ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2016 р. Справа № 917/965/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-геологічна група "Дніпрогідробуд" (АДРЕСА_1 (колишнє м. Дніпропетровськ), 49094)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Феррострой" (вул. Будівельників, буд.16, м. Горішні Плавні (колишнє м. Комсомольськ), Полтавська область, 39800)

про стягнення 396190,55 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача не зявився

Розглядається позовна заява про стягнення 396190,55 грн., у тому числі 299661,68 грн. основного боргу за роботи згідно договору субпідряду № 316/1 від 04.06.2015р., 68762,28 грн. пені, 21680,71 грн. інфляційних, 6085,88 грн. 3% річних.

Суд розпочав розгляд справи по суті.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує, посилаючись на те, що при визначенні суми грошових вимог позивачем не враховано штрафні санкції на загальну суму 25000,00 грн., які позивач повинен сплатити відповідачу в звязку з порушенням п. 7.2.6 договору (перебування працівників позивача на території обєкта в стані алкогольного спяніння); не враховано вартість дизельного пального на загальну суму 176951,31 грн., переданого відповідачем позивачу в період дії договору; не враховано вартість надання послуги генпідряду в розмірі 6801,42 грн. 3% від вартості виконаних робіт (а.с.132-134).

Відповідач надав клопотання про розгляд справи без присутності його представника (а.с.131). Клопотання задоволено судом.

В судовому засіданні 21.07.2016р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю промислово-геологічна група "Дніпрогідробуд" (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Феррострой" (відповідачем) був укладений договір субпідряду № 316/1 від 04.06.2015р. (далі Договір; а.с.9-29).

За умовами п. 1.1 Договору позивач (як субпідрядник) зобовязався на свій ризик виконати будівельно-монтажні роботи на обєктах: «Будівництво дослідних кущів гідрогеологічних свердловин в північній частині Єристівського родовища залізистих кварцитів (27 скважин)», що розташовані на території Замовника ТОВ «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат», а відповідач (як генпідрядник) зобовязався прийняти і оплатити виконані роботи.

За п. 2.1, п. 2.2 Договору загальна вартість робіт становить 2221974,16 грн. (з ПДВ) з урахуванням 3 % генпідрядних відрахувань на вартість послуг. Вартість робіт є динамічною.

За п. 3.2 Договору підставою для здійснення оплати за виконані роботи є акт здачі-приймання виконаних робіт за відповідний період.

Згідно з п. 3.3 Договору генпідрядник (відповідач) здійснює оплату виконаних робіт (частини робіт) відповідно до наданого субпідрядником оригіналу рахунку не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем в якому було підписано відповідний акт здачі-приймання виконаних робіт.

На виконання Договору позивачем були виконані роботи на загальну суму 954661,68 грн. Зазначене підтверджується двостороннє підписаними актами приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за листопад 2015р. № ДН1 від 25.11.2015р., № ДН2 від 25.11.2015р., № ДН3 від 25.11.2015р., № ДН4 від 25.11.2015р., № ДН5 від 25.11.2015р., № ДН6 від 25.11.2015р., № ДН7 від 25.11.2015р., № ДН8 від 25.11.2015р., № ДН9 від 25.11.2015р., № ДН10 від 25.11.2015р., № ДН11 від 25.11.2015р., № ДН12 від 25.11.2015р., № ДН13 від 25.11.2015р., № ДН14 від 25.11.2015р., № ДН15 від 25.11.2015р., № ДН16 від 25.11.2015р., № ДН17 від 25.11.2015р., № ДН18 від 25.11.2015р., № ДН19 від 25.11.2015р., № ДН20 від 25.11.2015р., № ДН21 від 25.11.2015р., № ДН22 від 25.11.2015р., № ДН23 від 25.11.2015р., № ДН24 від 25.11.2015р., № ДН25 від 25.11.2015р., № ДН26 від 25.11.2015р., № ДН27 від 25.11.2015р., № ДН28 від 25.11.2015р., № ДН29 від 25.11.2015р., № ДН30 від 25.11.2015р. (а.с.31-91).

