії за весь строк дії договору.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п. 6.5. договору, кінцеві розрахунки за фактично спожиту енергію споживач зобовязаний сплачувати не пізніше 10-го числа місяця наступного за розрахунковим.

Згідно з п. 7.2.3. договору, несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію пеня в розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пунктом 10.1. договору передбачено, що цей договір набуває чинності з 01.11.2012 року та діє до 01.11.2017 року.

Протоколом розбіжностей від 02.01.2013р. до договору №50/375 від 01.11.2012р., сторони змінили преамбулу договору та виклали у новій редакції найменування споживача та розділ 10 змінили виклавши п.10.1 у наступній редакції: «Цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 01.11.2017року».

До договору на поставку теплової енергії № 50/375 від 01.11.2012р. були укладені додаткові угоди: б/н від 01.11.2012р.; б/н від 15.01.2014р.; б/н від 01.04.2014р.; б/н від 01.06.2014р.; №5 від 01.03.2015р.; №6 від 09.04.2015р.;№11; б/н від 01.02.2016р.; б/н від 26.02.2016р.

Додатковою угодою від 01.02.2016р. до договору на постачання теплової енергії №50/375 від 01.11.2012р. внесено зміни до п.6.1. договору: «Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до тарифів, встановлених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 28.01.2016р. №54, та складають для потреб інших споживачів (крім населення) 1373,17грн. за 1 Гкал (без ПДВ).

У залежності від цін на енергоносії, встановлених Кабінетом Міністрів України, іншими органами влади, постачальниками енергоносіїв тариф може змінюватися без узгодження зі споживачем але у відповідності до діючого законодавства.

Загальна сума договору складається з сум вартості місячних постановок теплової енергії за весь строк дії договору.»

Додатковою угодою від 28.03.2016р. до договору №50/375 від 01.11.2012р. сторони уклали цю угоду про наступне: «На підставі рішення Дзержинської міської ради № 6/74-3 від 06.11.2015р. «Про перейменування вулиць, провулків та інших обєктів тононіміки м. Дзержинська», а також у звязку з перейменуванням міста Дзержинськ на місто Торецьк згідно Постанови Верховної Ради України № 984-VIII від 04.02.2016р. «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» п. 12 Платіжні реквізити викладено у наступні редакції:

Теплопостачальна організація

Найменування ОКП «Донецьктеплокомуненерго»

ВО «Дзержинськтепломережа»

Фактична адреса: 85205, Донецька обл., м. Торецьк, вул. Світла,5

Реквізити банка:

Рахунок: № 4214

Установа банка філія ПАТ «ПУМБ»

МФО №334851

Код ЄРДПОУ №26221744

Юридичні адреси та реквізити сторін викласти у наступній редакції:

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерно»

Виробнича одиниця «Дзержинськтепломережа»

Юридична адреса:84307, Донецька область, м. Краматорськ, пров. Земляний, буд.2

Фактична адреса:85205, Донецька обл., м. Торецьк, вул. Світла,5

Реквізити банка:

Рахунок №7116

Установа банку ПАО «Укрсоцбанк»

МФО №300023

Код ЄДРПОУ №05540971»

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим ( ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Правовідносини у сфері теплопостачання регулюються Цивільним та Господарським кодексами України, Законом України Про житлово-комунальні послуги, Законом України Про теплопостачання, Правилами постачання та користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації теплопостачальних установок і теплових мереж.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" постачання теплової енергії, теплопостачання, - господарська діяльність, пов'язана з наданням теплової енергії, теплоносія, споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Статтею 714 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона, постачальник, зобов'язується надавати другій стороні, споживачеві, абонентові, енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 275 Господарського кодексу України унормовано, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство, енергопостачальник, відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду, енергію, споживачеві, абоненту, який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно з ч. 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

За приписами статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, виходячи з наведених норм законодавства постачання теплової енергії здійснюється лише на підставі договору

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач виконав свої зобовязання за договором про постачання теплової енергії №50/375 від 01.11.2012р., про що свідчать акти на включення опалення від 07.10.2013р., 13.11.2013р.,05.11.2014р., 22.10.2015р. за адресою: вул. 50 років Жовтня, вул Єнгельса, 2 (а.с. 64,66, 68, 70).

