РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2016Справа №910/4014/16

За позовом Приватного підприємства «Виробничо-дистрибьюторська компанія «Дім вина «Скала»

до 1. Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві

2. Державна казначейська служба України

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - директор;

від відповідача-1: не з'явились;

від відповідача-2: не з'явились.

В судовому засіданні 11 липня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

У березні 2016 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного підприємства «Виробничо-дистрибьюторська компанія «Дім вина «Скала» (позивач) до Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві (відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві (відповідач-2) про стягнення 351 871,00 грн. моральної шкоди та 1 151,60 грн. збитків.

04.07.2016 року позивач звернувся до суду із клопотанням, у якому просив стягнути з Державного бюджету України 1 896 091,00 грн. моральної шкоди. Відповідне клопотання розцінюється судом як збільшення розміру позовних вимог і приймається до розгляду на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірним порушенням кримінальних справ щодо директора Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Скала" ОСОБА_1

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2016 року суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/4014/16. Розгляд справи призначено на 27.04.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2016 року розгляд справи відкладено на 23.05.2016 року. Замінено неналежного відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві на належного відповідача - Державну казначейську службу України.

13.06.2016 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2016 року розгляд справи відкладено на 15.06.2016 року.

В судове засідання, призначене на 15.06.2016 року, представники відповідачів не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Представник позивача в судове засідання з'явився, надав усні пояснення, відповів на запитання суду, подав клопотання про продовження строку розгляду спору на 15 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2016 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів. Відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 11.07.2016 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2012 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві порушено кримінальну справу №04-33441 за фактом незаконного виготовлення та зберігання з метою використання при продажу товарів, підроблених марок акцизного збору, за ч. 1 ст. 199 Кримінального кодексу України.

25.10.2012 року у вказаній кримінальній справі проведено обшук у приміщенні позивача за адресою: АДРЕСА_1, вилучено комп'ютерну техніку, бухгалтерську документацію та алкогольні вироби, що підтверджується відповідним протоколом обшуку.

19.10.2012 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві порушено кримінальну справу № 54-3708 відносно ОСОБА_1 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 Кримінального кодексу України. Підставою для порушення кримінальної справи є достатні дані, які вказують на наявність в діях директора ПП «ВДК «Дім вина «Скала» ОСОБА_1 грубого порушення вимог законодавства про працю.

26.10.2012 року порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 199 Кримінального кодексу України, якій залишено реєстраційний № 04-33441.

17.10.2013 року постановою Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві вирішено передати позивачу на відповідальне зберігання майно та документацію, вилучені 25.10.2013 року в приміщенні останнього за адресою: АДРЕСА_1.

10.04.2014 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000307 від 29.03.2014 року (кримінальна справа № 54-3708 порушена 19.10.2012 року) у зв'язку з відсутністю в події складу кримінального правопорушення.

23.04.2014 року постановою Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000307 від 29.03.2014 року (кримінальна справа № 04-33441 порушена 19.10.2012 року), у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 Кримінального кодексу України.

28.09.2015 року позивач звернувся до Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві з листом, у якому просив сплатити матеріальну та моральну шкоду внаслідок порушення кримінальної справи за ч. 1 ст. 199 Кримінального кодексу України.

Позивач стверджує, що незаконними діями Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві щодо порушення кримінальних справ йому завдано моральної шкоди в розмірі 1 896 091,00 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав.

Статтею 56 Конституції України передбачено право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійснені ними своїх повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя, честь, гідність і ділова репутація, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством (ч. 1 ст. 201 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві 10.04.2014 року та 23.04.2014 року закрито наступні кримінальні провадження: внесене в ЄРДР за № 0000307 від 29.03.2014 року (кримінальна справа № 54-3708 порушена 19.10.2012 року) у зв'язку з відсутністю в події складу кримінального правопорушення та внесене до ЄРДР за № 0000307 від 29.03.2014 року (кримінальна справа № 04-33441 порушена 19.10.2012 року), у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 Кримінального кодексу України.

З урахуванням закриття вказаних кримінальних проваджень, суд дійшов висновку про неправомірність рішень посадових осіб, які здійснювали досудове слідство щодо ОСОБА_1, а відповідно і до висновку про порушення прав останнього.

Суд відмічає, що заочним рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 31.05.2016 року у справі № 755/3209/16-ц позов ОСОБА_1 до Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві особі Комісії з припинення Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду - задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури і суду, - в розмірі 100 000,00 грн.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із Конституцією та законами України, вирішення справ, пов'язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній о собі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності (п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

За розрахунком позивача розмір моральної шкоди, завданої йому органом досудового розслідування складає 1 896 091,00 грн., з розрахунку 1 854 144,00 грн. (моральна шкода розрахована на підставі методики ОСОБА_2.) + 20 961,00 грн. (розмір моральної шкоди, завданої внаслідок порушення кримінальної справи 19.10.2012 року) + 20 986,00 грн. (розмір моральної шкоди, завданої внаслідок порушення кримінальної справи 26.10.2012 року).

Разом з тим, судом враховується, що при визначенні розміру моральної шкоди слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу ділової репутації, престижу до юридичної особи.

Крім того, вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, що належить до відшкодування, суд виходить з того, що наведений позивачем розмір не є спів мірними завданій йому моральній шкоді, оскільки моральна шкода не може бути засобом отримання доходу, у рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі "Перна проти Італії", від 09 лютого 2007 року у справі "Білуха проти України" зазначено, що в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі.

Враховуючи викладене, з урахуванням незаконного порушення кримінальних справ щодо ОСОБА_1, який був на той час директором Приватного підприємства «Виробничо-дистрибьюторська компанія «Дім вина «Скала», тривалого проведення досудового слідства, зважаючи на те, що відповідні дії органу державної влади призвели до підриву ділової репутації та престижу Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Скала», як юридичної особи, суд дійшов висновку що обґрунтованим розміром моральної шкоди, який підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача складає 200 000,00 грн. з розрахунку 100 000,00 грн. (моральна шкода, завдана внаслідок вчинення незаконних дій державного органу внаслідок порушення 19.10.2012 року кримінальної справи № 54-3708 та проведення досудового розслідування у відповідному кримінальному провадженні) + 100 000,00 грн. (моральна шкода, завдана внаслідок вчинення незаконних дій державного органу внаслідок порушення 19.10.2012 року кримінальної справи № 04-33441 та проведення досудового розслідування у відповідному кримінальному провадженні).

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Виробничо-дистрибьюторська компанія «Дім вина «Скала» (02002, м. Київ, вул. Луначарського, будинок 24, ідентифікаційний код 36972343), грошові кошти: 200 000,00 грн. (двісті тисяч гривень) моральної шкоди. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 01.08.2016 року.

Суддя Ю.В. Цюкало