ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.07.2016р. Справа № 905/1665/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Мельниченко Ю.С., при секретарі судового засідання Паюновій Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Укрбуд-Проект, м. Словянськ, Донецька область

до відповідача: Департаменту капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації, м. Краматорськ, Донецька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області, м. Маріуполь, Донецька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департаменту фінансів Донецької обласної державної адміністрації, м. Краматорськ, Донецька область

про стягнення 393 815 грн. 73 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю б/н від 01.06.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2 - представник зп довіреністю №6 від 17.06.2016р.

від Головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області: представник не зявився.

від Департаменту фінансів Донецької обласної державної адміністрації: представник не зявився.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 811 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 21.07.2016р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Укрбуд-Проект, м. Словянськ, Донецька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Департаменту капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації, м. Краматорськ, Донецька область, про стягнення заборгованості за договором підряду № 53б від 22.12.2014р. у сумі 263 908 грн. 71 коп., інфляційних втрат у сумі 119 143 грн. 23 коп., 3% річних у сумі 10 763 грн. 79 коп., а всього 393 815 грн. 73 коп.

Ухвалою суду від 12.05.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 02.06.2016р. Розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалою суду від 07.07.2016р. було продовжено строк розгляду спору на 15 днів до 25.07.2016р. та залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 управління державної казначейської служби України у Донецькій області та Департамент фінансів Донецької обласної державної адміністрації.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором підряду № 53б від 22.12.2014р. щодо оплати вартості виконаних робіт. Нормативно позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 525, 526, 530, 612, 625, 626, 627, 837, 879 Цивільного кодексу України.

Представник позивача у судових засіданнях 02.06.2016р., 16.06.2016р. та 07.07.2016р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилався на укладання з відповідачем договору підряду № 53б від 22.12.2014р. та невиконання останнім своїх зобовязань щодо оплати виконаних робіт.

21.07.2016р. через канцелярію господарського суду Донецької області від представника позивача надійшла заява про відмову від позову в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 119 143 грн. 23 коп. та 3% річних в сумі 10 763 грн. 79 коп.

Суд розглядає справу з урахуванням наданої заяви.

Представник відповідача у судових засіданнях 07.07.2016р. та 21.07.2016р. заперечував проти задоволення позовної заяви. 05.07.2016р. через канцелярію господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач посилається на неналежне виконання позивачем умов договору стосовно строку надання акту виконаних робіт, відсутність претензій позивача до відповідача щодо не проведення платежів органом Державної казначейської служби України, відсутність цільового фінансування обєкту будівництва, помилкове визначення позивачем дати початку нарахування інфляційних втрат, а саме 01.01.2015р замість 29.03.2016р., тобто після семиденного строку з дати предявлення позивачем вимоги, у звязку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач у своєму відзиві, також просить залучити до розгляду справи ОСОБА_3 управління державної казначейської служби України в Донецькій області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. В судовому засіданні 07.07.2016р. представник відповідача просив залучити до розгляду справи Департамент фінансів Донецької обласної державної адміністрації в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Представник Головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області про судове засідання 21.07.2016р. був повідомлений належним чином, про що свідчить штамп поштового відправлення, однак у засідання суду представника не направив, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Представник Департаменту фінансів Донецької обласної державної адміністрації про судове засідання 21.07.2016р. був повідомлений належним чином, про що свідчить штамп поштового відправлення, однак у засідання суду представника не направив, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Департаментом капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації (далі замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія Укрбуд-Проект (далі підрядник) був укладений договір підряду № 53б від 22.12.2014 року (далі за текстом Договір), за умовами якого підрядник приймає на себе зобовязання на свій ризик виконати роботи по обєкту «Капітальний ремонт фільтрувальної станції, розташованої по вул. Г.Батюка, 68 м. Словянськ (заміна вікон)» (далі обєкт), а замовник прийняти та оплатити такі роботи відповідно до проектно-кошторисної документації.

Відповідно до п.3.1. договору, договірна ціна складає 271 825 грн. 97 коп., в т.ч. ПДВ 45 304 грн. 33 коп.

