КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2016 р. Справа№ 910/6462/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Скрипки І.М.

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представників:

від позивача: Чоботько С.М. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача: Ткаченко М.В. - за належним чином оформленою довіреністю;;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2016 року у справі № 910/6462/16 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад-Агросервіс"

до Державного підприємства "Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою"

про стягнення 18060,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.05.2016 року задоволенні позовні вимоги в повному обсязі.

Не погодившись з вказаним рішенням, Державне підприємство "Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" звернулося до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що вважає оскаржуване рішення необґрунтованим, прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що технічну документацію розробив та повідомив позивача про час та місце встановлення та передачі межових знаків на зберігання, однак у вказані час та місце представник позивача не з'явився, тому Акт здачі-приймання робіт межових знаків позивачем не підписано.

Також, скаржник зазначив, що умови Договору виконав у повному обсязі, про що повідомив позивача листом №01/04-05/588 від 06.10.2015 року з яким направив Акт здачі-приймання межових знаків на зберігання від 14.07.2015 року, що підтверджується вхідним штампом Позивача № 11 та даний факт встановлено рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/31523/15.

Зокрема апеляційна скарга обґрунтована тим, що вважає спірні кошти набутими за наявності правової підстави, а тому такі кошти не можуть бути витребувані відповідно до положені ст.. 1212 Цивільного кодексу України як безпідставно набуті.

Відповідно автоматичного розподілу справ між суддями для розгляду даної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: Гончаров С.А. (головуючий), Скрипка І.М., Федорчук Р.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.06.2016 апеляційну скаргу Державного підприємства "Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" було прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 20.07.2016 року.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 20.07.2016 року у зв'язку з перебування судді Федорчука Р.В. у відпустці, сформовано для розгляду зазначеної апеляційної скарги колегію суддів у складі: головуючий суддя: Гончаров С.А., судді Скрипка І.М., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2016 року у визначеному складі колегії суддів, апеляційна скарга прийнята до розгляду.

Позивач, згідно з поданим до суду 12.07.2016 року відзивом, проти доводів викладених в апеляційній скарзі заперечив та просить апеляційний суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, присутніх в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

17.03.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Каскад - Агросервіс" (замовник) та Державним підприємством "Київський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою" (виконавець) укладеного Договір на виконання проектно-вишукувальних робіт №452, відповідно до умов якого Виконавець зобов'язався виконати роботи, передбачені п.1.2 Договору, а Замовник зобов'язався прийняти якісно та належним чином виконані роботи і оплатити їх на умовах та в порядку, передбаченому Договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору за цим Договором Виконавець бере на себе виконання проектно-вишукувальних робіт: виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Місце розташування об'єкту: Києво-Святошинський район, Чабанівська селищна рада Київської області для розміщення автосервісного комплексу.

Згідно з п.1.3 Договору результатом виконання проектно-вишукувальних робіт, вказаних в п.1.2 цього Договору, є технічна документація, оформлена належним чином, що передається Замовнику.

Для виконання робіт, зазначених у п.1.2 цього Договору, Замовник передає Виконавцю необхідні вихідні дані, визначені у технічному завданні. (п.1.4 Договору)

Приписами п. 2.2 Договору зазначено, що сторони погодили, що ціна Договору складає 18060 грн. 79 коп.

Виконання пункту 2.3 цього Договору здійснюється на протязі 10 банківських днів з моменту укладення Договору. (п.2.4 Договору)

Відповідно до п. 3.2 Договору строк виконання робіт починається на наступний день з моменту виконання п.2.3 та п.1.4 цього Договору.

Згідно з п.3.3 строк закінчення визначених в п.1.2 цього Договору робіт - місячний термін (без урахування строку, необхідного для отримання висновку територіального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин).

Пунктом п. 3.4 Договору визначено, що датою закінчення виконання робіт, вказаних в п.1.2 цього Договору, є дата підписання Акту здачі-приймання робіт.

На виконання умов Договору Позивач здійснив перерахування грошових коштів Відповідачу на суму в розмірі 18 060 грн. 79 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 91 від 23.03.2015 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 року у справі №910/31523/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад - Агросервіс" до Державного підприємства "Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" про розірвання договору №452 на виконання проектно-вишукувальних робіт від 17.03.2015 року встановлено факт розірвання договору 18.10.2015 року.

Як зазначалось, позовними вимогами у даній справі є стягнення з відповідача 18060,79 грн. передплати за Договором.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що правова підстава, на якій відповідач володіє грошовими коштами в розмірі 18060,79 грн., відпала в зв'язку з розірванням Договору, а тому відповідач, на підставі ст. 1213 Цивільного кодексу України, зобов'язаний повернути позивачу 18060,79 грн..

Судова колегія, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, погоджується з висновками, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що Договір укладений між позивачем та відповідачем за своєю юридичною природою є договором підряду.

Згідно ч. 2 ст. 509, 11 Цивільного кодексу України вбачається, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори.

Змістом ст. 887 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних та пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Приписами частини другої ст. 653 Цивільного кодексу України визначено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Приписами ст. 598 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Із встановлених судом обставин справи №910/31523/15 вбачається, що відповідач свого обов'язку (виконання робіт), пов'язаного із отриманням спірних коштів, не виконав, до матеріалів справи відповідач не надав належних та допустимих доказів для доведення протилежного.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

З аналізу наведених норм права та встановлених судом фактичних обставин справи стосовного того, що договір, на підставі якого було перераховано спірну суму коштів, розірвано у позасудовому порядку і таке рішення суду набрало законної сили, слід дійти висновку про те, що правовідносини сторін за вказаним договором припинились, а оскільки, як вбачається із встановлених судами обставин справи, перерахована позивачем спірна сума коштів знаходиться у відповідача, який свого обов'язку за договором не виконав, а відтак і права на ці кошти не набув.

Відповідно до ч. 1 ст. 1213 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ч. 2 ст. 1213 Цивільного кодексу України, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно п. 3 ч. 3 цієї статті положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Враховуючи встановлені судом першої інстанції обставини справи та наведені норми права слід дійти висновку, що положення даної статті поширюються на правовідносини сторін стосовно повернення перерахованих позивачем коштів відповідачу як безпідставно набутих, оскільки підстава, на якій вони були набуті, згодом відпала у зв'язку із розірванням договору.

З огляду на викладене позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад-Агросервіс" є обґрунтованими та такими, що вірно задоволені судом першої інстанції.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 18.05.2016 року у справі № 910/6462/16 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Державного підприємства "Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Державного підприємства "Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" на рішення господарського суду міста Києва від 18.05.2016 року у справі № 910/6462/16 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" на рішення господарського суду міста Києва від 18.05.2016 року у справі № 910/6462/16 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2016 року у справі № 910/6462/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/6462/16 повернути до суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді К.В. Тарасенко

І.М. Скрипка