ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 липня 2016 року Справа № 917/280/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Владимиренко С.В., Гольцової Л.А.,
перевіривши матеріали касаційної скаргиПублічного акціонерного товариства "Завод "Лтава" ОСОБА_4 ОСОБА_5
на рішення та постановуГосподарського суду Полтавської області від 22.12.2015 Харківського апеляційного господарського суду від 19.04.2016
у справі№ 917/280/15 Господарського суду Полтавської області
за позовом 1. Публічного акціонерного товариства "Завод "Лтава" 2. ОСОБА_4 3. ОСОБА_5
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дельта" 2. ОСОБА_6 3. ОСОБА_7 4. ОСОБА_8
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів: Приватне акціонерне товариство "Торговий дім "ЦУМ"
провизнання недійсними договорів та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Подана Публічним акціонерним товариством "Завод "Лтава", ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Вищого господарського суду України касаційна скарга на рішення Господарського суду Полтавської області від 22.12.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.04.2016 у справі № 917/280/15 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як передбачено підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції станом на момент звернення позивачів із позовом у цій справі), розмір судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" з 01.01.2015 мінімальна заробітна плата була встановлена у розмірі 1218 грн.

У випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", п.п. 2.10, 2.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7).

Як визначено у п. 2.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 08.04.2015) є позовні вимоги про:

- визнання недійсними договорів дарування цінних паперів від 13.02.2014 та від 15.08.2014, що укладені між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, щодо відчуження відповідно 650 та 500 простих іменних акцій приватного акціонерного товариства "Торговий дім "ЦУМ";

- визнання за Публічним акціонерним товариством "Завод "Лтава" права власності на 491 просту іменну акцію ПрАТ "Торговий дім "ЦУМ";

- визнання за ОСОБА_4 права власності на 383 простих іменних акцій ПрАТ "Торговий дім "ЦУМ";

- визнання за ОСОБА_5 права власності на 276 простих іменних акцій ПрАТ "Торговий дім "ЦУМ";

- переведення на Публічне акціонерне товариство "Завод "Лтава" з ОСОБА_6 прав і обов'язків покупця на 491 просту іменну акцію ПрАТ "Торговий дім "ЦУМ", що були відчуженні на користь ОСОБА_6 за договорами відчуження укладених з вигодонабувачами - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, щодо відчуження відповідно 650 та 500 простих іменних акцій приватного акціонерного товариства "Торговий дім "ЦУМ";

- переведення на ОСОБА_4 з ОСОБА_6 прав і обов'язків покупця на 383 простих іменних акцій ПрАТ "Торговий дім "ЦУМ", що були відчуженні на користь ОСОБА_6 за договорами відчуження укладених з вигодонабувачами - ОСОБА_7, та ОСОБА_8, щодо відчуження відповідно 650 та 500 простих іменних акцій приватного акціонерного товариства "Торговий дім "ЦУМ";

- переведення на ОСОБА_5 з ОСОБА_6 прав і обов'язків покупця на 276 простих іменних акцій ПрАТ "Торговий дім "ЦУМ", що були відчуженні на користь ОСОБА_6 за договорами відчуження укладених з вигодонабувачами - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, щодо відчуження відповідно 650 та 500 простих іменних акцій приватного акціонерного товариства "Торговий дім "ЦУМ";

- зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дельта" списати з рахунку в цінних паперах ОСОБА_6 № 401877-UA10137610 акції Приватного акціонерного товариства "Торговий дім "ЦУМ" у кількості 1150 простих іменних акцій, номінальною вартістю 1 (одного) цінного паперу 1,00 гривня, на рахунки у цінних паперах позивачів.

Отже, у позові позивачами заявлено 6 немайнових та 3 майнові вимоги, за подання яких підлягав сплаті судовий збір у розмірі 12789,00 грн. (1827 х 3 + 1218 х 6).

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 22.12.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.04.2016 у справі № 917/280/15 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції станом на дату подання касаційної скарги) ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, за подання касаційної скарги на оскаржувані судові рішення скаржник повинен сплатити судовий збір у розмірі 15346,80 грн.

До касаційної скарги скаржником у якості доказу сплати судового збору додано платіжне доручення від 27.04.2016 № 3119, яке містить неправильне обрахування суми судового збору, що є підставою для повернення касаційної скарги в порядку п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, касаційна інстанція зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, скаржник не позбавлений можливості повторного подання касаційної скарги після усунення зазначених недоліків в загальному порядку, тобто з дотриманням вимог процесуального законодавства, зокрема, положень розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Завод "Лтава", ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Господарського суду Полтавської області від 22.12.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.04.2016 у справі № 917/280/15 повернути скаржникам.

Головуючий суддя: Л. Іванова

судді: С. Владимиренко

Л. Гольцова