РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2016Справа №910/11452/16

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аско-Медсервіс"
простягнення 50 000,00 грн.
Суддя Ярмак О.М.

За участю представників:

від позивачаВолчек Н.М. (представник за довіреністю 15.12.2015)
від відповідача Євсевєв Г.А. (представник за довіреністю від 01.01.2016)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аско-Медсервіс" про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 50 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/11452/16, розгляд справи призначено на 26.07.2016.

В судовому засіданні 26.07.2016 представник позивача обґрунтував обставини позовних вимог, підтримав їх та просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

20.09.2013 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник), вигодо набувач - Публічне акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк", укладено договір № 249130Га/13к добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" (далі - договір страхування), предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпоряджанням наземним транспортним засобом та іншим майном, вказаним у розділах 5 та 6 цього договору.

Згідно з п. 5 договору страхування застрахованим транспортом вказаний автомобіль марки Peugeot 308, д.р.н. НОМЕР_1, 2012 р.в.

Як підтверджується матеріалами справи, 22.06.2014 на перехресті доріг Кагарлик-Сущана та Стави-Черняхів мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участі застрахованого автомобіля Peugeot 308, д.р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Chevrolet Aveo, д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, що сталася внаслідок порушення останнім Правил дорожнього руху України, що спричинила механічні пошкодження обом автомобілям.

Факт скоєння вказаного ДТП підтверджується довідкою № 9402664 про ДТП та вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 12.11.2014 у справі № 368/1905/14-к, зміненого ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14.01.2015, у якому встановлено факт порушення водієм ОСОБА_5 вимог пункту п.п. 2.3.б), 16.3, 16.11, вимог дорожнього знаку 2.2 та дорожньої розмітки 1.12 Правил дорожнього руху.

Відповідно до звіту № 240/14 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного ФОП ОСОБА_6 та приєднаною до нього з ремонтною калькуляцією вартість відновлювального ремонту автомобіля Peugeot 308, д.р.н. НОМЕР_1, за наслідками завданих ДТП ушкоджень склала 475 841,11 грн., а вартість матеріального збитку - 278 867,92 грн.

12.07.2014 страховиком було складено страховий акт № 1.001.14.10747/VESKO21305, яким визначено суму страхового відшкодування у розмірі 91 770,89 грн., яку виплачено згідно з платіжним дорученням № 121219 від 23.07.2014.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування", здійснивши виплату страхового відшкодування, набуло права вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно ОСОБА_5 внаслідок експлуатації автомобіля Chevrolet Aveo, д.р.н. НОМЕР_2.

На час скоєння вищевказаної ДТП (22.06.2014) цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Chevrolet Aveo, д.р.н. НОМЕР_2, була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) № АС/7448198 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, відповідач є особою, на яку полісом № АС/7448189 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля Chevrolet Aveo, д.р.н. НОМЕР_2, на час спірної ДТП.

У відповідь на звернення позивача про виплату страхового відшкодування відповідач прийняв рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування, оскільки позивачем не було подано заяву про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту ДТП (рішення № 29/04 від 13.04.2016).

Вказані обставини невчасного звернення позивача із заявою про страхове відшкодування (більше ніж через рік після ДТП) всупереч положенням Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідач поклав в основу заперечень проти позову.

Відповідно до підпункту 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто, наведена норма визначає можливість відмови страховика у виплаті страхового відшкодування страхувальнику в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж встановлених строків, і не містить підстав для відмови у задоволенні вимоги страховика, який виплатив страхове відшкодування згідно з договором майнового страхування, до особи, відповідальної за завдані збитки про відшкодування виплачених ним сум (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 910/9494/14).

За таких обставин, посилання відповідача на приписи підпункту 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно з яким неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування за цим Законом, суд вважає безпідставним, оскільки право особи на звернення до суду за захистом порушеного права або охоронюваного законом інтересу не може бути обмежене законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу № АС/7448198 та положення статей 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статей 9, 27 Закону України "Про страхування", статей 993, 1192 ЦК України, відповідач повинен відшкодувати позивачу шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком (50 000,00 грн.) без урахування франшизи, яка за полісом є нульовою, виходячи із розміру фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, в межах суми, що перейшла до позивача у розмірі 50 000,00 грн., у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, понесені позивачем судові витрати у справі покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аско-Медсервіс" (03150, м. Київ, вул. Горького, б. 122, ідентифікаційний код 13550765) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ідентифікаційний код 20474912) 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. страхового відшкодування та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 29.07.2016

Суддя О.М. Ярмак