КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2016 р. Справа№ 910/6294/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Шипка В.В.

Пантелієнка В.О.

при секретарі судового засідання Чміль Я.Є.

та представників:

від ПО "ОКУАСП": Хлєбніков С.Г. (дов. від 15.08.2015);

від відповідача: Ростопіра В.Р. ( дов. б/н від 08.07.2016);

від Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав": Мендрик Д.О. (дов. № 63 від 26.05.16).

розглянувши апеляційну скаргу Приватної організації "Організація управління авторськими і суміжними правами" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзик"

на рішення господарського суду м. Києва від 13.06.2016

у справі № 910/6294/16 (суддя: Бондарчук В.В.)

за позовом Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "САССК"

третя особа, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав",

про стягнення компенсації у розмірі 13 780, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 13.06.2016 у справі № 910/6294/16 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник Приватної організації "Організація управління авторськими і суміжними правами" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзик" звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду м. Києва від 13.06.2016 у даній справі повністю та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги ПП "Організація управління авторськими і суміжними правами" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзик" посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2016 у даній справі прийнято до провадження вказану апеляційну скаргу та призначено її розгляд на 20.07.2016.

18.07.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання про усунення правової невизначеності та пояснення по суті поданої апеляційної скарги.

19.07.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення першої інстанції - без змін.

20.07.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення першої інстанції - без змін.

В судовому засіданні представник апелянта заявив усне клопотання про перерву або ж відкладення розгляду апеляційної скарги на іншу дату за для надання часу останньому ознайомитись з відзивами на апеляційну скаргу. За результатами розгляду справи та заслухавши доводи представників сторін, та відзиви на апеляційну скаргу, судова колегія дійшла висновку про відмову у вказаному клопотанні представника апелянта за безпідставністю, оскільки тексти вказаних відзивів були проговорені у судовому засіданні представниками відповідача та третьої особи, а представник апелянта їх заслуховував та надавав свої заперечення.

У судовому засіданні 20.07.2016 представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "САССК" та представник Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" заперечували проти апеляційної скарги, просили суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ПО "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності свідоцтвом про облік організації колективного управління від 24.01.2011 № 18/2011.

Між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (далі - організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзік" (далі - видавник) укладено договір від 01.01.2014 № АУ003К про управління майновими авторськими правами (далі - Договір), умовами якого передбачено, що видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та субвидані твори, що належать або протягом дії даного договору будуть належати видавнику, а саме: дозволяти або забороняти від імені видавника використання об'єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов даного договору.

Відповідно до п. 8.3. цього Договору, у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює організація, остання має право пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав та здійснювати будь-які інші дії - як для захисту прав видавника, так і для реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2014 (п. 11.1 Договору).

Між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзік" укладено додаток від 01.01.2014 №1 до вказаного Договору.

Відповідно до п. 1 цього додатку до Договору, сторонами погоджено, що відшкодування витрат пов'язаних із збором, розподілом та виплатою винагороди здійснюється у процентному співвідношенні до загальної суми за встановленими ставками: 40 % від суми винагороди, зібраної на користь видавника з 01.01.2013 по 31.03.2014; 30 % від суми винагороди, зібраної на користь видавника з 01.04.2014; 50 % від сум, фактично отриманих організацією на підставі судових рішень.

Між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзік" укладено додаток від 01.01.2014 №2 до Договору.

Між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзік" укладено додаткову угоду від 31.12.2014 № 2 до Договору, відповідно до якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії Договору - до 31.12.2015 включно та викласти п.п. 11.1. Договору в наступній редакції:

Даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2015. При цьому сторони можуть продовжити строк дії даного договору, підписавши відповідну угоду.

