РІШЕННЯ

18 липня 2016 року Справа № 913/719/16

Провадження №6/913/719/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м. Луганськ,

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Лисичанськтепломережа", м. Лисичанськ Луганської області

про стягнення 3 649 793 грн. 47 коп.

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Жданова Е.А.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_2, дов. №22 від 04.01.2016 р.;

від відповідача не прибув.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за договором про постачання електричної енергії № 73 від 01.12.2010 в розмірі 3 649 793 грн. 47 коп., в тому числі: заборгованість за спожиту активну електроенергію в розмірі 3 488 391 грн. 37 коп., 3% річних в розмірі 32 438 грн. 18 коп., інфляційні нарахування в розмірі 128 963 грн. 92 коп.

Суд перейшов до розгляду справи по суті.

Відповідач відзив на позовну заяву та інші витребувані судом документи не представив, позовні вимоги не оспорив.

При цьому, в ухвалах суду від 14.06.2016 і 29.06.2016р. явка учасників процесу в судові засідання не визнавалася обовязковою. Вказані ухвали були своєчасно отримані відповідачем, про що, в тому числі свідчить і відмітка органу поштового звязку на повідомленнях про вручення поштових відправлень.

Також, відповідачем не заявлялося клопотання про відкладення розгляду справи з наведенням відповідного обґрунтування необхідності такого відкладення та доданням доказів поважності неприбуття у дане судове засідання.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Тому, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

З матеріалів справи вбачається, що 01.12.2010 р. між позивачем та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії № 73.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору позивач зобов'язується постачати електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електричних установок, а відповідач оплачує позивачу вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємною частиною.

Згідно п. 9 додатку Порядок розрахунків до договору остаточний розрахунок за фактично спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію, за перетікання реактивної електричної енергії, пені, 3 % річних та інфляційних нарахувань за порушення строків розрахунків відповідач здійснює на підставі наданих Постачальником рахунків протягом 5 (п'яти) операційних днів, починаючи з наступного дня після їх отримання.

Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточні рахунки позивача.

Позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконав належним чином та в повному обсязі, і за період жовтень 2015 року - квітень 2016 року відпустив відповідачу активну електричну енергію на загальну суму 3 687 891 грн. 37 коп.

Споживач вартість спожитої активної електричної енергії за вказаний період сплачував невчасно та не в повному обсязі, у звязку з чим утворилась заборгованість в сумі 3 488 391 грн. 37 коп.

Оскільки відповідачем вказана сума боргу в добровільному порядку сплачена не була, позивач звернувся до суду із даним позовом, за яким також просить стягнути 3% річних в сумі сумі 32 438,18 грн. та інфляційні нарахування в сумі 128 963,92 грн.

Позивач вимоги за позовом також обґрунтовує посиланням на норми ст.ст. 257, 526, 625 ЦК України та інші.

Відповідач позовні вимоги не оспорив.

Встановивши фактичні обставини справи, суд прийшов до наступного.

Як було вказано вище, 01.12.2010 р. між сторонами у справі був укладений договір про постачання електричної енергії № 73.

На виконання умов договору позивач за період жовтень 2015 року квітень 2016 року поставив відповідачу активну електричну енергію на загальну суму 5 192 380,83 грн., вартість якої відповідачем оплачена частково в сумі 199 500,00 грн., у звязку з чим за вказаний період утворилась заборгованість в сумі 3 488 391,37 грн.

В той же час, відповідачем до суду не надано доказів оплати вказаних вище сум заборгованості та підтверджено наявність заборгованості в сумі зазначеній вище.

Так, правовідносини між сторонами за позовом виникли із договору про постачання електричної енергії №73 від 01.12.2010 р., який за своєю правовою природою є різновидом договору купівлі-продажу і до нього застосовуються, як загальні положення про договір купівлі-продажу, так і положення глави 54 ЦК України та параграф 1 глави 30 ГК України, Закону України "Про електроенергетику", Правил користування електричною енергією".

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Зазначена норма Цивільного кодексу України кореспондується з положеннями статті 265 Господарського кодексу України.

Статтею 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджено, що позивачем зобовязання за відповідним договором виконані належним чином, а відповідачем оплата за спожиту електроенергію не здійснена.