Також сторонами було підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми КБ-3) за листопад 2015р. від 25.11.2015р., в якій визначено належну до оплати суму вартості робіт в розмірі 954661,68 грн. (а.с.30).

Позивач у позові зазначає, що за виконані роботи відповідач розрахувався частково, сплативши 655000,00 грн. Зазначене підтверджується виписками з банківського рахунку позивача (а.с.93-108).

Заборгованість в сумі 299661,68 грн. відповідачем не сплачена.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучати до виконання роботи інших осіб (субпідрядників). Залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником як замовник.

За ч.1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення умов Договору субпідряду вартість виконаних робіт на суму 299661,68 грн. відповідачем не сплачена.

Заперечення відповідача проти позову судом відхиляються з таких підстав.

Так, відповідач у відзиві наполягає на тому, що при визначенні суми грошових вимог позивач повинен був відняти штрафні санкції на загальну суму 25000,00 грн., які позивач повинен сплатити відповідачу в звязку з порушенням п. 7.2.6 договору (перебування працівників позивача на території обєкта в стані алкогольного спяніння), в підтвердження чого надав претензії від 10.11.2015р., від 19.10.2015р., пояснення працівників, службові записки, рапорти (а.с.135-176).

Проте, суд вважає дане твердження необґрунтованим, оскільки умовами Договору не передбачено зменшення вартості виконаних робіт на будь-які штрафні санкції, належні до сплати за договором.

З огляду на викладене, визначена сторонами вартість виконаних робіт не повинна зменшуватися на суму вказаних штрафних санкцій.

Відповідач при цьому не позбавлений права звернутися до позивача з вимогами про стягнення цих санкцій в загальному порядку.

Також, відповідач вважає, що сума виконаних робіт повинна бути зменшена на вартість дизельного пального на загальну суму 176951,31 грн., переданого відповідачем позивачу в період дії договору за накладними № 0735 від 30.09.2015р., № 0727 від 31.07.2015р., № 0731 від 31.08.2015р., № 0738 від 31.10.2015р., № 2631 від 31.12.2015р. № 0743 від 30.11.2015р. (а.с.177-191).

Проте, суд встановив, що за умовами п.3.1, п. 3.2 Договору передбачена оплата за фактично виконані роботи, підставою для оплати є акт здачі-приймання виконаних робіт за відповідний період.

В актах здачі-приймання виконаних робіт та в довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми КБ-3) за листопад 2015р. від 25.11.2015р. сторонами визначено належну до оплати суму вартості робіт в загальному розмірі 954661,68 грн.

При цьому ні Договором, ні актами, ні довідкою не передбачено зменшення вартості виконаних робіт на суму вартості переданого позивачу пального. Таким чином, у суду відсутні підстави для зменшення вартості виконаних робіт на вартість пального.

Отже, заперечення відповідача проти позову в цій частині судом відхиляються.

Відповідач при цьому не позбавлений права звернутися до позивача з вимогами про стягнення заборгованості за передане пальне в загальному порядку.

Відповідач у відзиві також зазначає, що позивачем не враховано вартість надання послуги генпідряду в розмірі 6801,42 грн. 3% від вартості виконаних робіт.

Дійсно, в п.2.1, Договору встановлено, що загальна вартість робіт становить 2221974,16 грн. (з ПДВ) з урахуванням 3 % генпідрядних відрахувань на вартість послуг.

Також, між сторонами був підписаний акт № 27 від 30.11.2015р., в якому констатовано, що генпідрядником ТОВ «Феррострой» були надані послуги генпідряду субпідряднику в погодженому розмірі 3 % від вартості виконаних субпідрядником робіт, що складає 6801,42 грн. (з ПДВ); (а.с.192).

Проте ні умовами договору, ні в актах здачі-приймання виконаних робіт, ні в довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрат сторони не передбачили, що вартість виконаних робіт автоматично зменшується на вартість послуг генпідряду.

Отже, у суду відсутні підстави для зменшення вартості виконаних робіт на вартість послуг генпідряду. Заперечення відповідача проти позову в цій частині судом відхиляються.