Між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзік" укладено додаткову угоду від 22.12.2015 № 3 до Договору, згідно з якою сторони дійшли згоди викласти п.п. 11.1. Договору в наступній редакції:

Даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2016. При цьому сторони можуть продовжити строк дії даного договору, підписавши відповідну угоду.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Національне музичне видавництво" (далі - ліцензіар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзик" (далі - ліцензіат) укладено ліцензійний договір від 31.12.2014 № НЛВ-138/15 (далі - Ліцензійний договір).

Відповідно до п. 1.21 Ліцензійного договору, термін дії прав на використання творів обчислюється з 01.01.2015 та закінчується 31.12.2016.

Ліцензіар надає, а ліцензіат набуває в строк та в межах території право використання творів, які містяться в каталозі ліцензіара, що означає право ліцензіата на свій розсуд здійснювати, дозволяти або забороняти здійснювати стосовно зазначених об'єктів наступні дії, зокрема відтворювати, поширювати, публічно виконувати твори, імпортувати екземпляри творів з метою поширення тощо (п. 2.1. Ліцензійного договору).

Відповідно до виписки з каталогу творів від 30.01.2015 на виконання умов Ліцензійного договору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзик" набуло права на використання наступного музичного твору, зокрема:

- код 1721301; назва твору "ІНФОРМАЦІЯ_1", автор музики - ОСОБА_8; ОСОБА_9; ОСОБА_10; ОСОБА_9; автор тексту - ОСОБА_8; ОСОБА_9; ОСОБА_10; ОСОБА_9; виконавець - ОСОБА_11, авторські права на твір 18, 25 %.

Так, на виконання умов договору № АУ003К від 01.01.2014, Товариство з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзік" надало декларацію № 9 від 30.01.2015, щодо музичних творів, майнові права на які передані в управління організації, а саме:

- код 1721301; назва твору "ІНФОРМАЦІЯ_1", автор музики - ОСОБА_8; ОСОБА_9; ОСОБА_10; ОСОБА_9; автор тексту - ОСОБА_8; ОСОБА_9; ОСОБА_10; ОСОБА_9; виконавець - ОСОБА_11, публічне виконання 18, 25 %, публічне сповіщення 18, 25 %.

Отже, на підставі зазначених вище договорів про управління майновими авторськими правами та декларацій, позивач набув майнові права інтелектуальної власності на музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконанні ОСОБА_11.

До майнових прав інтелектуальної власності на твір відповідно до ст. 440 ЦК України відносяться: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключним правом є майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

У пункті 41 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" зазначено, що використанням твору в силу статті 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання, в тому числі з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення) у місці, відкритому для публічного відвідування. Відповідальність за публічне виконання твору несе, зокрема, юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Як зазначає позивач у позовній заяві, актом фіксації № 32/05/15 від 19.05.2015, складеним уповноваженим представником організації колективного управління авторськими та суміжними правами та відеозаписами публічного виконання на відеокамеру було встановлено, що у приміщенні бару "K-Largo", розташованому у м. Києві по вул. Ярославів Вал, буд. 22, в якому здійснює господарську діяльністю Товариство з обмеженою відповідальністю "САССК", вільно розповсюджувались (публічно виконувались) музичні твори за допомогою колонок для фонового озвучення приміщення закладу і наявної в закладі побутової аудіо техніки, серед яких твір під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконанні ОСОБА_11.

Обґрунтовуючи свої вимоги в позовній заяві, а надалі - і в апеляційній скарзі, позивач вказує, що використання відповідачем вищевказаного музичного твору у власній господарській діяльності відбулося без дозволу правовласника та без сплати авторської винагороди, чим порушено авторські права, передбачені вимогами п. "а" ст. 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Проте, судова колегія не погоджується з даними обґрунтуваннями та вважає їх необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне.

Згідно з п. 3 ст. 426 ЦК України, використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" зазначено, що, враховуючи приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках, коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача.

