РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2016Справа № 910/7961/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного підприємства "Торговий Дім Поляков"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркасон"

про стягнення 22 998, 28 грн.

за участю представників:

від позивача:Іванченко І.М.- представник за довіреністю № 313 від 26.08.2015 р..
від відповідача:Верескун А.І.- представник за довіреністю б/н від 17.05.2016 р.
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Приватне підприємство "Торговий Дім Поляков" (далі - ПП "Торговий Дім Поляков") з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркасон" (далі - ТОВ "Маркасон") про стягнення 23 071,00 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач порушив умови договору поставки № 33/04-15 від 08.04.2015 р. щодо оплати поставленого товару, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

У позові Приватне підприємство "Торговий Дім Поляков" просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркасон" заборгованість в сумі 23 071,00 грн.

Під час розгляду справи позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 22 998,28 грн., у зв'язку із поверненням відповідачем частини товару.

Присутній у судовому засіданні представник позивача зменшені позовні вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, зазначив, що внаслідок поставки позивачем товару не в повному обсязі, а також за ціною, яка не є найнижчою, що є умовою договору, позивачу були нараховані штрафні санкції на підставі п.п. 4.2, 5.2 договору, у зв'язку з чим кошти, які підлягали оплаті за поставлений товар, були зараховані в рахунок погашення цих штрафних санкцій, а тому заборгованість у відповідача відсутня. Просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 08.04.2015 р. між Приватним підприємством "Торговий Дім "Поляков" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маркасон" (покупець) був укладений договір поставки № 33/04-15 (далі - договір), відповідно до якого постачальник зобов'язується поставляти (передавати у власність) товар, обраний (замовлений) покупцем, відповідно до остаточного замовлення, а покупець зобов'язується приймати такий товар і оплачувати його вартість (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 1.2 договору кількість, асортимент, ціна й інші показники й характеристики товару, що може бути замовлений покупцем в постачальника, вказуються в списку, визначаються в остаточному замовленні й відображаються в накладних, за якими здійснюється передача окремих партій товару від постачальника покупцю.

Постачальник здійснює поставку товару протягом 5 банківських днів з моменту отримання остаточного замовлення, на умовах DAP - склад за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 201-203, корп. 1 АТГ літ. «У», відповідно до міжнародних правил тлумачення торговельних термінів «Інкотермс» (в редакції 2010 року), якщо інше не буде зазначено в додатках до договору. Постачальник зобов'язаний здійснювати поставку вказаної у відповідному остаточному замовленні кількості товару виключно однією партією (п.п. 3.1, 3.2 договору).

Перехід права власності на товар до покупця здійснюється після підписання сторонами документу, що посвідчує прийом-передачу такого товару (п. 3.14 договору).

Згідно з п. 4.1 договору ціна товару визначається окремо по кожній партії, зазначається в списку та відображається у супровідних накладних на товар. Строк оплати за товар визначається у комерційних умовах (п. 4.5 договору).

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками і діє до 31 грудня 2015 р. (п. 8.1 договору).

Додатком № 2 до договору сторони погодили, що покупець здійснює оплату за товар не пізніше 15 календарних днів з моменту отримання товару, за умови поставки товару постачальником у строк, що не перевищує 30 бізнес-годин з моменту отримання остаточного замовлення та не пізніше 25 календарних днів з моменту отримання товару від постачальника, за умови поставки товару постачальником у строк від 31 до 120 бізнес-годин з моменту отримання остаточного замовлення.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до умов вказаного договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 44 828,87 грн., що підтверджується видатковими накладними № АКФ-007674 від 16.01.2016 р., № АКФ-008803 від 19.01.2016 р., № АКФ-011751 від 23.01.2016 р., № АКФ-015336 від 29.01.2016 р., № АКФ-021935 від 09.02.2016 р.

Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної оплати отриманого товару виконав неналежним чином, оплатив поставлений товар (з урахуванням повернутого товару) частково - на суму 21 830,59 грн., про що свідчить бухгалтерська довідка № 290 від 04.07.2016 р., банківська виписка з рахунку позивача та видаткові накладні про повернення товару № КФ-0001146 від 17.05.2016 р., № КФ-0000730 від 25.02.2016 р., № КФ-0000739 від 25.02.2016 р., № КФ-0000640 від 16.02.2016 р., № КФ-0000641 від 16.02.2016 р., № КФ-0000382 від 29.01.2016 р., № КФ-0000377 від 29.01.2016 р., № КФ-0000372 від 29.01.2016 р., № КФ-0000370 від 29.01.2016 р., № КФ-0000399 від 29.01.2016 р., № КФ-0000732 від 25.02.2016 р., № КФ-0000731 від 25.02.2016 р., № КФ-0000740 від 25.02.2016 р., № КФ-0000729 від 25.02.2016 р., № КФ-0000555 від 09.02.2016 р.

Таким чином, у відповідача виникла заборгованість з оплати вартості товару у сумі 22 998,28 грн. за договором № 33/04-15 від 08.04.2015 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з п. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що порушення зобов'язання по оплаті товару з боку ТОВ "Маркасон" не було, оскільки позивач при поставці товару зі свого боку порушив свої зобов'язання, зокрема, в частині своєчасної поставки товару в повному обсязі, за що йому були нараховані штрафні санкції по п. 5.2 договору.

Так, дійсно, пунктом 5.2 договору передбачено, що у разі порушення постачальником зобов'язань щодо своєчасної поставки товару в повному обсязі, визначеному остаточним замовленням (порушення умов щодо резерву товару), постачальник зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 50 грн. за кожну одиницю недопоставленого товару.

При цьому згідно з п. 5.3 договору покупець у разі порушення постачальником умов даного договору, має право самостійно застосувати до постачальника санкції у вигляді штрафу, зазначеного у п. 5.2 договору, в порядку, встановленому у п. 4.6 договору.

У той же час, пунктом 3.11 договору сторони погодили, що якщо покупець протягом 3 календарних днів від дня приймання товару відповідно до п. 3.8 - 3.10 договору, виявить його невідповідність (кількість, асортимент, якість, тощо) даним, зазначеним в остаточному замовленні та товаро - супровідних документах, покупець самостійно складає акт про виявлення браку/псування/недостачі та повідомляє про це постачальника шляхом направлення відповідного повідомлення та акту про виявлення браку/псування/недостачі електронною поштою та наступним (протягом 3 робочих днів) направленням оригіналу такого акту на адресу постачальника, вказану в цьому договорі. Постачальник зобов'язаний підписати наданий йому акт та повернути один екземпляр покупцю протягом 3 робочих днів з моменту отримання такого акту.

Акт про виявлення браку/псування/недостачі, складений у відповідності до п. 3.11 договору, є підставою для коригування інформації щодо доставленого покупцю товару та податкової накладної постачальника (п. 3.12 договору).

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні акти про виявлення недостачі товару, обов'язок складання яких покладений на відповідача, та як пояснив представник ТОВ "Маркасон", такі акти не складались, а тому суд вважає, що нарахування штрафних санкцій на підставі п. 5.2 договору відповідачем здійснено не в порядку, встановленому договором, а на власний розсуд без належного їх оформлення.

При цьому, відповідно до п. 3.6 договору у разі відсутності акту про виявлення браку/псування/недостачі, складеного у відповідно до п. 3.11 даного договору, підписані покупцем супровідні накладні на товар, є належними доказами приймання товару.

Також згідно з п. 3.7 договору сторони погодили, що приймання-передача товару за якістю та кількостю здійснюється відповідно до умов договору та, зокрема, Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості, затвердженої постановою Державного арбітража при Раді Міністрів Союзу РСР від 15.06.1965 р. № П-6.

Відповідно до п. 16 Інструкції якщо при прийманні продукції буде виявлена недостача товару, то одержувач зобов'язаний припинити подальше приймання, забезпечити зберігання продукції, а також вжити заходи щодо запобігання її змішування з іншою однорідною продукцією. Про виявлену недостачу продукції складається акт за підписами осіб, які здійснювали приймання продукції.

