ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.07.16р. Справа № 904/4024/16

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індастріал-Сервіс", м. Харків

до Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення суми основного боргу у розмірі 93850грн.03коп., пені у розмірі 20703грн57коп., 3% річних у розмірі 1928грн.43коп., інфляційної складової у розмірі 4035грн.55коп.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал - Сервіс" звернулось до Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо - збагачувальний комбінат" з позовом про стягнення суми основного боргу у розмірі 93850грн.03коп., пені у розмірі 20703грн57коп., 3% річних у розмірі 1928грн.43коп., інфляційної складової у розмірі 4035грн.55коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки №559 від 15.05.2015р., в частині розрахунків за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2016р. порушено провадження у справі. Справа призначалась до розгляду в судових засіданнях на 08.06.2016р., 05.07.2016р. та 19.07.2016р.

21.06.2016р. позивач надав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 93850грн.03коп., пеню у розмірі 20703грн57коп., 3% річних у розмірі 2190грн.69коп., інфляційну складову у розмірі 7508грн.00коп. Вказана заява була прийнята судом до розгляду.

04.07.2016р. на адресу суду надійшло клопотання відповідача про надання часу для примирення сторін, в якому відповідач просить відкласти розгляд справи, призначений на 05.07.2016р. на іншу дату та надати сторонам час для врегулювання спору в позасудовому порядку. Вказане клопотання було задоволено судом, розгляд справи відкладений.

Разом з вказаним клопотанням відповідач надав відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначає, що позивачем невірно нарахована пеня, оскільки враховуючи положення пункту 7.2 спірного договору, розмір пені, яка підлягає нарахуванню становить 0,04% від суми заборгованості за кожен день прострочки, а позивачем була нарахована пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Також, відповідач зазначив, що має пропозицію до позивача про укладення мирової угоди.

Позивач 12.07.2016р. надав заяву про уточнення позовних вимог, яка фактично є заявою про зменшення розміру позовних вимог. Відповідно до тексту вказаної заяви, позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 93850грн.03коп., пеню у розмірі 6869грн82коп., 3% річних у розмірі 2190грн.69коп., інфляційної складової у розмірі 7508грн.00коп. Перевіривши повноваження особи, яка підписала заяву про зменшення позовних вимог та встановивши, що вона відповідає вимогам чинного законодавства України, суд прийняв заяву відповідача до розгляду.

Таким чином, з урахуванням заяви про уточнення вимог, наданої позивачем, предметом розгляду у справі є стягнення з Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо - збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Індастріал - Сервіс" суми основного боргу у розмірі 93850грн.03коп., пені у розмірі 6869грн82коп., 3% річних у розмірі 2190грн.69коп., інфляційної складової у розмірі 7508грн.00коп.

Представники сторін в судове засідання від 19.07.2016р. не з'явились про час та дату судового засідання повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення №370 ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2016р. була отримані відповідачем 12.07.2016р., про що свідчить підпис представника відповідача на зазначеному повідомленні.

На день розгляду справи у судовому засіданні 19.07.2016р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

15.05.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Індастріал - Сервіс" (далі - постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Північний гірничо - збагачувальний комбінат" (далі - покупець) підписаний договір поставки №559 (далі - договір). За умовами зазначеного договору постачальник зобов'язується передати, а покупець - прийняти та оплатити матеріали (далі - ресурси) на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до пункту 2.1 договору кількість, номенклатура ресурсів зазначається у специфікаціях до цього договору, які є його невід'ємною частиною.

Згідно з пунктом 4.1 договору поставка ресурсів виконується за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, зазначені в специфікаціях та включають в себе усі податки, збори та інші обов'язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування та інші видатки постачальника, пов'язані с поставкою ресурсів.

За приписами пункту 5.2 договору оплата за поставлені ресурси буде виконуватись протягом строку зазначеного в специфікації, який рахується з дати поставки.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у випадку порушення строків оплати ресурсі більш ніж на 30 календарних днів, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення.

Специфікацією №1 до договору поставки №559 від 15.05.2015р. сторони узгодили поставку товару на суму 99443грн.26коп.

Згідно пункту 6 специфікації №1 до договору поставки №559 від 15.05.2015р. строк оплати товару становить 10 календарних днів с дати поставки.

На виконання умов договору поставки №559 від 15.05.2015р. та специфікації №1 до вказаного договору, позивач поставив відповідачу товар згідно видаткової накладної №170 від 27.08.2015р. на суму 93850грн.03коп. Видаткова накладна №170 від 27.08.2015р. підписана сторонами без зауважень та заперечень до неї.

З урахуванням положень спірного договору та специфікації №1 до нього, відповідач був зобов'язаний сплатити товар отриманий на підставі видаткової накладної №170 від 27.08.2015р., в строк до 06.09.2015р. включно.

Публічне акціонерне товариство "Північний гірничо - збагачувальний комбінат" своїх зобов'язань щодо оплати отриманого товару не виконало, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 93850грн.03коп.

З огляду на положення договору поставки №559 від 15.05.2015р. та специфікації №1, строк виконання відповідачем грошових зобов'язань є таким, що настав.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобовязання, доказів припинення відповідних зобовязань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 93850грн.03коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Позивач на підставі пункту 7.2 договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за період з 07.10.2015р. по 13.06.2016р. в розмірі 6869грн.82коп.

Дослідивши розрахунки пені наданий позивачем, суд дійшов висновку, що він зроблений вірно та відповідає вимогам чинного законодавства. Враховуючи викладене, стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 6869грн.82коп.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних витрат в розмірі 7508грн.00коп. за період з листопада 2015р. по травень 2016р. та 3% річних в розмірі 2167грн.55коп. за період з 07.09.2015р. по 13.06.2016р.

За результатами зробленого судом розрахунку, інфляційні витрати через несплату суми боргу в розмірі 93850грн.03коп. за період з листопада 2015р. по травень 2016р.становили суму в більшому розмірі ніж заявлено позивачем до стягнення.

Разом з тим, суд не наділений правом збільшувати розмір позовних вимог, це виключне право позивача. При цьому, стягнення суми в меншому розмірі є правом позивача. З огляду на викладене, суд задовольняє вимоги позивача про стягнення 7508грн.00коп. інфляційних витрат.

Суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення суми 3% річних, нарахованих за несплату суми боргу в розмірі 93850грн.03коп. за період з 07.09.2015р. по 13.06.2016р. в розмірі 2164грн.07коп. У задоволенні вимог про стягнення суми 3% річних в розмірі 03грн.48коп. слід відмовити.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Індастріал-Сервіс" до Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" з позовом про стягнення суми основного боргу у розмірі 93850грн.03коп., пені у розмірі 6869грн82коп., 3% річних у розмірі 2167грн.55коп., інфляційної складової у розмірі 7508грн.00коп. задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (ідентифікаційний код: 00191023; місцезнаходження: 50079, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Індастріал-Сервіс" (ідентифікаційний код: 34630002; місцезнаходження: 61108, АДРЕСА_1) суму основного боргу у розмірі 93850грн.03коп., пеню в розмірі 6869грн.82коп., 3% річних у розмірі 2164грн.07коп., інфляційну складову в розмірі 7508грн.00коп. та витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1655грн.88коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 19.07.2016р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 25.07.2016р.

Суддя ОСОБА_1