Виходячи з наведеного вище, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за спожиту активну електричну енергію в сумі 3 488 391 грн. 37 коп. є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та визнані відповідачем, у звязку з чим підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем нараховані 3% річних за період прострочки оплати активної електричної енергії з 29.10.2015 р. по 25.05.2016р. в загальній сумі 32 438,18 грн. та інфляційні нарахування за період листопад 2015 року травень 2016 року в загальній сумі 128 963,92 грн. Відповідачем контррозрахунку заявлених вимог не надано, у звязку з чим суд користується розрахунком, наданим позивачем.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) та втрати від інфляційні відповідно до ст. 625 ЦК України, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Виходячи з наведеного, нарахування 3% та інфляційних з боку позивача є обґрунтованим, у звязку з чим суд погоджується із розрахунком інфляційних та задовольняє вимоги щодо стягнення інфляції в повному обсязі.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» судом встановлено, що загальний розмір 3% річних становить 32 355,54 грн., а саме:

- на суму 21 353,86 в період з 29.10.2015 по 25.05.2016, 3% річних становлять 367,87 грн.,

- 595 940,69 грн. 28.11.2015 - 25.05.16 8 797,12 грн.,

- 674 873,86грн., 30.12.2015 25.05.16 8 187,30 грн.,

- 729 479,29 грн., 29.01.2016 -25.05.2016 - 7 055,62 грн.,

- 714 921,02 грн. 02.03.2016-25.05.2016 4 981,01 грн.,

- 648 620,02 грн., 31.03.2016 53,17 грн.,

- 638 620,02 грн., 01.04.2016 03.04.2016 157,04 грн.,

-618 620,01 грн., 04.04.2016 51,53 грн.,

-618 620,02, 05.04.2016 51,53 грн.,

- 601 120,02 грн. 06.04.2016 49,27 грн.,

- 589 120,02 грн. 07.04.2016 48,29 грн.,

- 579 120,02 грн., 08.04.-10.04.2016 142 грн. 40 коп.,

- 569 120,02, 11.04.2016 46,65 грн.,

- 559 120,02 грн., 12.04.2016 45,83 грн.,

- 549 120,02 грн. 13.04.2016 45,01 грн.,

- 539 120,02 грн., 14.04.17.04.2016 176,76 грн.,

- 519 120,02 грн., 18.04.2016 42,55 грн.;

- 509 120,02 грн., 19.04.2016 20.04.2016 83,46 грн.,

- 489 120,02 грн., 21.04.2016 40,10 грн.,

- 479 120,02 грн., 22.04-24.02.2016 117,82 грн.,

- 469 120,02 грн., 25.04.2016 38,45 грн.,

- 459 120,02 грн., 26.04.2016 25.05.2016 1 128,98 грн.,

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 32 355,54 грн., в решті вимог відмовити.

У відповідності з правилами статей 43, 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем, у звязку з чим позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту активну електричну енергію в сумі 3 488 391 грн. 37 коп., інфляційні нарахування в сумі 128 963 грн. 92 коп., 3% річних в сумі 32 355 грн. 54 коп. (всього 3 649 710 грн. 63 коп.). В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору слід покласти на відповідача пропорційно обґрунтовано заявлених та задоволених вимог.

Також позивачу слід повернути надмірно сплачений судовий збір в сумі 56 грн. 79 коп.

Керуючись ст. ст. 32, 33,35,43,44,49,75,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Лисичанськтепломерержа,м. Лисичанськ, Луганської області, вул. Тепла, буд. 17, 1, на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання», Луганськ, кв. Гайового, буд. 35 «А», (адреса для листування Луганська область, м.Лисичанськ, вул.О.Довженка, буд. 11), :

- заборгованість за спожиту активну електричну енергію в сумі 3 488 391 грн. 37 коп. на поточний рахунок із спеціальним режимом використання № 60 у філії ЛОУ АТ «Ощадбанк», МФО 304665, код 31443937;

- інфляційні нарахування в сумі 128 963 грн. 92 коп., 3% річних в сумі 32 355 грн. 54 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 54 745 грн. 66 коп. на поточний рахунок № 3374 у філії ЛОУ АТ «Ощадбанк» м. Сєвєродонецьк, МФО 304665, код 31443937.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати накази позивачу.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та підписання рішення 22.07.2016

Суддя Т.А. Василенко