ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"02" серпня 2016 р. Справа № 911/2434/16

Суддя Горбасенко П.В., розглянувши матеріали

за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Міськреклама»

до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1

про визнання договорів недійсними

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Міськреклама» до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсними договору поставки № 01/10 від 01.10.2013 з видатковою накладною № 1 від 19.11.2013 та договору на виготовлення рекламних металевих конструкцій № 06-06 від 01.06.2015 з актом здачі прийомки виконаних робіт (послуг) № 564 від 31.12.2015.

Згідно ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди субєкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Судом встановлено, що позивачем, в порушення п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України, у позовній заяві не зазначено реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків відповідача, у звязку з чим у суду відсутня можливість щодо визначення наявності у відповідача правового статусу фізичної особи - підприємця, а отже можливості ОСОБА_1 бути відповідачем у господарському спорі, який підлягає розгляду в господарських судах України.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (ч. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Суд встановив, що позовна заява від імені позивачів підписана ОСОБА_2, на підтвердження повноважень якого на представництво інтересів позивача в суді, в порушення ст. 57 ГПК України, не надано суду довіреностей.

Відтак, суд дійшов висновку про недодержання заявником вимог, передбачених ГПК України щодо оформлення документів, які подаються до господарського суду.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких грунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми (п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України).

Судом встановлено, що позивачем в порушення вимог ст. 57 Господарського процесуального кодексу не надано суду документів, які підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги. Зокрема, не надано суду спірні договір поставки № 01/10 від 01.10.2013 з видатковою накладною № 1 від 19.11.2013, договір на виготовлення рекламних металевих конструкцій № 06-06 від 01.06.2015 з актом здачі прийомки виконаних робіт (послуг) № 564 від 31.12.2015 тощо, що підтверджується актом канцелярії господарського суду Київської області № 07-33/107/2016 від 01.08.2016.

Крім того, згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Частиною першою ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно статті 8 Закону України „Про Державний бюджет України на 2016 рік установлено на 2016 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня 1 378 гривні.

Суд встановив, що у відповідності до ст. 5 Закону України „Про судовий збір позивач не звільнений від сплати судового збору.

Судом встановлено, що позивач за подання двох немайнових вимог про визнання недійсними двох договорів, не сплатив 2 756 грн судового збору.

Відтак, суд вважає, що заявником позову не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути обєднано кілька вимог, звязаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. Таким чином, позивач наділений правом об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, тобто кілька способів захисту порушеного права.

Дозволяється об'єднувати вимоги, які пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача, а тому вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Отже, можна об'єднати вимоги, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Пунктом 3.6 Постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 визначено, що позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд визнати недійсними два договори: договір поставки № 01/10 від 01.10.2013 з видатковою накладною № 1 від 19.11.2013 та договір на виготовлення рекламних металевих конструкцій № 06-06 від 01.06.2015 з актом здачі прийомки виконаних робіт (послуг) № 564 від 31.12.2015.

Водночас, враховуючи, що кожен із зазначених договорів є самостійною підставою виникнення господарських правовідносин, а зобов'язання за ними ґрунтуються на різних доказах, що потребує детального розгляду по суті вимог щодо кожного спірного договору окремо, суд дійшов висновку про порушення позивачем правил об'єднання позовних вимог, позаяк останнім не обґрунтовано необхідність розгляду заявлених позовних вимог у сукупності в межах одного спору, як і не визначено у чому полягає їх взаємоповязаність, що перешкоджає з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Відтак, суд вважає, що заявником позову порушено правила обєднання позовних вимог.

Позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення (ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, згідно п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Суд встановив, що позивачем не надано суду доказів надіслання позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем не подано суду доказів надіслання копії позовної заяви і доданих до неї документів першому відповідачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду з підстав п.п. 1, 2, 3, 4, 5, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням наведеного, керуючись п.п. 1, 2, 3, 4, 5, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву (з доданими до неї документами) повернути без розгляду Комунальному підприємству Білоцерківської міської ради «Міськреклама».

Додаток: акт канцелярії господарського суду Київської області № 07-33/107/2016 від 01.08.2016.

Суддя П.В.Горбасенко