РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2016Справа №910/12196/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»

До Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс»

про стягнення 6 766,07 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

встановив:

04.07.2016 позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 6 766,07 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-0199-0157/13/0022 від 17.01.2013, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплатив страхове відшкодування, а тому, відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.ст. 993, 1191 ЦК України, отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність водія транспортного засобу, з вини якого трапилось ДТП була застрахована відповідачем, позивач просить стягнути з останнього відшкодування збитків, завданих в результаті ДТП в розмірі 6 766,07 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.07.2016 порушено провадження у справі №910/12196/16, розгляд справи призначено на 19.07.2016.

20.07.2016 через загальний відділ діловодства суду надійшов лист МТСБУ № 7/2-28/19248 від 15.07.2016, щодо інформації відповідно до полісу № АІ/9067226.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.07.2016 у зв'язку із неявкою представників сторін, а також необхідністю витребування доказів по справі, розгляд справи відкладено на 28.07.2016.

Письмовим відзивом від 25.07.2016 №1486/8 на позовну заяву відповідач заперечив проти задоволення позову та просив у позові відмовити, посилаючись на те, що позивач не надав експертизи, як того вимагає ст. ст. 29, 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

Позивач в судове засідання 28.07.2016 не з'явився, проте через загальний відділ діловодства суду подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідач в судове засідання 28.07.2016 також не з'явився, проте у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу за відсутності його представника.

З урахуванням фактичних обставин справи суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 28.07.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

17.01.2013 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) № 28-0199-0157/13/0022 (далі за текстом - договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користування та розпорядженням транспортним засобом «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1.

Пунктом 6 договору визначено строк його дії, зокрема, з 17.01.2015 по 16.01.2016.

Договором також визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП, та вигодонабувачем є страхувальник.

25.12.2015 о 21 год. 55 хв. В м. Києві водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2, по проспекту Г. Ватутіна, 18, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

В результаті ДТП автомобіль «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1, було пошкоджено, що підтверджується розширеною довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 83899022, виданою 4 ротою 2 батальйону УПС МВС у м. Києві.

У вказаній довідці зазначено, що ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 пункту 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - Правил).

Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 18.02.2016 у справі №755/1761/16-п, (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушенням водієм ОСОБА_1 п.13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, в результаті чого останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

В матеріалах справи міститься заява про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 28.12.2015, відповідно до якої страхувальник повідомив страховика про настання страхового випадку у вигляді ДТП, що сталося 25.12.2015 та просив здійснити виплату страхового відшкодування на рахунок СТО для здійснення ремонту.

Позивачем на підставі калькуляції № СТОКА-2773 від 21.01.2016 узгоджена сума страхового відшкодування на відновлювальний ремонт транспортного засобу «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1, відповідно до страхового акту № СТОКА-2773 від 07.04.2016 у розмірі 6 766,07 грн. та розрахунку страхового відшкодування від 07.04.2016.

На виконання умов договору, позивачем відповідно до зазначеного страхового акту було здійснено виплату страхового відшкодування ТОВ Автосоюз за договором у розмірі 6 766,07 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6275 від 07.04.2016.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2, застрахована Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» згідно з полісом № АІ/9067226, ліміт відповідальності по майну становить 50 000 грн., франшиза - 0 грн.

Посилаючись на те, що відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування, позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» грошові кошти у розмірі 6 766,07 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ст. 5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Ст. 1191 Цивільного кодексу України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ст. 257, ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки, а за регресними зобов'язаннями, перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання.

Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з ч. 1-3 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку.

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення.

Аналогічні висновки містяться в постановах Вищого господарського суду України від 14.05.2013 у справі №5011-50/17049-2012, від 30.07.2013 р. у справі №910/3655/13 та від 27.01.2014 у справі №910/3023/13, та постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі №910/7163/14.

З огляду на вказане заперечення відповідача про відсутність експертизи для встановлення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу є безпідставними.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1, становить 6 766,07 грн., що вбачається зі страхового акта № СТОКА-2773 від 07.04.2016, у якому позивачем узгоджена сума страхового відшкодування в указаному розмірі.

Вказана сума відновлювального ремонту автомобіля марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1, була виплачена позивачем на рахунок ТОВ Автосоюз, що підтверджується платіжним дорученням № 6275 від 07.04.2016, на підставі заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 28.12.2015.

Вина водія ОСОБА_1, який керував автомобілем «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2, встановлена постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.02.2016 у справі № 755/1761/16-п.

Таким чином, на підставі зазначених вище обставин справи, наведених норм закону та у зв'язку з укладенням відповідачем полісу страхування цивільно-правової відповідальності №АІ/9067226, на відповідача покладений обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2.

Статтею 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлюється, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом №АІ/9067226 встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну в розмірі 50 000 грн., франшиза за даним полісом - 0 грн.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 6 766,07 грн. (6 766,07 виплачене страхове відшкодування - 0 грн. франшизи), а тому відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 6 766,07 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 33-37, код 19411125) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, вул. Федорова, 32-А, код 30859524) страхове відшкодування у розмірі 6 766 (шість тисяч сімсот шістдесят шість) грн. 07 коп. та судовий збір в сумі 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене та підписане - 01.08.2016.

Суддя В.О. Демидов