РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2016Справа №910/10170/16
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмонтаж-ССХ"

про стягнення 90863 грн. 36 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Дєміров І.В. - представник за довіреністю б/н від 30.12.2015;

від відповідача: Кійко К.С. - представник за довіреністю б/н від 01.07.2016;

Гопанчук Р.Л. - представник за довіреністю б/н від 01.06.2016.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01.06.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмонтаж-ССХ" про стягнення 90863 грн. 36 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем строків виконання робіт за договором підряду №50-0815 від 28.08.2015, у зв'язку з чим позивачем 03.03.2016 було направлено на адресу відповідача претензію №002/03-16 від 02.03.2016 із пропозицією щодо сплати заборгованості (авансового платежу) у розмірі 60000,00 грн. за вказаним договором. У зв'язку з несплатою відповідачем вказаної суми коштів у розмірі 60000,00 грн., перерахованих позивачем в якості авансу, позивач просить суд стягнути з відповідача 60000,00 грн. заборгованості за невиконані будівельні роботи. Крім того, позивачем заявлено до стягнення суму неустойки в порядку п. 10.2. договору підряду №50-0815 від 28.08.2015 у розмірі 30863,36 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2016 порушено провадження у справі № 910/10170/16 та справу призначено до розгляду на 21.06.2016.

07.06.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2016 розгляд справи відкладено на 12.07.2016, у зв'язку із неявкою представника відповідача у судове засідання та необхідністю подання доказів у справі.

12.07.2016 до відділу діловодства Господарського суду міст Києва від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 12.07.2016 розгляд справи відкладено на 26.07.2016 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, зобов'язано позивача надати суду письмові пояснення щодо нарахування пені, а саме щодо характеру правопорушення, у зв'язку із простроченням якого позивачем нараховано пеню (за порушення строків виконання робіт або за прострочення повернення сплачених позивачем коштів за договором підряду № 50-0815 від 28.08.2015).

26.07.2016 відділом діловодства суду отримано від відповідача пояснення по суті пред'явлення позовних вимог, відповідно до яких відповідач зазначив, що до 03.11.2015 роботи по договору були завершені, що, на думку відповідача, підтверджується листом позивача №002-320СВ від 05.11.2015, у якому висловлено зауваження позивача щодо виконаних відповідачем робіт, які були усунуті відповідачем. При цьому, як зазначає відповідач, на його пропозицію підписати акти виконаних робіт позивач відповів про доцільність одночасного їх підписання по всіх об'єктах, у зв'язку з чим лише 30.06.2016 відповідачем було направлено на адресу позивача акти виконаних робіт по договору підряду №50-0815 від 28.08.2015.

У судове засідання 26.07.2016 з'явились представники позивача та відповідача. Позивач підтримав позов, відповідач заперечив проти позову з підстав, викладених у поданих 2.07.2016 поясненнях.

У судовому засіданні 26.07.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

28.08.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецмонтаж-ССХ" (підрядник, відповідач) було укладено договір підряду № 50-0815 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору замовник доручає, а підрядник зобов'язується своїми силами та на власний ризик виконати роботи, а замовник зобов'язується прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх вартість.

Під роботами сторони розуміють виконання підрядником наступних видів робіт: монтаж системи зовнішнього водопроводу (протипожежний стояк типу сухотруб); здача системи зовнішнього водопроводу (протипожежний стояк типу сухотруб) Державній службі з надзвичайних ситуацій (п. 1.2. Договору).

За змістом п. 1.3. Договору, місцем виконання робіт є наступне: будівництво підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год. за адресою Звягельська, 19А, с. Оліївка Житомирського району Житомирської області.

Згідно з п. 3.1. Договору підрядник зобов'язується розпочати виконання робіт протягом 10 календарних днів з моменту оплати авансу і зобов'язаний виконати роботи, передбачені умовами даного договору, протягом 25 календарних днів з моменту отримання авансового платежу на поточний рахунок.

Датою закінчення виконання робіт вважається дата їх прийняття замовником після підписання акту приймання-передачі виконаних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних підрядних робіт форми КБ-3 (п. 3.4. Договору).

Як передбачено розділом 4 Договору, договірна ціна (вартість) робіт визначена на підставі кошторисної документації, зокрема, Договірна ціна та локальний кошторис на будівельні роботи з підсумковою відомістю ресурсів, що є Додатком №1, який становить невід'ємну частину даного договору. Договірна ціна робіт, що виконуються за цим договором, є твердою та становить 102877,85 грн.