На виконання умов договору про надання послуг з теплопостачання №50/375 від 01.11.2012р., позивач виставив відповідачу для оплати рахунки: №11 від 31.01.2014р. на суму 230667,02грн., №214_40 від 24.02.2014р. на суму 21391,70грн., №314_50 від 22.03.2014р. на суму 13358,42грн., №414_50 від 15.04.2014р. на суму 6502,31грн., №1114_50 від 25.11.2014р. на суму 11923,56грн., №1214_50 від 25.12.2014р. на суму 38120,80грн., №115_50 від 27.01.2015р. на суму 36679,64грн., № 215_50 від 19.02.2015р. на суму 2728,24грн., №315_50 від 26.03.2015р. на суму 35072,59рн., №415_50 від 16.04.2015р. на суму 19203,82грн., №1015_50 від 27.10.2015р. на суму 5121,50грн., №1115_50 від 26.11.2015р. на суму 28751,63грн., №1215_50 від 28.12.2015р. на суму 39674,66грн., №116_50 від 27.01.2016р. на суму 55422,34грн., №216_50 від 24.02.2016р. на суму 38806,20грн., №316_50 від 28.03.2016р. на суму 32332,22грн., №416_50 від 11.04.2016р. на суму 7542,00грн.(а.с.72-88).

Про факт отримання відповідачем теплової енергії свідчать акти виконаних робіт та акти прийому-передачі теплової енергії від 27.01.2014р., 24.02.2014р., 22.03.2014р., 12.04.2014р., 25.11.2014р., 25.12.2014р., 27.01.2015р., 19.02.2015р., 26.03.2015р.,16.04.2015р., 27.10.2015р., 26.11.2015р.,28.12.2015р., 27.01.2016р., 24.02.2016р., 28.03.2016р., 11.04.2016р. (а.с. 89-105)

Сума невиконаного зобовязання відповідача перед позивачем складає 557948,94 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 12.04.2016р., який підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками підприємств.(а.с.128)

Відповідач доказів погашення суми боргу у розмірі 557948,94 грн. до матеріалів справи не надав, тому суд вважає позовні вимоги Обласного комунального підприємства Донецьктеплокоммуненерго" м.Краматорськ в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго Дзержинськтепломережа м. Торецьк Донецька область доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути с відповідача пеню у розмірі 90430,76 грн., 3 % річних у розмірі 16072,19 грн. та інфляційних витрат у розмірі 108679,49 гр.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Згідно зі ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

З огляду на вищевикладене, якщо порушення зобов'язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб'єкта, та враховуючи фінансове становище боржника суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Враховуючи скрутне становище відповідача, суд зменшує розмір пені на 50 % та стягує з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 45215,38 грн.

В частині позовних вимог щодо стягнення пені у розмірі 45215,38 грн., суд відмовляє.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За висновками суду, розрахунок 3 % річних та інфляційних витрат, проведений позивачем, є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

За таких обставин, виходячи з того, що позов доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, враховуючи, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у розмірі 557948,94грн., пені у розмірі 45215,38 грн., 3 % річних у розмірі 16072,19 грн. та інфляційних витрат у розмірі 108679,49 грн. , підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32-34, 36, 43, 49, п.1-1 ч.1 ст.80, статтями 82-85, 115, 116, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства Дзержинськвугілля м. Дзержинськ в особі відокремленого підрозділу Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського Державного підприємства Дзержинськвугілля (85200, Донецька обл., м. Дзержинськ, вул. 50 років Жовтня, б.19, ) на користь Обласного комунального підприємства Донецьктеплокоммуненерго" в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго Дзержинськтепломережа (84307, Донецька обл., м. Краматорськ, пров. Земляний, буд.2, ) основний борг у розмірі 557948(пятсот пятдесят сім тисяч девятсот сорок вісім) грн. 94 коп., пеню у розмірі 45215 (сорок пять тисяч двісті пятнадцять) грн. 38 коп., 3 % річних у розмірі 16072 (шістнадцять тисяч сімдесят дві) грн. 19 коп., інфляційних витрат у розмірі 108679 (сто вісім тисяч шістсот сімдесят девять)грн. 49 коп., судовий збір у розмірі 11596 (одинадцять тисяч пятсот девяносто шість)грн.97коп.

Відмовити у задоволенні позовних вимог в частині пені у розмірі 45215,38 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного тексту рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Головуючий суддя О.Ю. Філімонова

Суддя О.М. Шилова

Суддя Ю.О.Паляниця

Дата складання та підписання повного тексту рішення 19.07.2016р.

Надруковано 3 примірника:

1-до справи;

1-позивачу;

1-відповідачу