Відповідно до п.4.3. договору, облік та оплата виконаних робіт здійснюється на підставі акту виконаних підрядних робіт, складеного за формою КБ-2в і довідки про вартість виконаних підрядних робіт, складеного за формою КБ-3.

Згідно з п. 10.1., договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2014р., але до отримання документів про відповідність збудованого обєкту проектній документації, згідно з вимогами чинного законодавства.

Факт виконання позивачем прийнятих на себе зобовязань за договором підряду №53б від 22.12.2014р. підтверджується актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014р. від 26.12.2014р. на суму 271 825 грн. 97 коп., у т.ч. ПДВ 45 304 грн. 33 коп.

Вказаний акт підписаний повноважними представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками підприємств.

В свою чергу, замовником в якості сплати вартості виконаних робіт на користь підрядника були перераховані грошові кошти у сумі 7 917 грн. 26 коп. Перерахування проводилось шляхом безготівкового переказу, що підтверджується платіжним дорученням № 13 від 21.05.2015р.

Судом встановлено, що строк виконання зобовязання відповідачем за договором підряду №53б від 22.12.2014р. не визначений.

21.03.2016р. позивач звернувся до відповідача з претензією від 17.03.2016р. щодо невиконання умов договору підряду №53б від 22.12.2014р. Факт отримання відповідачем даної претензії підтверджується відповідною відміткою на претензії та не заперечується останнім.

23.03.2016р. Департамент капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації надав відповідь на вказану претензію, згідно якої у 2015 році субвенція на погашення заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія Укрбуд-Проект з державного бюджету області не спрямовувалась та після затвердження переліку обєктів, що фінансуватимуться за рахунок субвенції, та лімітних призначень департаментом може бути здійснено оплату заборгованості.

Судом встановлено, що зобовязання з оплати вартості виконаних робіт за договором підряду №53б від 22.12.2014р. відповідачем не виконані в повному обсязі, вартість робіт у розмірі 263 908 грн. 71 коп. станом на час розгляду справи не сплачена.

Проаналізувавши укладений сторонами договір підряду №53б від 22.12.2014р., суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором підряду, отже, правовідносини сторін підпадають під регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

Статтею 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно із ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

При цьому, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Граничним строком оплати виконаних робіт за актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014р. від 26.12.2014р. є 28.03.2016р.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається здійснення відповідачем розрахунку з позивачем впродовж вказаного строку, що призвело до порушення відповідачем зобовязання з оплати робіт як боржником, який прострочив виконання, у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України.

Твердження позивача, що обовязок відповідача сплатити вартість виконаних робіт з Капітального ремонту фільтрувальної станції, розташованої по вул. Г. Батюка, 68 м. Словянськ (заміна вікон), виходячи з приписів ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України, виникає з моменту прийняття виконаних будівельних робіт, а саме з 26.12.2014р., є помилковим з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України, оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

У контексті наведеної норми мова йде про те, що підрядник має право вимагати оплати своїх робіт лише після прийняття предмету договору замовником, проте сторонам також надається можливість погодити інший порядок розрахунків, передбачивши його в договорі. За змістом даної статті не вбачається чіткої вказівки на строк протягом якого замовник зобовязаний оплатити після прийняття ним збудованого обєкта (виконаних робіт).

Згідно ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За змістом вказаної норми так само чітко не вбачається строку протягом якого замовник повинен оплатити виконані роботи, а містить лише загальне правило, за яким оплата проводиться після остаточної здачі роботи.

Посилання відповідача у відзиві на те, що позивач у порушення умов договору, а саме п.11.7.1 договору, надав акт виконаних робіт після визначеного строку, тобто після 20 числа поточного місяця, є суперечливим, оскільки договір підряду №53б був підписаний 22.12.2014р., тобто акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014р. від 26.12.2014р. не міг бути наданий раніше дати укладання договору, у звязку з чим суд не приймає дане твердження до уваги.

Відповідач у відзиві посилався на те, що за умови вчинення дій, передбачених п. 6.1.8. договору, відповідача не несе відповідальності за не проведення платежів органом Державної казначейської служби України за цим договором. На даний факт відповідач посилається, як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог.