Умовами п. 5.1. Договору встановлено, що оплату за виконані роботи замовник здійснює підряднику у наступному порядку: авансовий платіж в розмірі 60000,00 грн. з ПДВ здійснюється замовником на поточний рахунок підрядника протягом 10 банківських днів з моменту підписання договору (п. 5.1.1.); оплату за фактично виконані підрядником роботи на підставі підписаного замовником та підрядником останнього акту приймання-передачі виконаних робіт форми КБ-2в та довідки про вартість форми КБ-3 протягом 15 банківських днів з моменту їх підписання, за вирахуванням раніше сплачених коштів (п. 5.1.2.).

У випадку розірвання даного договору з будь-яких підстав, передбачених ним (порушення строків виконання робіт підрядником, неналежної якості виконаних робіт чи їх частин тощо) підрядник зобов'язаний на вимогу замовника повернути попередньо сплачені кошти за виконання робіт (включаючи матеріали) протягом строку, встановленого замовником, але в будь-якому випадку не пізніше 5 банківських днів з моменту направлення такої вимоги. Поверненню підлягають кошти, що становлять різницю здійсненого замовником авансового платежу (попередньої оплати) та належним чином фактично виконаних робіт, що прийняті замовником за актом приймання-передачі виконаних робіт за формою КБ-2в та довідки про їх вартість форми КБ-3. Не підлягають прийняттю та оплаті неякісно виконані роботи (частина робіт) та такі, що виконані всупереч умовам даного договору (п. 5.4. Договору).

За змістом п. 8.1.7. Договору, замовник вправі достроково розірвати цей договір у разі невиконання зобов'язань підрядником, попередньо повідомивши його про це за 5 календарних днів.

Відповідно до п. 10.2. Договору, підрядник за вимогою замовника зобов'язаний сплатити йому неустойку у розмірі 3% від вартості Договірної ціни за кожен день прострочення зобов'язання, у випадку: порушення строків (терміну) виконання робіт (початку виконання робіт, виконання етапів робіт, завершення виконання робіт, здачі результату робіт тощо); порушення строків виправлення/усунення недоліків (дефектів) та/або заміни неякісних матеріалів, ресурсів, обладнання, устаткування, деталей; порушення інших строків та зобов'язань, передбачених даним договором для підрядника.

При виникненні суперечок сторони зобов'язуються пред'являти претензії. Сторони, що отримала претензію, зобов'язана розглянути таку претензію та надати відповідь іншій стороні у семиденний строк з моменту отримання претензії (п. 11.2. Договору).

Судом встановлено, що сторонами було погоджено Договірну ціну на будівництво зовнішнього водопроводу (сухотруб) на об'єкті: будівництво підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год. за адресою Звягельська, 19А, с. Оліївка Житомирського району Житомирської області, яка складає 102877,8 грн. (копія Договірної ціни подана 07.06.2016 позивачем).

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору підряду № 50-0815 від 28.08.2015, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Судом встановлено, що на виконання умов договору підряду № 50-0815 від 28.08.2015, позивач за платіжним дорученням №13532 від 20.10.2015 перерахував на розрахунковий рахунок відповідача аванс у розмірі 60000,00 грн. (копія платіжного доручення долучена до позову).

Судом встановлено, що 03.03.2016 позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію №002/03-16 від 02.03.2016, у якій позивач зазначив, що на виконання умов договору підряду № 50-0815 від 28.08.2015 ним 20.10.2015 було сплачено відповідачу 60000,00 грн. авансу, однак станом на 02.03.2016 зобов'язання відповідача за вказаним договором прострочені та не виконані. За таких обставин, посилаючись на приписи ст. 849 Цивільного кодексу України, позивач запропонував відповідачеві вжити невідкладних заходів для погашення суми заборгованості, в тому числі, за спірним договором, у розмірі 60000,00 грн.; у випадку несплати основної заборгованості - сума боргу буде розрахована з урахуванням штрафних санкцій (копія претензії та доказів направлення долучені до позову).

Судом встановлено, що 30.06.2016 відповідачем було направлено на адресу позивача акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2016 року форми КБ-2в на суму 107684,75 грн. (договір №50-0815 від 28.08.2015), довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 та підсумкову відомість ресурсів по об'єкту: будівництво підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год. за адресою Звягельська, 19А, с. Оліївка Житомирського району Житомирської області (копії акту, довідки та підсумкової відомості із доказами направлення долучені до пояснень, поданих відповідачем 26.07.2016).