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону України "Про авторське право і суміжні права" при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Як зазначено вище, на підтвердження факту використання відповідачем твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконанні ОСОБА_11, у приміщенні бару "K-Largo", розташованому у м. Києві по вул. Ярославів Вал, буд. 22, в якому здійснює господарську діяльністю Товариство з обмеженою відповідальністю "САССК", позивачем надано відеозапис, акт фіксації № 32/05/15 від 19.05.2015, а також фіскальні чеки відповідача, оформлені у приміщенні бару "K-Largo".

На підтвердження правомірності використання вказаного вище музичного твору, відповідачем надано суду ліцензійний договір від 08.12.2014 № Г-01/15, укладений між Державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав", що здійснює колективне управління майновими правами суб'єктів авторського права відповідно до Закону України "Про авторське право і суміжні права" та на підставі свідоцтва від 22.08.2003 № 3/2003 Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України (далі - ДО УААСП) та Товариством з обмеженою відповідальністю "САССК" (далі - користувач), умовами якого передбачено, що ДО УААСП від імені авторів та їх правонаступників, включаючи іноземних, надає користувачеві на умовах, визначених даним договором, право (невиключну ліцензію) на публічне виконання творів, які відносяться до репертуару ДО УААСП, в приміщенні користувача, а саме в готелі "Радіссон Блу", що знаходиться за адресою: вул. Ярославів Вал, 22, м. Київ, 01054, Україна, де здійснюється публічне виконання музичних творів, а саме:

Перелік приміщень, в яких здійснюється публічне виконання:

1. Готель "Радіссон Блу" - ресторан італійської кухні "Mille Miglia";

2. Готель "Радіссон Блу" - ресторан французької кухні "Bistro Cote Est";

3. Готель "Радіссон Блу" - сигарний бар "K-Largo;

4. Готель "Радіссон Блу" - хол;

5. Готель "Радіссон Блу" - ліфт;

6. Готель "Радіссон Блу" - коридори на кожному поверсі;

7. Готель "Радіссон Блу" - громадський санвузол;

8. Готель "Радіссон Блу" - фітнес-центр "РАСЕ".

Репертуар ДО УААСП - твори, повноваження на колективне управління якими на території України передано ДО УААСП аналогічними іноземними авторсько-правовими організаціями на підставі договорів про взаємне представництво інтересів, українськими суб'єктами авторського права та їх правонаступниками на підставі письмових договорів, а також інші твори, повноваження по управлінню якими ДО УААСП здійснює на підставі закону.

Відповідно до п. 3.1. Ліцензійного договору від 08.12.2014 № Г-01/15, сторони домовились, що сума авторської винагороди (роялті), яка сплачується користувачем за надання невиключного права на публічне виконання творів з репертуарів ДО УААСП становить 1 (один) відсоток від суми доходів користувача, одержаних з того виду діяльності, у процесі якого відбувається використання творів, але не менше ніж 4 617, 70 грн. за один календарний місяць.

Даний договір набирає чинності 01.01.2015 і припиняє свою дію 31.12.2015 року. При цьому, всі зобов'язання користувача, що виникли під час дії даного договору, залишаються в силі до їх повного виконання (п. 8.1. Ліцензійного договору від 08.12.2014 № Г-01/15).

Так, відповідно до п. 1.1. Статуту Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав", затвердженого наказом Державної служби інтелектуальної власності України від 10.10.2014 № 440-Н, Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" створена відповідно до наказу Державної служби інтелектуальної власності України від 25.07.2013 № 392-н "Про припинення Державного підприємства Українське агентство з авторських та суміжних прав" шляхом реорганізації (перетворення) в Державну організацію "Українське агентство з авторських та суміжних прав" та є його правонаступником, заснована на державній власності і належить до сфери управління Державної служби інтелектуальної власності України на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.09.2011 № 839-р.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист Державної служби інтелектуальної власності України від 25.02.2016 № 1-12/1596, в якому державна служба повідомила, що при реорганізації Державного підприємства "Українське агентство з авторських та суміжних прав" у Державну організацію "Українське агентство з авторських та суміжних прав" не виникло жодної передбаченої порядком обліку підстав для переоформлення Свідоцтва про облік організації колективного управління від 22.08.2003 № 3/2003, на підставі чого у Державної служби інтелектуальної власності України відсутні правові підстави для переоформлення Свідоцтва про облік організації колективного управління від 22.08.2003 № 3/2003.

