ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року Справа № 908/4302/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Черкащенка М.М. - головуючого, (доповідач)
Вовка І.В., Нєсвєтової Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргугромадської організації "По захисту прав тварин "Дай лапу, друже"
на постанову та на рішення Донецького апеляційного господарського суду від 17.05.2016 року господарського суду Запорізької області від 21.03.2016 року
у справі господарського судуЗапорізької області
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Р.Е.М.-Білдінг-Центр"
догромадської організації "По захисту прав тварин "Дай лапу, друже"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на предмет спору, на стороні позивача -
1.товариство з обмеженою відповідальністю "Коломаркет" 2.Запорізька міська рада
провиселення з нежитлового приміщення,
в засіданні взяли участь представники:

- позивача:не з'явився
- відповідача:не з'явився
- третьої особи 1:не з'явився
- третьої особи 2:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Р.Е.М.-Білдінг-Центр" (далі - ТОВ "Р.Е.М.-Білдінг-Центр") звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до громадської організації "По захисту прав тварин "Дай лапу, друже" (далі - ГО "По захисту прав тварин "Дай лапу, друже") про виселення останньої з нежитлових приміщень - конюшні літ. Д2, складу літ. Б, теплиці літ. А, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 38а, загальною площею 155,2 кв.м. і частини прилеглої території площею 800 кв.м. та передачі їх товариству з обмеженою відповідальністю "Р.Е.М. - Білдінг-Центр".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення п. 4.1 договору суборенди №8-40/л від 01.01.2014 не повернув об'єкт суборенди позивачу протягом 5-ти днів з моменту закінчення строку дії договору за актом приймання-передачі.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 21.03.2016 року (колегія суддів у складі: Мойсеєнко Т.В. - головуючий, судді: Алейникова Т.Г., Смірнов О.Г.), з урахуванням ухвали суду від 15.04.2016 року про виправлення описки, позов задоволено частково. Зобов'язано громадську організацію "По захисту прав тварин "Дай лапу, друже" звільнити та передати ТОВ Р.Е.М.-Білдінг-Центр нежитлові приміщення склад літ. Б, теплиця літ. А, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Рад. України, 38а загальною площею 118,9 кв.м. протягом 10 днів з дня набрання чинності рішення. Стягнуто з громадської організації "По захисту прав тварин "Дай лапу, друже" на користь товариства з обмеженою відповідальністю Р.Е.М.-Білдінг-Центр витрати зі сплати судового збору в сумі 1218,00 грн. Припинено провадження в частині позовних вимог про виселення з нежитлового приміщення - конюшні, літ. Д2 площею 17,8 кв.м. та частини прилеглої території площею 800 кв.м.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.05.2016 року (колегія суддів у складі: Попков Д.О. - головуючий, судді: Зубченко І.В., Татенко В.М.) рішення місцевого господарського суду від 21.03.2016 року залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями, ГО "По захисту прав тварин "Дай лапу, друже" подало касаційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Запорізької області від 21.03.2016 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.05.2016 року в частині задоволення позову скасувати і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконних судових рішень.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 01.01.2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Коломаркет" (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Р.Е.М.-Білдінг-Центр" (орендар) було укладено договір оренди №1-р, відповідно до умов якого орендодавець передає в строкове платне користування (оренду) нерухоме майно загальною площею 1570,8 кв.м., яке розташоване на земельній ділянці площею 1,5617 га за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Рад. України, 38а, перелік майна міститься в п.1.1 договору. До об'єкту оренди, відповідно до п.1.1. договору входить, поміж всього іншого: теплиця літ.А - 89,1кв.м., склад літ.Б - 29,8кв.м., конюшня літ.Д2.

Пунктом 7.1 Договору оренди визначено, що договір діє до 31.12.2015 року.

Додатковою угодою №2 від 30.12.2015року до договору строк дії договору продовжено до 01.04.2016 року.