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що у зв'язку з порушенням відповідачем строків виконання робіт за договором підряду №50-0815 від 28.08.2015, позивачем 03.03.2016 було направлено на адресу відповідача претензію №002/03-16 від 02.03.2016 із пропозицією щодо сплати заборгованості (авансового платежу) у розмірі 60000,00 грн. за вказаним договором. У зв'язку з несплатою відповідачем вказаної суми коштів у розмірі 60000,00 грн., перерахованих позивачем в якості авансу, позивач просить суд стягнути з відповідача 60000,00 грн. заборгованості за невиконані будівельні роботи. Крім того, позивачем заявлено до стягнення суму неустойки в порядку п. 10.2. договору підряду №50-0815 від 28.08.2015 у розмірі 30863,36 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, згідно з п.5.1. договору підряду №50-0815 від 28.08.2015, оплату за виконані роботи замовник здійснює підряднику у наступному порядку: авансовий платіж в розмірі 60000,00 грн. з ПДВ здійснюється замовником на поточний рахунок підрядника протягом 10 банківських днів з моменту підписання договору (п. 5.1.1.); оплату за фактично виконані підрядником роботи на підставі підписаного замовником та підрядником останнього акту приймання-передачі виконаних робіт форми КБ-2в та довідки про вартість форми КБ-3 протягом 15 банківських днів з моменту їх підписання, за вирахуванням раніше сплачених коштів (п. 5.1.2.).

Як встановлено судом, на виконання умов договору підряду № 50-0815 від 28.08.2015, позивач за платіжним дорученням №13532 від 20.10.2015 перерахував на розрахунковий рахунок відповідача аванс у розмірі 60000,00 грн.

Як встановлено судом, відповідно до п.3.1. договору підряду № 50-0815 від 28.08.2015, підрядник зобов'язується розпочати виконання робіт протягом 10 календарних днів з моменту оплати авансу і зобов'язаний виконати роботи, передбачені умовами даного договору, протягом 25 календарних днів з моменту отримання авансового платежу на поточний рахунок.

Датою закінчення виконання робіт вважається дата їх прийняття замовником після підписання акту приймання-передачі виконаних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних підрядних робіт форми КБ-3 (п. 3.4. договору підряду № 50-0815 від 28.08.2015).

Як встановлено судом, відповідно до п. 11.2. договору підряду № 50-0815 від 28.08.2015, при виникненні суперечок сторони зобов'язуються пред'являти претензії. Сторони, що отримала претензію, зобов'язана розглянути таку претензію та надати відповідь іншій стороні у семиденний строк з моменту отримання претензії.

Як встановлено судом, 03.03.2016 позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію №002/03-16 від 02.03.2016, у якій позивач зазначив, що на виконання умов договору підряду № 50-0815 від 28.08.2015 ним 20.10.2015 було сплачено відповідачу 60000,00 грн. авансу, однак станом на 02.03.2016 зобов'язання відповідача за вказаним договором прострочені та не виконані. За таких обставин, посилаючись на приписи ст. 849 Цивільного кодексу України, позивач запропонував відповідачеві вжити невідкладних заходів для погашення суми заборгованості, в тому числі, за спірним договором, у розмірі 60000,00 грн.; у випадку несплати основної заборгованості - сума боргу буде розрахована з урахуванням штрафних санкцій.

Так, позивач вважає, що на підставі претензії №002/03-16 від 02.03.2016 відповідач у семиденний строк з її отримання повинен був перерахувати позивачеві грошові кошти у розмірі 60000,00 грн., отримані в якості авансу за договором підряду № 50-0815 від 28.08.2015, у зв'язку з невиконанням покладених на нього умовами даного договору зобов'язань.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 652 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (частина 2 ст. 849 Цивільного кодексу України).

Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (частина 3 ст. 849 Цивільного кодексу України).

За змістом п. 8.1.7. договору підряду № 50-0815 від 28.08.2015, замовник вправі достроково розірвати цей договір у разі невиконання зобов'язань підрядником, попередньо повідомивши його про це за 5 календарних днів.