Пунктом 6.1.8. договору визначено, що замовник зобовязаний реєструвати фінансові зобовязання по оформленим актам виконаних підрядних робіт, складених за формою КБ-2в, актам приймання-передачі обладнання в органі Державної казначейської служби України по місту обслуговування та надавати до вказаного органу платіжні доручення для проведення оплати при наявності коштів на рахунку замовника.

Відповідачем не було надано відповідних платіжних доручень для проведення оплати по договору підряду №53б від 22.12.2014р. та доказів їх надсилання до Державної казначейської служби України по місту обслуговування.

На підставі викладеного, суд не погоджується з твердженням відповідача про звільнення відповідача від відповідальності за не проведення платежів органом Державної казначейської служби України. Крім того, дане твердження в будь-якому разі не спростовує того факту, що Департамент капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації є боржником з оплати вартості виконаних робіт за договором підряду №53б від 22.12.2014р.

Оцінюючи посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування, суд дійшов висновку, що дана обставина не звільняє Департамент капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації від виконання зобов'язань щодо оплати наданих послуг, оскільки така обставина не визначена законодавчо як така, що звільняє від виконання зобов'язання. Так, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України прямо передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 N 11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором підряду №53б від 22.12.2014р. в сумі 263 908 грн. 71 коп. обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, отже, такими, що підлягають задоволенню.

Крім стягнення основної заборгованості відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляційні втрати за прострочення оплати вартості робіт за період з 01.01.2015р. по 06.05.2016р. у розмірі 119 143 грн. 23 коп. та 3% річних за період з 01.01.2015р. по 06.05.2016р. у сумі 10 763 грн. 79 коп.

Розглядаючи заяву позивача про відмову від позову в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 119 143 грн. 23 коп. та 3% річних в сумі 10 763 грн. 79 коп. суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 78 ГПК України відмова від позову опосередковується письмовою заявою позивача та є підставою для припинення провадження у справі.

Разом з тим, як встановлено ч. 6 ст. 22 ГПК України суд не приймає відмови від позову, якщо це суперечить законодавству або порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Судом перевірені повноваження особи, яка підписала заяву про відмову від позову, на вчинення цієї процесуальної дії відповідно до ст.ст. 22, 78 ГПК України, зокрема, представник позивача діяв на підставі довіреності б/н від 01.06.2016р., яка надає представнику підприємства право представляти його інтереси в господарському суді з усіма правами, які надані чинним законодавством підприємству як позивачу, відповідачу, третій особі чи іншій особі, що бере участь у справі, у тому числі з правом подання позову, правом повної або часткової відмови від позову.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву, суд дійшов висновку, що відмова від позову в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 119 143 грн. 23 коп. та 3% річних в сумі 10 763 грн. 79 коп. не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб та не суперечить законодавству.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Таким чином, суд приймає відмову позивача від позову в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 119 143 грн. 23 коп. та 3% річних в сумі 10 763 грн. 79 коп. та припиняє в цій частині провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 80 ГПК України.

Вирішуючи питання про розподіл господарських витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що витрати зі сплати судового збору за вимогами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ст.ст. 525, 526, ч.2 ст. 530, ст.ст. 610, 612, 625, 629, 837, ч. 1 ст. 854, ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України; ч. 1, 7 ст. 193, ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 42-47, 22, 28, 33, 34, 43, 44, 49, 78, п.4 ч.1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Припинити провадження у справі №905/1665/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Укрбуд-Проект, м. Словянськ, Донецька область до Департаменту капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації, м. Краматорськ, Донецька область в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 119 143 грн. 23 коп. та 3% річних в сумі 10 763 грн. 79 коп.

Стягнути з Департаменту капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації (, місцезнаходження 84313, Донецька обл., місто Краматорськ, площа Миру, будинок 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Укрбуд-Проект (, місцезнаходження 84122, Донецька обл., місто Словянськ, вулиця Карла Маркса, будинок 43, офіс 88) заборгованість за договором підряду № 53б від 22.12.2014р. у сумі 263 908 грн. 71 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 3 958 грн. 63 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 21.07.2016р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.07.2016р.

Суддя Ю.С. Мельниченко