Таким чином, на сьогоднішній день, Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" діє як правонаступник всіх прав та обов'язків Державного підприємства "Українське агентство з авторських та суміжних прав" та виконує функції організації колективного управління згідно Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" є постійним і повноважним членом міжнародної неурядової організації - Міжнародна конфедерація авторських та композиторських товариств (CISAC), заснованої у 1926 році з метою забезпечення захисту творців духовних цінностей і координації технічної діяльності між товариствами авторів та композиторів. Зазначене підтверджується, зокрема, листом Міжнародної конфедерації авторських та композиторських товариств (CISAC) від 02.04.2013, в якому зазначено, що ДП УААСП (правонаступником якого є Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав") є визнаним членом CISAC з 15.12.2000 та зобов'язане діяти згідно з правилами CISAC. Кожне товариство має повну детальну інформацію щодо кожного члена та кожного твору створеного його членами. Інформація про твори, надана членами кожного товариства також надається кожному товариству-партнеру. Товариства можуть отримати дані за допомогою юридично дійсних та аутентичних електронних баз даних, які складають частину мережевого проекту Загальна Інформаційна Система CISAC ("CIS-net"), наприклад: товариство до якого належить певний композитор, автор або видавець, може бути визначене, якщо звернутися до так званого каталогу Зацікавлених Сторін (більш відома як "ІРІ"). Управління ІРІ було передано швейцарському товариству SUISA. ІРІ - електронна база даних, яка вміщує інформацію про композиторів, авторів та видавців творів, які захищені авторським правом, і яка надається товариством SUISA для всіх товариств світу у електронному вигляді.

Також, між SUISA Швейцарським товариством з прав авторів на музичні твори, як власником і менеджером ІРІ Системи, та Державним підприємством "Українське агентство з авторських та суміжних прав" (правонаступником якого є Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав"), як користувачем, була укладена Угода користувачів ІРІ, відповідно до якої користувачу надано доступ до системи ІРІ.

З наданої до суду виписки із системи ІРІ вбачається, що авторські майнові права на твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконанні ОСОБА_11, знаходяться в управлінні іноземної організацій колективного управління - Performing Right Society Limited. Відповідно до договору про взаємне представництво інтересів укладених між вище зазначеною іноземною організацією колективного управління та Державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав", на території України авторськими майновими правами щодо зазначеного твору управляє Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав".

Тобто, матеріалами справи підтверджено, що спірний твір входить до Репертуару третьої особи у даній справі у розумінні п. 2.1. Ліцензійного договору від 08.12.2014 № Г-01/15.

Згідно зі ст. 1109 Цивільного кодексу України, за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону. У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об'єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об'єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об'єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Статтею 443 Цивільного кодексу України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ст. 440 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 15 Закону України "Про авторське право та суміжні права", майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Відповідно до пп. "в" п. 1 ст. 49 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) до функцій організацій колективного управління відноситься наступне: збирати, розподіляти і виплачувати зібрану винагороду за використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єктам авторського права і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, а також іншим суб'єктам прав відповідно до цього Закону. Отже, вказаним законом передбачено, що організація колективного управління має право збирати винагороду за використання творів не тільки для тих суб'єктів, правами яких така організація управляє, а й для інших суб'єктів прав.

