РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

26 липня 2016 року Справа № 902/224/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Маціщук А.В.

судді Петухов М.Г. ,

судді Гулова А.Г.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

третя особа - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу апеляційну скаргу позивача фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

на рішення господарського суду Вінницької області від 10.05.2016 р.

у справі № 902/224/16

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 районної державної адміністрації

про зобов`язання вчинити дії, щодо укладення додаткової угоди

в с т а н о в и в :

Відповідно до рішення Господарського суду Вінницької області від 10.05.2016 р. у справі № 902/224/16 відмовлено в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 районної державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії щодо укладення додаткової угоди.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Вінницької області, позивач фізична особа - підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 10.05.2016 р. у справі № 902/224/16 та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що рішення господарського суду прийняте з порушенням норм матеріального права.

Посилаючись на ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» пояснює, що він як орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, сплачує орендну плату і судом першої інстанції встановлено той факт, що ОСОБА_3 управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області на протязі місяця після закінчення строку договору оренди не було надіслано листів-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Тому договір від 07.05.2010 р. вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, і у Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на підставі ч.3 ст.11 Цивільного кодексу України виникло зобовязання, щодо укладення додаткової угоди в обовязковому порядку.

Оскільки ОСОБА_3 управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області не виконано обов`язку укласти додаткову угоду до договору оренди землі, були порушені законні права та інтереси фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо користування земельною ділянкою.

Відповідач ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Вінницькій області подав відзив на апеляційну скаргу та пояснює, що відповідно до договору оренди землі, укладеного 07.05.2010 р. ОСОБА_2 районною державною адміністрацією та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, останньому передано в оренду земельну ділянку площею 19,854 га (із земель запасу) терміном на 5 років. Згідно з п.8 договір укладений на пять років - до 25.03.2015 р.

Посилаючись на п.8 договору оренди землі від 07.05.2010 р., пояснює, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Доводить, що орендар повинен був звернутися до орендодавця з письмовим клопотання про намір продовжити дію договору в строк до 25.02.2015 р., однак звернувся лише 14.07.2015 р. Тому ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Вінницькій області листом від 27.08.2015 р. заперечило у поновленні договору оренди, оскільки орендар звернувся до орендодавця з клопотанням щодо поновлення договору оренди з порушенням терміну, встановленого як договором так і Законом України «Про оренду землі».

Вважає, що орендарем втрачене переважне право на поновлення договору оренди землі від 07.05.2010 р.

Просить апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 10.05.2016 р. у справі № 902/224/16 - без змін.

ОСОБА_2 районна державна адміністрація подала письмові пояснення та зазначає, що згідно з п.8. договору оренди землі від 07.05.2010 р. після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен був не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Посилаючись на п.4 ст.122 Земельного кодексу України пояснив, що розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення відноситься до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів, про що підприємцю ОСОБА_1 повідомлено на його заяву від 20.02.2015 р.

Представники сторін не забезпечили участь представників у судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 районна державна адміністрація подала клопотання про розгляд справи без участі представника, в якому зазначає, що не заперечує проти задоволення позовних вимог підприємця ОСОБА_1 та у зв`язку з обмеженим фінансуванням на відрядження просить розглядати справу без участі представника /а.с.149/. Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення /а.с.131-133,146-147,151/, явка представників сторін в судове засідання обовязковою не визнавалась, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача/скаржника в судовому засіданні 05.07.2016 р., перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. При цьому апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено слідуюче.

07.05.2010 р. ОСОБА_2 районною державною адміністрацією/орендодавець та підприємцем ОСОБА_1С./орендар укладений договір оренди землі. Договір оренди землі підписаний представниками сторін та скріплений печаткою ОСОБА_2 районною державною адміністрацією. Державна реєстрація договору вчинена 11.08.2010 р., про що у державному реєстрі земель вчинено запис за № НОМЕР_1.

Згідно з п.п.1-2 договору оренди землі орендодавець на підставі розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації № 85 від 25 березня 2010 року надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 19,8540 га ріллі з земель запасу, яка знаходиться на території Чечелівської сільської ради /а.с.8-9/.