За змістом п. 5.4. договору підряду № 50-0815 від 28.08.2015, у випадку розірвання даного договору з будь-яких підстав, передбачених ним (порушення строків виконання робіт підрядником, неналежної якості виконаних робіт чи їх частин тощо) підрядник зобов'язаний на вимогу замовника повернути попередньо сплачені кошти за виконання робіт (включаючи матеріали) протягом строку, встановленого замовником, але в будь-якому випадку не пізніше 5 банківських днів з моменту направлення такої вимоги.

Наведені вище положення норм цивільного законодавства та договору підряду № 50-0815 від 28.08.2015 дають підстави для висновку, що надане замовнику право на односторонню відмову від договору підряду за умови настання певних обставин передбачає відповідний механізм його реалізації, із встановленням однозначності наміру та волевиявлення замовника на відмову від договору підряду, оскільки така відмова породжує відповідні правові наслідки, встановлені ст.ст. 652, 849 Цивільного кодексу України - розірвання договору підряду та виникнення у підрядника обов'язку з відшкодування збитків замовника.

В той же час, як встановлено судом, посилаючись на приписи ст. 849 Цивільного кодексу України, в адресованій відповідачеві претензії №002/03-16 від 02.03.2016 позивач запропонував йому вжити невідкладних заходів для погашення суми заборгованості, в тому числі, за спірним договором підряду № 50-0815 від 28.08.2015, у розмірі 60000,00 грн. Так, текст даної претензії не містить жодних формулювань стосовно відмови позивача від договору підряду № 50-0815 від 28.08.2015/розірвання такого договору з ініціативи позивача/вимоги про повернення сплаченого авансу/тощо, тобто таких, які б вказували на однозначний намір позивача на відмову від договору підряду в порядку ст. 849 Цивільного кодексу України та п. 8.1.7. договору підряду № 50-0815 від 28.08.2015, натомість зі змісту претензії вбачається висловлення позивачем пропозиції щодо сплати відповідачем відповідної суми коштів, що в будь-якому разі не може бути розцінене судом як відмова замовника від договору підряду через порушення підрядником своїх зобов'язань, тим більше, що умовами п. 8.1.7. спірного договору передбачені відповідні строки повідомлення підрядника про розірвання договору, зі спливом яких такий договір вважається розірваним.

За таких обставин, за відсутності чіткого волевиявлення позивача на відмову від договору підряду № 50-0815 від 28.08.2015 та відповідно його розірвання, відсутні підстави для стягнення з відповідача 60000,00 грн., які є сумою авансу, сплаченого позивачем.

При цьому, суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що 30.06.2016 відповідачем було направлено на адресу позивача акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2016 року форми КБ-2в на суму 107684,75 грн. (договір №50-0815 від 28.08.2015), довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 та підсумкову відомість ресурсів по об'єкту: будівництво підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год. за адресою Звягельська, 19А, с. Оліївка Житомирського району Житомирської області.

Водночас, обставини щодо прийняття робіт позивачем за вказаним актом не входять до предмету доказування у даній справі, з огляду на відсутність належних та допустимих доказів розірвання договору підряду №50-0815 від 28.08.2015 з ініціативи замовника у зв'язку з порушенням строків виконання робіт підрядником як підстави повернення відповідачем коштів, сплачених позивачем в якості авансу, відповідно до п. 5.4. договору підряду № 50-0815 від 28.08.2015.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмонтаж-ССХ" про стягнення 60000 грн. 00 коп. не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмонтаж-ССХ" 30863,36 грн. неустойки за договором підряду №50-0815 від 28.08.2015, суд зазначає наступне.

Так, в обґрунтування вказаних вимог позивач посилається на п. 10.2. договору підряду №50-0815 від 28.08.2015 та розділ 4 даного договору (договірна ціна). Жодних додаткових обґрунтувань вказаної вимоги суду надано не було.

Як встановлено судом, відповідно до п. 10.2. договору підряду №50-0815 від 28.08.2015, підрядник за вимогою замовника зобов'язаний сплатити йому неустойку у розмірі 3% від вартості Договірної ціни за кожен день прострочення зобов'язання, у випадку: порушення строків (терміну) виконання робіт (початку виконання робіт, виконання етапів робіт, завершення виконання робіт, здачі результату робіт тощо); порушення строків виправлення/усунення недоліків (дефектів) та/або заміни неякісних матеріалів, ресурсів, обладнання, устаткування, деталей; порушення інших строків та зобов'язань, передбачених даним договором для підрядника.

