ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 липня 2016 року Справа № 38/5005/6636/2012
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Короткевича О.Є. (доповідач),
суддів:Жукової Л.В., Коваленка В.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлові комунікації"
на ухвалу та ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.05.2016 року господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2012 року
у справі господарського суду № 38/5005/6636/2012 Дніпропетровської області
за заявою Голови ліквідаційної комісії комунального житлово експлуатаційного підприємства "Лівобережжя" Дніпропетровської міської ради
до комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Лівобережжя" Дніпропетровської міської ради
про банкрутство,
ВСТАНОВИВ:

Подана товариством з обмеженою відповідальністю "Житлові комунікації" касаційна скарга вих. №63/07/16 від 07.06.2016 року (вх. ВГСУ №9819/2016 від 22.07.2016 року) не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Відповідно до ст. 107 ГПК України, сторони, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення місцевого господарського суду після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду; ухвали місцевого господарського суду, зазначені в ч. 1 ст. 106 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлові комунікації" оскаржує ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.05.2016 року та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2012 року у справі № 38/5005/6636/2012.

Щодо оскарження ухвали суду першої інстанції, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне зазначити наступне.

Як свідчать матеріали справи, господарським судом апеляційної інстанції не здійснювався апеляційний перегляд ухвали місцевого суду.

За змістом розділу ХІІ-1 ГПК України, рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в суді касаційної інстанції лише після їх перегляду в апеляційному порядку.

За таких обставин, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку про відмову у прийнятті поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлові комунікації" касаційної скарги в частині оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2012 року у справі № 38/5005/6636/2012, як такої, що не підлягає перегляду в касаційному порядку за правилами ст. 107 ГПК України.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору".

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції від 01 вересня 2015 року) встановлено ставки судового збору у таких розмірах: за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

До касаційної скарги товариством з обмеженою відповідальністю "Житлові комунікації" не додано доказів сплати судового збору в порядку та розмірі визначеному Законом України "Про судовий збір".

Разом з тим, скаржник, у своїй касаційній скарзі, заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на скрутне фінансове становище.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

Підпунктом 3.1 пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 року, передбачено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до ч.1. ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення клопотання заявника касаційної скарги про відстрочення сплати судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 86, 107, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Житлові комунікації" у прийнятті касаційної скарги в частині оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2012 року у справі № 38/5005/6636/2012.

2. Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Житлові комунікації" про відстрочення сплати судового збору залишити без задоволення.

3. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Житлові комунікації" на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.05.2016 року у справі № 38/5005/6636/2012 повернути заявнику.

Головуючий О.Є. Короткевич

Судді Л.В. Жукова

В.М. Коваленко