ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 р. Справа № 909/461/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводі С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Коломийської міської ради, проспект Грушевського,1, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78203,

до відповідача: Коломийського міського спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України, вул. С. Петлюри, 85, м. Коломия, Івано-Франківська область,78203,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальне підприємство "Житлоінфоцентр", вул. Богуна, 42, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78203,

про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов'язання звільнити займану нежитлову будівлю

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - головний спеціаліст юридичного відділу, (довіреність № 1520/0/01-37/24 від 18.11.2015 року; посвідчення № 115 від 15.06.2012 року)

від відповідача: ОСОБА_2 - представник, (довіреність № 06/2016 від 10.06.2016 року; посвідчення № 181)

від третьої особи Комунального підприємства "Житлоінфоцентр": ОСОБА_3 - представник, (доручення б/н від 15.07.2016 року; паспорт серія СС № 037305 від 22.03.1996 року)

встановив: Коломийська міська рада (далі - позивач) звернулась до господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Коломийського міського спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України (далі - відповідач) третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальне підприємство "Житлоінфоцентр" про витребування нежитлової будівлі по вул. С. Петлюри, 85 в м. Коломия згальною площею 477,7 кв.м. з чужого незаконного володіння Коломийського міського спортивно-технічного клубу ТСО та зобов'язання Коломийського міського спортивно-технічного клубу ТСО звільнити займану нежитлову будівлю.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що спірне приміщення перебуває у незаконному користуванні відповідача, чим порушує права позивача щодо права власності ним.

19 липня 2016 року через канцелярію суду подано клопотання за вх. № 7279/16 від 19.07.2016 року про зупинення провадження у справі. Вказане клопотання мотивоване розглядом Коломийським міжрайонним судом справи за позовом Коломийського міського спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України до Коломийської міської ради про скасування реєстрації права власності на нерухоме майно від 22.03.2006 року, якою зареєстроване право комунальної власності на будинок 85 по вул. С. Петлюри в м. Коломия за Територіальною громадою м. Коломия в особі Коломийської міської ради.

Відповідач стверджує, що дані судові справи пов'язані між собою, тому не можливий розгляд справи №909/461/16 до вирішення пов'язаної з нею справою про скасування реєстрації права власності на нерухоме майно від 22.03.2006 року.

Представник позивача в судовому засіданні 19.07.16 проти задоволення вказаного клопотання заперечив, оскільки відповідачем не надано належних доказів стосовно порушення провадження за вказаним позовом.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи.

Судом враховано рекомендації викладені в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", де вказано, що під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін стосовно заявленого клопотання, суд дійшов висновку у судовому засіданні 19.07.16 про відмову у його задоволенні, оскільки на час розгляду справи наявні докази щодо належності права власності на спірний об"єкт та встановлення правомірності даного документа рішенням суду.

В судовому засіданні 19 липня 2016 року оголошено перерву до 27.07.16р.

В судовому засіданні 27.07.2016 представником відповідача заявлено усне клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Коломийським міжрайонним судом справи за позовом Коломийського міського спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України до Коломийської міської ради про скасування реєстрації права власності на нерухоме майно від 22.03.2006 року, якою зареєстроване право комунальної власності на будинок 85 по вул. С. Петлюри в м. Коломия за Територіальною громадою м. Коломия в особі Коломийської міської ради. На доказ порушення провадження у справі відповідачем надано ухвалу .Судом відмовлено в задоволенні вказаного клопотання з тих же підтав , що при розгляді анологічного клопотання в судовому засіданні 19.07.2016.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві та поясненні (вх.№10085/16 від 19.07.2016 року) і просить суд, із посиланням на приписи ст.387 ЦК України, позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (вх.№.8590/16 від 15.06.16) та просить суд в позові відмовити. Свої заперечення мотивує тим, що спірна нежитлова будівля, що є предметом спору по даній справі відсутня за адресою вул. С.Петлюри, 85 в м. Коломиї. При цьому зазначає, що за вказаною адресою у відповідності до технічного паспорту складеного 07.07.2016 року станом на 11.09.2008 року по вул. С.Петлюри, 85 в м. Коломиї знаходиться нежитлова будівля (адмінкорпус) загальною площею 482,1 кв.м.

Третя особа Комунальне підприємство "Житлоінфоцентр" в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд виходить з наступного.

04 червня 2004 року Коломиською міською радою прийнято рішення "Про затвердження переліку майна, яке належить до комунальної власності міста".

09 березня 2009 року виконавчим комітетом Коломийської міської ради видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю по вул. С. Петлюри, 85 в м. Коломия площею 477,7 кв.м. Та оформлено право комунальної власності за тереторіальною громадою м. Коломиї.

25 липня 2006 року виконавчим комітетом Коломийської міської ради прийнято рішення "Про взяття нежитлового приміщення по вул. С.Петлюри, 85 на баланс комунального підприємства по експлуатації житла", після чого працівники комунального підприємства намагалися оформити акт прийому-передачі нежитлового приміщення та взяти його на баланс, однак директор відповідача відмовився від підписання зазначеного акту.

Листом №472 від 06.10.2006 року Комунальним підприємством по експлуатації житла повідомив Коломийську міську раду про відмову відповідача у підписанні акту приймання-передачі нежитлового приміщення.