Таким чином, умови п. 10.2. договору підряду №50-0815 від 28.08.2015, на який позивач посилається в обґрунтування даних вимог, передбачає три окремі випадки виникнення у замовника права на нарахування неустойки підряднику.

Так, як встановлено судом, пунктом 3.1. договору підряду №50-0815 від 28.08.2015 передбачено, що підрядник зобов'язується розпочати виконання робіт протягом 10 календарних днів з моменту оплати авансу і зобов'язаний виконати роботи, передбачені умовами даного договору, протягом 25 календарних днів з моменту отримання авансового платежу на поточний рахунок.

Як встановлено судом, за змістом п. 5.4. договору підряду №50-0815 від 28.08.2015, у випадку розірвання даного договору з будь-яких підстав, передбачених ним (порушення строків виконання робіт підрядником, неналежної якості виконаних робіт чи їх частин тощо) підрядник зобов'язаний на вимогу замовника повернути попередньо сплачені кошти за виконання робіт (включаючи матеріали) протягом строку, встановленого замовником, але в будь-якому випадку не пізніше 5 банківських днів з моменту направлення такої вимоги.

Таким чином, умовами договору передбачені різні обов'язки підрядника, а умови п. 10.2 договору передбачають, що неустойка нараховується у зв'язку з невиконанням будь-яких зобов'язань, покладених на підрядника за умовами договору.

Так, у судових засіданнях 21.06.2016 та 12.07.2016 судом було зобов'язано позивача надати суду письмові пояснення щодо нарахування пені, а саме щодо характеру зобов'язання, у зв'язку із простроченням якого позивачем нараховано пеню (за порушення строків виконання робіт або за прострочення повернення сплачених позивачем коштів за договором підряду № 50-0815 від 28.08.2015), що підтверджується протоколом судового засідання від 21.06.2016 та ухвалою суду від 12.07.2016 про відкладення розгляду справи.

В той же час, жодних пояснень стосовно правової природи правопорушення, у зв'язку з яким позивач вважає за необхідне нарахувати відповідачеві пеню, суду надано не було.

Згідно з частиною 1 статті 32 Господарського процесуального України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Нормами статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Ненадання позивачем витребуваних судом матеріалів, необхідних для вирішення спору перешкоджає з'ясуванню судом всіх обставин справи, всебічному та об'єктивному дослідженню правомірності позовних вимог по справі та прийняттю правильного і обґрунтованого рішення в межах встановлених процесуальних строків.

Згідно з частиною 1 статті 69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

За змістом п. 2.3 та п. 3.9.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, може тягнути за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

У п. 4.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 викладено правову позицію про те, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто, незалежних від позивача обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 Господарського процесуального кодексу України. У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, в тому числі, залишити позов без розгляду.

Відповідно до п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18, залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Таким чином, за висновками суду, подальший розгляд справи в частині вимог про стягнення 30863,36 грн. неустойки без надання витребуваних у позивача доказів, а саме пояснень щодо характеру правопорушення, у зв'язку із простроченням якого позивачем нараховано неустойку, є неможливим, оскільки це перешкоджає всебічному та повному розгляду справи та унеможливлює вирішення спору по суті з огляду на те, що наявні у справі документи є недостатніми для прийняття об'єктивного, мотивованого судового рішення в цій частині.

При цьому, суд не вправі на власний розсуд здійснювати обґрунтування позовних вимог замість самого позивача чи встановлювати без відповідної достовірності обставини щодо імовірного розуміння позивачем підстав/правової природи/характеру заявлених ним вимог.

З огляду на вищевикладене та враховуючи той факт, що представник позивача не подав витребувані судом відповідно до протоколу судового засідання від 21.06.2016 та ухвали суду від 12.07.2016 документи, необхідні для вирішення спору, та не обґрунтував наявності поважних причин для невиконання вимог суду, що перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за необхідне залишити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" в частині вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмонтаж-ССХ" неустойки у розмірі 30863,36 грн. без розгляду.

У відповідності до частини 4 статті 81 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 49, п. 5 ч. 1 ст. 81, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмонтаж-ССХ" про стягнення заборгованості за невиконані будівельні роботи у розмірі 60000 грн. 00 коп. відмовити.

2. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмонтаж-ССХ" про стягнення неустойки у розмірі 30863 грн. 36 коп. залишити без розгляду.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 01.08.2016

Суддя І.М. Отрош