ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.07.2016 р. Справа № 4/1552-17/247

Суддя Ділай У.І. розглянувши заяву: ПАТ Львівобленерго, м. Львів

про: поновлення строку для предявлення наказів до виконання

За позовом: ПАТ Львівобленерго, м. Львів

до відповідача: Приватне підприємство Мета, м. Львів

про стягнення на суму 6045, 08 грн.

За участі представників:

Від позивача: ОСОБА_1 представник (Довіреність №502-4303/2 від 08.12.2015р.)

Від відповідача: не зявився

Встановила:

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла заява №119-2281/2 від 06.07.2016р. ПАТ Львівобленерго про поновлення пропущеного строку для предявлення наказів від 02.10.2006р. у справі №4/1552-17/247 про стягнення з МПП «Мета» на користь ВАТ «Львівобленерго» заборгованості, до виконання.

Ухвалою від 19.07.2016р. вказану заяву прийнято до розгляду та її призначено до розгляду на 27.07.2016р.

26.07.2016р. представник заявника подав письмові пояснення поважності причин пропуску строку, відповідно до яких заявник вказує, що на адресу ПАТ "Львівобленерго" накази не надходили.

Представник заявника в судовому засіданні 27.07.2016р. підтримав подану заяві, просив її задоволити.

Відповідач в судове засідання 27.07.2016р. явку повноважного представника не забезпечив.

Розглянувши подану заяву та матеріали справи, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, господарський суд Львівської області 02.10.2006р. видав 2 (два) накази № 4/1552-17/247 про стягнення з Малого приватного підприємства "Мета" (79035, вул. Дністерська, 23, м. Львів, код за ) на користь ВАТ "Львівобленерго" 6,045,08 гри. боргу за недовраховину електроенергію та 220,00 грн. судових витрат.

Строк пред'явлення наказів до виконання в органи виконавчої служби встановлений до 02.10.2009р.

Вказані виконавчі документи були скеровані стягувачем до Галицького відділу ДВС Львівського МУЮ разом із відповідною заявою (№ 502-5838/2 від 30.10.2006р.).

28.12.2007р. державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу, яка разом з виконавчим документом була направлена на адресу останнього.

Однак, за твердженням заявника, вказані документи були втрачені.

Статтею 119 ГПК України, визначено, що у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви. За результатами розгляду заяви виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві і боржнику. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 43 та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (стаття 32 цього Кодексу).

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами процесуального законодавства рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Господарський суд відновлює процесуальний строк, якщо визнає причини пропуску строку поважними. Питання про відновлення строку може бути порушене лише після закінчення процесуального строку.

Причини поважності пропуску строку для пред'явлення наказу (виконавчого документа) до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст. 43 ГПК України.

Доводи позивача фактично зводяться до того, що на адресу ПАТ "Львівобленерго" накази не надходили, відтак, були втрачені. Однак, не долучено до справи жодного документа про звернення позивача з 2006 року до ВДВС із заявами про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, надсилання запитів про вчинені дії державним виконавцем при виконанні виконавчого провадження й інших доказів про подання будь-яких клопотань, пояснень, заперечень чи міркувань з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, а також не надано доказів звернення до господарського суду Львівської області із заявою про видачу дублікату наказу у звязку із його втратою в межах строків предявлення наказу до виконання з врахуванням періоду переривання таких строків, матеріали справи також містять таких відомостей. Заявником не наведено належного обґрунтування та доказів на підтвердження обставин для поновлення пропущеного строку.

З урахуванням наведеного, суд вважає недоведеними позивачем наявності поважних причин пропуску строку для предявлення наказів до виконання.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 86, 119 ГПК України, Господарський суд Львівської області, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про відновлення строку для пред'явлення наказу до виконання.

Суддя Ділай У.І.