06 квітня 2016 року Коломийська міська рада звернулась до відповідача з вимогою щодо звільнення нежитлової будівлі по вул. С. Петлюри,85 в м. Коломия. Однак, відповідач жодних дій щодо звільнення приміщення не вчинив.

26 квітня 2016 року виконавчий комітет міської ради повторно прийняв рішення №119 "Про взяття нежитлового приміщення по вул. С.Петлюри, 85 на баланс комунального підприємства "Житлоінфоцентр".

На виконання даного рішення 04 травня 2016 року працівники комунального підприємства вийшли на місце комісійно з метою оформлення акту прийому-передачі, проте директор спортивно-технічного клубу відмовився передати приміщення, про що був складений акт (копія долучена до матеріалів справи).

Захист відносин власності в Україні здійснюється на загальних засадах, визначених Конституцією України, Цивільним кодексом України.

Поняття права власності визначено ст. 316 Цивільного кодексу України відповідно до якої правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності визначений статтею 317 Цивільного кодексу України , відповідно до якої власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним ( ст.387 Цивільного кодексу України ).

Таким чином, норма ст. 387 Цивільного кодексу України встановлює право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (віндикаційний позов).

Віндикаційний позов має місце, коли у власника зберігається право власності, але він не може його здійснювати, оскільки річ вибула із його володіння і перебуває у неправомірному (незаконному) володінні іншої особи. Тобто віндикаційний позов - це позов неволодіючого власника до незаконно володіючого невласника з метою відновлення порушеного володіння річчю шляхом вилучення її у натурі.

Важливою умовою звернення з віндикаційним позовом є відсутність між позивачем і відповідачем зобов'язально-правових відносин.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами зобов'язальні правовідносини відсутні.

Крім того, при розгляді віндикаційного позову позивач повинний підтвердити право власності на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. На підтвердження наявності у позивача суб'єктивного права на витребуване майно позивач повинен надати суду відповідні докази. (Відповідна правова позиція відображена в постанові Вищого господарського суду України від 19.07.2011 р. у справі № 5002-18/3226.1-2010).

При вирішенні даного спору судом приймається до уваги те, що під належністю доказу розуміється наявність об'єктивного зв'язку між змістом судових доказів і фактами, що є об'єктом судового дослідження. Належними слід визнавати докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Виходячи із змісту ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Матеріали справи свідчать про те, що власником нежитлової будівлі з площею 477,7 кв.м. по вул. С. Петлюри, 85 в м. Коломиї являється Коломийська міська рада. Вказану обставину підтверджує свідоцтво про право власності від 09.03.2006 року. При цьому слід зазначити, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів №Ю-15086 від 07.07.2016 року загальна площа будівлі змінилась з 477,7 м. кв. на 482,1 м. кв, у зв"язку з демонтажем пічок. Зазначена обставина спростовує також заперечення відповідача.

Окрім того, факти належності позивачу спірного майна на праві власності та правомірність свідоцтва про право власності встановлено постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2013 року, які у відповідності до норми ст. 35 ГПК України не потребують доведенню.

Відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів в порядку норм статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України, які свідчать про законні підстави користування вказаним приміщенням відповідно до вимог чинного законодавства України.

Разом з тим, судом не приймається до уваги твердження відповідача висловлене у клопотанні(заяві )про припинення привадження у справі , що даний спір підсудній адміністративному суду з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, предметом позову в даній справі є витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов'язання звільнити займану нежитлову будівлю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа чи інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх підсудності, та на вимоги статтей 1, 4-1, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір -господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: а) участь у спорі суб'єкта господарювання; б) наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; в) відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Предметом спору у даній справі є витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикація) та його звільнення. Віндикаційний позов спрямований на захист речових прав, тобто між сторонами існує спір про право, що в свою чергу виключає її розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Коломийської міської ради про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов"язання звільнити займану нежитлову будівлю є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 ГПК України, судові витрати в частині сплати судового збору, понесені позивачем, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 3 Господарського кодексу України, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 327, 328, 387 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4-1, 1233, 34, 36, 43, 49, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

задовольнити позов Коломийської міської ради до Коломийського міського спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України (далі - відповідач) третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальне підприємство "Житлоінфоцентр" про витребування нежитлової будівлі по вул. С. Петлюри, 85 в м. Коломия загальною площею 477,7 кв.м. з чужого незаконного володіння Коломийського міського спортивно-технічного клубу ТСО та зобов'язання Коломийського міського спортивно-технічного клубу ТСО звільнити займану нежитлову будівлю.

Витребувати з чужого незаконного володіння Коломийського міського спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України (вул. С. Петлюри, 85, м. Коломия, Івано-Франківська область,78203, код 2720247) нежитлову будівлю по вул. С. Петлюри, 85 в м. Коломия загальною площею 477,7 кв.м.

Коломийському міському спортивно-технічному клубу товариства сприяння обороні України (вул. С. Петлюри, 85, м. Коломия, Івано-Франківська область,78203, код 2720247) звільнити нежитлову будівлю по вул. С. Петлюри, 85 в м. Коломия загальною площею 477,7 кв.м.

Стягнути з Коломийського міського спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України (вул. С. Петлюри, 85, м. Коломия, Івано-Франківська область,78203, код 2720247) на користь Коломиської міської ради (проспект Грушевського,1, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78203, код 04054334) 2 756 грн. 00 коп. (дві тисячі сімсот п"ятдесят шість гривень) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 01.08.16

Суддя Фанда О. М.