Згідно з п.8 договору оренди сторони погодили, що договір укладено на 5 (пять) років до 25.03.2015 р. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п.40 договору оренди землі перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою зміни умов або розірвання договору.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0001; дата державної реєстрації 11.08.2010 р. /а.с.67-68/.

Підприємець ОСОБА_1 заявою від 20.02.2015 р. у зв`язку з закінченням 25.03.2015 р. строку дії договору повідомив ОСОБА_2 районну державну адміністрацію про намір продовжити термін дії договору оренди землі на 25 (двадцять пять) років /а.с.40/.

ОСОБА_2 районна державна адміністрація Вінницької області фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 направила лист-відповідь від 23.02.2015 р. вих.№ 02-16-673Ю, в якому повідомила, що з січня 2013 року відповідно до ч.4 ст.122 Земельного кодексу України розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення відноситься до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів - Головного управління Держземагенства у Вінницькій області /а.с.14/.

24.02.2015 р. фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області з клопотанням про поновлення договору оренди землі від 07.05.2010 р. шляхом укладення додаткової угоди. При поновленні просить змінити істотні умови , а саме строк дії договору - 7 років /а.с.7/.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_3 управлінням Держземагенства у Вінницькій області таке клопотання позивача отримано 26.02.2015 р., що підтверджено рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення /а.с.12/.

Відповіді на клопотання підприємця ОСОБА_1 ОСОБА_3 управління Держземагенства у Вінницькій області не надало.

09.07.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з клопотанням про поновлення договору оренди землі від 07.05.2010 р. Одночасно просив змінити умову договору щодо строку його дії на 20 років /а.с.51/.

ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Вінницькій області надіслало ОСОБА_1 лист-відповідь від 27.08.2015 р. за вих.№ ДС-31-2-7777.3-5087/19-15 та відмовило в поновленні договору оренди у звязку з пропуском строку звернення з клопотанням, пославшись на ст.33 Закону України «Про оренду землі» та п.8 наданого договору оренди /а.с.52/.

21.01.2016 р. підприємець ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з листом про укладення додаткової угоди від 21.01.2016 р. до договору оренди землі від 07.05.2015 р. у зв`язку з тим, що на його адресу протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди не було направлено заперечення у поновленні договору. До листа долучено додаткову угоду від 21.01.2016 р. /а.с.10-11/. Вказаний лист отримано ОСОБА_3 управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області 22.01.2015 р., що підтверджується відміткою в повідомленні про вручення поштового відправлення /а.с.13/.

02.03.2016 р. ОСОБА_3 управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області підприємцю ОСОБА_1 надісланий лист № 7777-2-7777.32-9224/2-16 від 02.03.2016 р. та повідомлено, що в поновленні договору оренди ОСОБА_3 управління вже відмовило відповідно до листа від 27.08.2015 р. №. ДС-31-2-7777.3-5087/19-15. Однією з підстав припинення договору оренди землі є закінчення строку, на який його було укладено. Тому клопотання про укладення додаткової угоди до договору оренди є недоречним і задоволенню не підлягає /а.с.50/.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач на час звернення із заявами до відповідача та на час звернення до суду продовжує користуватись земельною ділянкою та сплачувати орендну плату на умовах договору оренди від 07.05.2010 р.

Так, відповідно до довідки Чечелівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області № 61 від 16.03.2016 р. фізична особа підприємець ОСОБА_1 на даний час продовжує користуватися земельною ділянкою, яка знаходиться на території сільської ради, із земель запасу за межами території села розміром 19,8540 га, кадастровий номер №:01:003:0001, переданої йому згідно з договором оренди від 07.05.2010 р., зареєстрованого 11.08.2010 р., про що в Державному реєстрі земель вчинено запис 11.08.2010 р. за №. Плата за користування земельною ділянкою продовжує сплачуватись ОСОБА_1 в порядку, передбаченому договором оренди та законом /а.с.16/.