Пунктом 2 статтею 49 Закону передбачено, що суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати від організацій колективного управління, які таку винагороду за використання їхніх творів і об'єктів суміжних прав зібрали, виплати цієї винагороди, а також вимагати вилучення своїх творів і об'єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладання договорів з особами, які використовують ці об'єкти.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" від 17.10.2012 № 12, роз'яснено, що надавши організаціям колективного управління можливість дозволяти використання об'єктів авторського права, які хоча й не перебувають в їх управлінні, але не вилучені з нього в установленому порядку, законодавець врахував специфіку діяльності суб'єктів господарювання, які здійснюють постійне використання великої кількості різноманітних об'єктів авторського права, завчасне визначення переліку яких (із встановленням правовласників та одержанням необхідного дозволу від кожного з них) є надмірно складним або взагалі неможливим (телерадіоорганізації; особи, що здійснюють ретрансляцію телерадіопрограм; власники закладів, де відбувається публічне виконання творів, тощо).

Отже, Державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав", як організацією колективного управління, було надано Товариству з обмеженою відповідальністю "САССК" право на використання у готелі "Радіссон Блу", що знаходиться за адресою: вул. Ярославів Вал, 22, м. Київ, 01054, Україна, музичних творів, які відносяться до Репертуару третьої особи у даній справі; перелік приміщень, в яких здійснюється публічне виконання: у ресторані італійської кухні "Mille Miglia"; у ресторані французької кухні "Bistro Cote Est"; у сигарному барі "K-Largo; холі; ліфті; коридорах на кожному поверсі; громадських санвузлах; фітнес-центрі "РАСЕ".

За приписами статей 31, 32, 33 Закону, використання творів допускається виключно на основі авторського договору з автором або іншою особою, що має авторське право, або з організацією колективного управління, яким об'єкти авторського права передали повноваження на управління своїми майновими авторськими правами.

Таким чином, судова колегія, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що використання відповідачем музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконанні ОСОБА_11, у приміщенні бару "K-Largo", розташованому у м. Києві по вул. Ярославів Вал, буд. 22, могло відбуватися у відповідності з умовами Ліцензійного договору від 08.12.2014 № Г-01/15, укладеного з Державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав" (ліцензіар). За таких обставин, доводи апелянта щодо незаконного використання відповідачем музичного твору не знаходять свого підтвердження наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

До того, ж судова колегія бере до уваги те, що акт фіксації від 19.05.2015 № 32/05/15 є сумнівним доказом у даній справі, виходячи з наступного.

В Акті зазначається, що він був складений у присутності начальника юридичного відділу відповідача Валентини Ростопіри, нібито вона повідомила, що підстави використання об'єктів їй невідомі, та що договір, як підстава використання спірних об'єктів, відсутній. Наприкінці Акту представник ПО ОКУАСП (апелянта) Чередніченко Є.І. зазначив, що вона «від підпису відмовилася».

Судова колегія, дослідивши матеріали справи встановила, що зазначені в Акті вищевказані відомості не відповідають дійсності, оскільки за Наказом № 135 про надання щорічної відпустки від 18.05.2015, заявою про надання щорічної відпустки від 14.05.2015 та Витягом з табелю № 00025836 обліку використаного робочого часу за період 01.05.2015 - 31.05.2015, начальник юридичного відділу Відповідача Валентина Ростопіра станом на 19.05.2015 (дата складання акту) перебувала у відпустці за межами м. Києва в зв'язку з тяжкою хворобою та смертю батька, а тому була відсутня на робочому місці. Копії зазначених документів були надані суду першої інстанції відповідачем, на що у суді апеляційної інстанції звернула увагу предстаник відповідача за довіреністю Ротопіра В.Р.

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "САССК" про стягнення компенсації у розмірі 13 780,00 грн.

Доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, відхиляються судовою колегією за необґрунтованістю, оскільки не спростовують обставин, які на підставі належних та допустимих доказів у справі встановлені судом першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для зміни чи скасування рішення господарського суду м. Києва від 13.06.2016 у справі № 910/6294/16. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування оскаржуваного рішення у даній справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 43, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 13.06.2016 у справі № 910/6294/16 - без змін.

2. Справу № 910/6294/16 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст постанови підписаний: 25.07.2016.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.В. Шипко

В.О. Пантелієнко