РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2016№910/10297/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В. за участю секретаря судового засідання Грабовської А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/10297/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛ-Лізинг», м. Київ,

до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», м. Київ,

про зобов'язання виконати умови договору від 13.05.2015,

за участю представників:

позивача - Герасимова Д.О. (довіреність від 01.02.2016 №б/н);

Потрохова А.О. (довіреність від 01.02.2016 №б/н)

відповідача - Пилипця А.Ю. (довіреність від 28.12.2015 №1264).

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛ-Лізинг» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про зобов'язання приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (далі - Компанія) виконати умови договору страхування від 13.05.2015 №375001/4091/0000101 (далі - Договір), а саме визнати подію - незаконне заволодіння транспортним засобом «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, страховим випадком.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.06.2016 порушено провадження у справі.

Відповідач 18.07.2016 подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що: заявлена позивачем подія є виключенням із страхових випадків; так, відповідно до пункту 2.2 Договору під «незаконним заволодінням транспортним засобом» сторони розуміють - протиправне вилучення способом грабежу, крадіжки, розбою транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі; як вбачається з інформації по кримінальному провадженню №0005573, видом правопорушення за вказаним фактом угону є - незаконне заволодіння шляхом шахрайства; згідно з підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 Договору страховим випадком не є, зокрема, набуття права власності на транспортний засіб шляхом обману, шахрайства тощо; при цьому, обов'язковою умовою є вилучення такого транспортного засобу всупереч волі користувача; разом з тим, як вбачається з пояснень менеджера ОСОБА_4, вказана особа добровільно передала третім особам ключі від застрахованого транспортного засобу та документи.

Крім того, відповідач 19.07.2016 подав суду додаткові документи, для долучення до матеріалів справи.

Позивач 20.07.2016 подав суду додаткові пояснення, в яких вказав таке: якщо виходити з пунктів Договору та кримінального законодавства, то саме підпункт 3.1.1 пункту 3.1 Договору за своєю суттю повністю відповідає нормам статті 289 Кримінального кодексу України, де надано чітке визначення поняттю «незаконне заволодіння транспортним засобом»; що стосується того, що нібито ОСОБА_4 добровільно передав ключі від застрахованого транспортного засобу, тобто по своїй волі, то таке твердження є хибним, менеджер ОСОБА_4 передав ключі, виконуючи свої службові обов'язки, та його дії (воля) були направлені на виконання своїх обов'язків, та ніяк не на втрату застрахованого транспортного засобу.

Представники позивача у судовому засіданні 25.07.2016 підтримали доводи, викладені у додаткових поясненнях, поданих суду 20.07.2016 у письмовому вигляді, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача надав пояснення у справі, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

13.05.2015 Компанією (страховик) і товариством з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» (далі - Фонд; страхувальник) укладено Договір, за умовами якого:

- дані транспортного засобу: марка, модель - «Toyota Camry»; рік випуску - 2013; реєстраційний номер - НОМЕР_1; кузов (шасі) НОМЕР_2; дійсна вартість ТЗ - 550 000 грн. (пункт 1.1 Договору);

- добровільне страхування наземного транспорту: страхова сума - 550 000 грн. (підпункт 1.3.4 пункту 1.3 Договору);

- строк дії Договору: з 05.06.2015 по 04.06.2016 (пункт 1.4 Договору);

- предметом Договору є майнові інтереси страхувальника/вигодонабувача, які не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням та/або користуванням та/або розпорядженням транспортними засобами, які зазначені у страхових сертифікатах, що становлять невід'ємну частину Договору (пункт 2.1 Договору);

- визначення термінів:

незаконне заволодіння транспортним засобом - це вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення способом грабежу, крадіжки, розбою транспортного засобу у власника чи користувача транспортного засобу всупереч їх волі;

страховий випадок - це подія, передбачена Договором, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування згідно з Договором (пункт 2.2 Договору);

- страховими ризиками вважаються:

незаконне заволодіння транспортним засобом («Незаконне заволодіння»);

дорожньо-транспортна пригода, в тому числі викид каменів чи інших твердих фракцій з-під коліс транспорту («ДТП»);

протиправні дії третіх осіб, за виключенням «Незаконного заволодіння» («Протиправні дії третіх осіб»);

стихійне лихо (повінь, буря, ураган, смерч, шторм, злива, град, обвал, лавина, зсув, вихід ґрунтових вод, сель, удар блискавки, осідання ґрунту, землетрус тощо) («Стихійне лихо»);

пожежа, вибух або самозаймання («Пожежа») (пункт 3.1 Договору);

- страховими випадками не є пошкодження або знищення транспортного засобу, якщо вони сталися внаслідок, зокрема, незаконного заволодіння транспортним засобом та/або набуття права власності на транспортний засіб шляхом обману, шахрайства, зловживанням довірою тощо, включаючи випадки неповернення транспортного засобу, що був переданий іншій особі, згідно з відповідним договором, довіреністю або іншим чином в користування, на збереження, для ремонту, для продажу, в оренду, прокат, сублізинг чи з іншою метою (пункт 4.1 Договору).

15.03.2015 Фондом (первісний кредитор) та Товариством (новий кредитор) укладено договір №15/03 про відступлення права вимоги (далі - Договір №15/03), за умовами якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і став кредитором за Договором.

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач мотивує позовні вимоги тим, що в період з 07.11.2015 по 09.11.2015 застрахований транспортний засіб було викрадено в м. Харків, дана подія у відповідності до підпункту 1.3.1 пункту 1.3 Договору є страховим випадком - «Незаконне заволодіння», у зв'язку з чим Товариство звернулося до Компанії із заявою про виплату страхового відшкодування; проте, відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки вказана подія у відповідності до пункту 4.1 Договору не є страховим випадком.

Відповідно до інформаційної довідки Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області 09.11.2015 до відділу звернувся ОСОБА_5 із повідомлення про неповернення із прокату автомобіля «Toyota Camry». В ході перевірки відділом було встановлено, що малознайомі особи на ім'я Олег і Костянтин в період з 07.11.2015 по 09.11.2015 шахрайським шляхом під приводом оренди транспортного засобу заволоділи автомобілем «Toyota Camry».

Московським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області 09.11.2015 було відкрито досудове розслідування за кваліфікацією незаконне заволодіння транспортним засобом (частина друга статті 289 Кримінального кодексу України).

10.11.2015 Товариство звернулося до Компанії із заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно з поясненнями, доданими Товариством до вказаної заяви, автомобіль «Toyota Camry» було передано в оренду за договором прокату.

Листом від 30.12.2015 №8442 Компанія повідомила позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки заволодіння транспортним засобом відбулося шахрайським шляхом, що є виключенням із страхових випадків, передбачених Договором.

Враховуючи викладене, беручи до уваги пункт 4.1 Договору, а також те, що менеджером ОСОБА_4 було добровільно передано особам на ім'я Олег і Костянтин ключі від автомобіля «Toyota Camry» і документи на автомобіль, подія, яка сталася, не є страховим випадком, а отже відповідач правомірно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.07.2016.

Суддя О. Марченко