01.01.2014 року між ТОВ "Р.Е.М.-Білдінг-Центр" (орендар) та ГО "По захисту прав тварин "Дай лапу, друже" (суборендар) з дозволу ТОВ "Коломаркет" було укладено договір суборенди №8-40/л з додатками, відповідно до умов якого орендар передає, а суборендар приймає у тимчасове оплатне користування нежитлові приміщення - конюшня, літ.Д2, склад літ.Б, гараж літ.В2, теплиця літ.А, які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Рад. України, 38а, загальною площею 155,2 кв.м., а також частину прилеглої території площею 800 кв.м.

Згідно з п.2.1.1, 4.1 Договору суборенди, орендар зобов'язується передати суборендарю об'єкт суборенди не пізніше п'яти днів з моменту підписання договору за актом приймання-передачі та повернути його з суборенди протягом 5-ти днів з моменту закінчення строку дії договору за актом приймання-передачі.

Строк дії договору, згідно з п.7.1 договору становить до 31.12.2014 року.

На виконання умов договору суборенди, 01.01.2014 року між сторонами було підписано акт приймання-передачі об'єкту суборенди, а саме: конюшня літ.Д2, площею 17,8кв.м., склад літ.Б, площею 29,8кв.м., гараж літ.В2 площею 18,5кв.м., теплиця літ.А, площею 89,1кв.м. загальною площею 155,2 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Рад. України, 38 а, а також частину прилеглої території площею 800 кв.м.

ТОВ "Р.Е.М.-Білдінг-Центр" 09.12.2014 року листом вих.№70 повідомив відповідача про закінчення строку дії Договору суборенди та просив у строк до 31.12.2014 року звільнити об'єкт суборенди від власного майна та передати його за актом приймання-передачі. В листі від 29.12.2014 року за вих.№76 Позивач також зазначив про неможливість подальшого продовження строку дії Договору суборенди, у зв'язку з порушенням Відповідачем зобов'язань за договором.

Неповернення відповідачем об"єкта оренди за договором суборенди після закінчення строку дії договору, стало підставою для подання даного позову.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 774 ЦК України, передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

За змістом ст. 291 ГК України, договір оренди припиняється у разі, зокрема: закінчення строку, на який його було укладено. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Статтею 785 ЦК України, передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Обов"язок суборендаря щодо звільнення та передачі об"єкта оренди за актом приймання-передачі сторони передбачили у п.2.2.19 та п.4.1 договору суборенди.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи приписи зазначених вище статей, суди попередніх інстанцій встановивши, що договір суборенди припинив свою дію 31.12.2014 року у зв"язку з закінченням строку, на який його було укладено, що також не заперечується відповідачем та встановивши, що суборендар належним чином не виконав свої зобов"язання за договором суборенди і не звільнив та не передав за актом приймання-передачі об"єкт оренди позивачу, дійшли обгрунтованого та правомірного висновку про задоволення позовних вимог щодо зобов"язання відповідача звільнити та передати позивачу нежитлові приміщення, а саме: склад літ. Б, теплиця літ. А, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Рад. України, 38а загальною площею 118,9 кв.м.

Що стосується позовних вимог про виселення відповідача з нежитлового приміщення - конюшні, літ. Д2 площею 17,8 кв.м. та частини прилеглої території площею 800 кв.м., то колегія суддів погоджується з висновками попередніх судових інстанцій про припинення провадження в цій частині позовних вимог п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України у зв"язку з відмовою позивача від вказаних позовних вимог.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. У касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Доводи касаційної скарги повторюють доводи апеляційної скарги, які були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції, і яким дана належна правова оцінка в оскаржуваній постанові суду, переоцінка доказів не відноситься до повноважень касаційної інстанції.

Враховуючи вищевикладене, оскаржувані судові рішення є такими, що прийняті на підставі повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому, судова колегія не вбачає підстав для їх зміни чи скасування.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу громадської організації "По захисту прав тварин "Дай лапу, друже" залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.05.2016 року та рішення господарського суду Запорізької області від 21.03.2016 року у справі №908/4302/15 залишити без змін.

Головуючий, суддя М.М.Черкащенко

Судді І.В.Вовк

Н.М.Нєсвєтова