ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" липня 2016 р. № 903/472/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Істерн Беверідж Трейдінг"

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 8 105,31 грн.,

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: ОСОБА_2, дов. від 23.06.2016 року

від відповідача: н/з

Права та обов 'язки учаснику судового процесу роз 'яснені відповідно до ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

Суть: Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Істерн Беверідж Трейдінг" ставить вимогу (згідно уточненого розрахунку) стягнути з відповідача Фізичної особипідприємця ОСОБА_1 8 105,31 грн., з яких 6 396,30 грн. основна заборгованість, 379,93 грн. пеня, 1 279,26 грн. штраф і 32,55 грн. відсотків річних.

Обґрунтовуючи заявлену вимогу посилається на укладений між сторонами договір поставки №000077 від 20.04.2015 року, на виконання якого позивач поставив відповідачу продукцію на суму 6 396,30 грн. Отримання товару підтверджується підписом відповідача у видатковій накладній.

При нормативному обґрунтуванні позову посилається на норми Господарського та Цивільного кодексів України.

Відповідач в судове засідання не зявився, вимог ухвали суду від 13.07.2015 року не виконав, ухвала суду від 13.07.2016 року повернулась без вручення адресату з відміткою пошти «повернуто через на запит».

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та відповідачем 20.04.2015 року було укладено договір поставки №000077.

По п.1.1 договору Постачальник передає у власність Покупця, а Покупець приймає і оплачує алкогольні та безалкогольні напої в асортименті, партіями згідно накладних.

Відповідно до п.2.6 разом із продукцією Постачальник зобовязаний надати Покупцю наступні документи:

-видаткову накладну (із зазначенням асортименту, кількості, ціни та загальної вартості партії продукції);

-документи, що підтверджують якість продукції, що поставляється.

Підписана сторонами видаткова накладна свідчить, що Постачальник передав вищенаведені документи Покупцеві.

Отже, позивач передав товару згідно видаткових накладних №РН-33-008804 від 29.03.2016 року на суму 4 661,10 грн. та №РН-33-009545 від 05.04.2016 року на суму 1 735,20 грн., які підписані фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (а.с.10-11).

Згідно п.2.9 відповідач зобовязався оплатити придбану продукцію протягом 21 календарного дня з моменту постачання продукції (дати видаткової накладної). Відповідач взяті на себе зобовязання не виконав, отриману продукцію не оплатив.

За загальними нормами ст.193 ГК України, ст.526 ЦК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Умовами договору (п.2.9) передбачено оплата протягом 21 календарних днів з моменту поставки товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 4.1 договору у разі недотримання термінів оплати продукції, зазначених у п.2.9 договору, Покупець сплачує на користь Постачальника пеню в розмірі 0.1% від вартості неоплаченої продукції за кожний день прострочення. У разі якщо прострочення оплати становить більше 30 календарних днів, Покупець, крім того, зобовязаний виплатити постачальнику штраф у розмірі 20% від вартості продукції, оплата якої прострочена.

Згідно уточненого розрахунку позивача від 18.07.2016 року сума пені складає 379,93,51 грн.

Згідно ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Як вказано в п.6.2 Постанови Пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013 року підставами для застосування до правовідносин сторін статті 536 ЦК України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге - встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством (наприклад, статтями 1048, 1054, 1061 ЦК України). Спільним для цих процентів є те, що вони нараховуються саме у зв'язку з користуванням чужими коштами. Положення ж частини другої статті 625 ЦК України в частині сплати процентів річних застосовуються за наявності порушення грошового зобов'язання. Тому, зокрема, якщо в законі або в укладеному сторонами договорі передбачено розмір процентів за користування чужими коштами (стаття 536 ЦК України), то це не позбавляє кредитора права звернутися до боржника з позовом про стягнення як зазначених процентів, так і трьох процентів річних (якщо інший їх розмір не передбачено договором або Законом) - за наявності порушення боржником грошового зобов'язання.

У випадку прострочення оплати за поставлений товар більш ніж 30 календарних днів Покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% від вартості неоплаченого товару, що становить 1279,26 грн.(п.4.1 договору).

За частиною 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача сума трьох відсотків річних становить 32,55 грн.

По п.4.3 строк позовної давності на зобовязання сторін по договору поставки №000077 від 20.04.2015 року становить три роки.

Згідно ст. 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Представником позивача в судове засідання надано витяг з ЄДРПОУ станом на 26.07.2016 року з якого вбачається, що ФОП ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність 28.03.2016 року.

Згідно п.6 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Виходячи з зазначеного та керуючись п. 6 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Припинити провадження у справі.

Суддя С. В. Костюк