Згідно з п. 17 Інструкції одночасно з припиненням приймання товару одержувач зобов'язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акту, представника відправника.

Відповідно до п. 25 Інструкції якщо при прийманні продукції за участю представника, вказаного в пункті 17 або пункті 18 цій Інструкції, буде виявлена недостача продукції проти даних, вказаних у транспортних і супровідних документах (рахунку-фактурі, специфікації, описі, в пакувальних ярликах та ін.), то результати приймання продукції по кількості оформляються актом. Акт має бути складений того ж дня, коли недостача виявлена.

Утім, як вбачається з матеріалів справи, прийняття товару було здійснено відповідачем без дотримання вимог, викладених у вказаній Інструкції, тобто відповідачем не було призупинено приймання продукції та не було складено акт, в якому повинна вказуватись кількість оглянутої продукції. Також позивачем не було направлено повідомлення про виклик представника позивача для участі в прийманні поставленої ним продукції та підписання двостороннього акту. А повідомлення, направлені відповідачем електронною поштою, на які посилався представник ТОВ "Маркасон", не відповідають умовам договору щодо порядку оформлення неналежної поставки.

За таких обставин суд вважає, що ТОВ "Маркасон" не дотримало вимог договору та Інструкції щодо порядку вчинених ним дій при виявленні невідповідності поставленого відповідачем товару щодо його кількості, а тому факт поставки товару у неналежній кількості суд вважає не доведеним належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 33-34 ГПК України.

Щодо штрафних санкцій, нарахованих на підставі п. 4.2 договору, суд зазначає наступне.

Так, згідно з даним пунктом договору постачальник гарантує, що ціна, за якою товар пропонується споживачам є найнижчою, в порівнянні з цінами на аналогічний товар в магазинах роздрібної торгівлі, Інтернет-магазинів та будь-яких інших дистиб'юторів на території України.

Постачальник зобов'язується відшкодувати покупцеві збитки (в тому числі, але не виключно застосовані до нього штрафні санкції), понесені ним у зв'язку з відсутністю інформації щодо товару, передбаченої законодаством України та п. 1.4 даного договору (п. 5.7 договору).

У той же час, відповідач не надав суду доказів, які б свідчили про спричинення йому збитків внаслідок того, що ціна поставленого позивачем товару не була найнижчою, при цьому звернення споживачів про наявність нижчої ціни, на які посилається відповідач, не є належними доказами спричинення таких збитків. А в матеріалах справи такі докази (звернення споживачів) відсутні.

Також з пояснень позивача, наданих у судовому засіданні, слідує, що при поставці товару відповідачу ціна, яка була визначена ПП "Торговий Дім Поляков" на цей товар, була найнижчою (як передбачено договором), але, оскільки продаж такого товару здійснювався позивачем за допомогою Інтернет-магазину протягом тривалого часу, така ціна могла змінюватись, що не свідчить про порушення договору позивачем.

Отже, суд вважає нарахування штрафних санкцій відповідачем на підставі п. 4.2 договору безпідставним.

За таких обставин, враховуючи, що порушень договору з боку позивача не встановлено, а доказів належної оплати поставленої продукції відповідачем суду не надано, позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 22 998, 28 грн. підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за позовом покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 32 - 34, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства "Торговий Дім Поляков" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркасон" про стягнення 22 998, 28 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркасон" (02121, м. Київ, Харківське шосе, 201-203, ідентифікаційний код 37118680) на користь Приватного підприємства "Торговий Дім Поляков" (18005, м. Черкаси, вул. Чехова, буд. 41, ідентифікаційний код 32268131) заборгованість у сумі 22 998 (двадцять дві тисячі дев'ятсот дев'яносто вісім) грн. 28 коп. та судовий збір у сумі 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 18 липня 2016 року.

Повний текст рішення підписаний 25 липня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.