Відповідач при цьому не позбавлений права звернутися до позивача з вимогами про стягнення заборгованості з відшкодування вартості послуг генпідряду в загальному порядку.

Листом від 20.07.2016р. позивач підтвердив, що заборгованість відповідачем не сплачена (а.с.193).

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 299661,68 грн. основного боргу з відшкодування вартості виконаних робіт є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За умовами п. 7.3.1 Договору за затримку оплати виконаних робіт генпідрядник сплачує субпідряднику, на вимогу останнього, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від загальної суми невиконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення (крім випадків, визначених п. 3.9 та/або іншими умовами договору).

В п.3.9 Договору зазначено, що сторони, керуючись нормами ст. 6 та ст. 594-597 ЦК України, домовилися, що як вид забезпечення належного (якісного) виконання субпідрядником робіт (частини робіт) та/або інших зобовязань субпідрядника за цим договором, вони застосовуватимуть притримання, відповідно до якого генпідрядник вправі притримати у себе грошову суму, яку він зобовязаний сплатити на користь субпідрядника, в розмірі 5 відсотків від загальної вартості робіт. Право на таке притримання виникає у генпідрядника з моменту укладання договору та припиняється по спливу з-місячного строку з дня здачі-приймання виконаних робіт в повному обсязі, якщо інше не визначено в договорі. Сторони домовилися, що в таких випадках затримка генпідрядником здійснення оплати не є простроченням строку оплати виконаних робіт і субпідрядник не має права нарахування санкцій, визначених договором.

Відповідно до ст. 595 ЦК України кредитор, який притримує річ у себе, зобовязаний негайно повідомити про це боржника.

Як свідчать матеріали справи, відповідач правом притримання згідно п. 3.9 Договору не скористався, доказів направлення позивачу повідомлень щодо притримання відповідач суду не надав, у відзиві на наявність таких обставин відповідач не посилається.

Отже, виключення визначене в п. 3.9 Договору в даному випадку не застосовується.

Визначені інші підстави звільнення від сплати пені не існували.

Враховуючи неповне та несвоєчасне виконання відповідачем зобовязань з оплати вартості виконаних робіт, позивачем заявлено вимоги про стягнення 68762,28 грн. пені, нарахованої за період 21.12.2015р. 16.05.2016р. поетапно.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Оскільки визначений договором строк оплати закінчується 20.12.2015р., який є неділею, то останнім днем для платежу є 21.12.2015р., а прострочення зобовязання починається 22.12.2015р. Отже, нарахування санкцій повинно проводитись за період 21.12.2015р. 16.05.2016р.

Проте, незважаючи на невірне визначення позивачем періоду прострочення, заявлена позивачем сума пені не перевищує розрахункову, визначену судом.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню повністю.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі даної норми позивачем нараховано 21680,71 грн. інфляційних, 6085,88 грн. 3% річних за період 21.12.2015р. 16.05.2016р.

В п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» розяснено, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Після перевірки правильності нарахувань судом встановлено, що належна до стягнення сума 3% річних становить 4816,47 грн. за період 21.12.2015р. 16.05.2016р., а сума інфляційних 15782,75 грн. Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В іншій частині вимоги щодо стягнення 3% річних та інфляційних судом відхиляться за їх безпідставністю.

Позивач за розгляд даного спору сплатив 5942,86 грн. судового збору за платіжним дорученням № 21 від 19.05.2016р. (а.с.8).

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 5835,35 грн.

В разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Феррострой" (вул. Будівельників, буд. 16, м. Горішні Плавні (колишнє м. Комсомольськ), Полтавська область, 39800; ідентифікаційний код 35107305) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-геологічна група "Дніпрогідробуд" (АДРЕСА_1 (колишнє м. Дніпропетровськ), 49094; ідентифікаційний код 24994005) 299661грн. 68 коп. основного боргу, 68762грн. 28 коп. пені, 15782грн. 75 коп. інфляційних, 4816грн. 47 коп. річних, 5835грн. 35 коп. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Повне рішення складено та підписано: 22.07.2016р.

Суддя Безрук Т. М.