За наведених обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтування позовної вимоги з підстав, передбачених ч.6-9 ст.33 Закону України «Про оренду землі», а не нормами ч.1-5 цієї статті, як обґрунтовує відмову у поновленні договору ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Відповідно до ч.1 ст.777 Цивільного кодексу України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права. Так, згідно зі ст.764 ЦК України передбачено таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст.33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Таким чином, норми статті 33 Закону Українги «Про оренду землі» фактично об'єднують два випадки поновлення договору оренди землі.

У першому випадку орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами укласти договір оренди землі після його припинення. В цьому разі нормою покладено на орендаря обовязок повідомити про такий свій намір орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, додати лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі з обовязковим доданням проекту додаткової угоди, а на орендодавцеві лежить обовязок у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевірити його на відповідність вимогам закону, узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), та укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. Таким чином, при продовженні договору оренди землі у спосіб реалізації переважного права орендаря на укладення договору оренди на новий строк, незмінними будуть залишатися лише сторони договору оренди землі (з урахуванням положень про правонаступництво), розмір земельної ділянки та її цільове призначення. Інші ж умови можуть змінюватися.

У другому випадку поновлення договору відбувається на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди та за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі. У цьому випадку передбачено обовязкове укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, яке здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі.

Колегією суддів на підставі матеріалів справи встановлено, що скаржник з метою реалізації свого права звертався із листом-повідомленням про поновлення договору оренди у спосіб, передбачений ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі», пропонуючи при цьому змінити істоту умову договору щодо строку оренди.

Такі пропозиції орендаря не були розглянуті.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що норми ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» визначають процедуру реалізації орендарем свого переважного права на поновлення договору оренди перед іншими особами, тоді як матеріали справи не містять доказів можливої передачі земельної ділянки іншим особам.

Обґрунтовуючи свою позовну вимогу, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звертається до господарського суду за захистом порушеного права з підстав, передбачених ч.6-9 ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди.

Як зазначено вище, такі факти мають місце підприємець ОСОБА_1 продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку, на який був укладений договір, - 25.03.2015 р., і відповідач до 25.04.2015 р. не надсилав листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору.

За наведених обставин договір оренди вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Переписка сторін, яка відбулась 09.07.2015 р. та 27.08.2015 р. - відбулась за межами строку, встановленого нормами ст.33 Закону України "Про оренду землі", тому вже не впливає на обставини, що відбулись і з якими закон пов'язує поновлення договору.

При цьому колегія суддів вважає безпідставними заперечення відповідача з посиланням на п.40 договору оренди землі від 07.05.2010 р., оскільки земельна ділянка не вибувала з власності держави - законом замінено орган, уповноважений на розпорядження землями державної форми власності. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування діють в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у безперервній послідовності. Ліквідація/реорганізація одних органів і створення інших з наділенням його повноважень, які були віднесені до повноважень ліквідованого органу, є зміною структури органів державної влади і органів місцевого самоврядування, яке не впливає на зміну повноважень органів державної влади.

Разом з тим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем неправильно обраний спосіб захисту права (з урахуванням доповнення до позовної заяви а.с.28), оскільки у спірних правовідносинах захист порушеного права можливий з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеної в листі від 01.04.2014 р. Аналіз практики застосування судами ст.16 Цивільного кодексу України в розділі Примусове виконання обовязку в натурі та змісту ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», а саме шляхом визнання договору поновленим, додаткової угоди укладеною, а не шляхом зобовязання вчинити дії щодо укладення договору.

Конкретні дії, правомірність яких має оцінити суд та у разі задоволення позову -викласти у резолютивній частині з визначенням строку виконання відповідних дій та/або про видачу наказу про примусове виконання рішення, позивач не визначив.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, доводи скаржника не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції. Рішення Господарського суду Вінницької області від 10.05.2016 р. у справі № 902/224/16 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на нормах чинного законодавства і немає підстав для його скасування чи зміни за ст.104 ГПК України.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.49,99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Вінницької області від 10.05.2016 р. у справі № 902/224/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 902/224/16 повернути Господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Гулова А.Г.