Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

26 липня 2016 року справа № 927/596/16

позивач: Публічне акціонерне товариство "Веско",

вул. Індустрільна, 2, м. Дружківка, Донецька область, 84205

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АПБ-Цегла",

вул. Паризької Комуни, буд. 33, м. Борзна, Чернігівська область, 16400

предмет спору: про стягнення 10291,2 грн.

Суддя .ОСОБА_1

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №50 від 18.07.2016, юрисконсульт

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем Публічним акціонерним товариством "Веско" подано позов про стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АПБ-Цегла" 10291,20 грн боргу, за неналежне виконання умов договору поставки №2015/319/В від 01.07.2015 та специфікації №1 від 01.07.2015 до договору.

В судовому засіданні 12.07.2016 суд здійснив огляд оригіналів документів: договору поставки №2015/319/В від 01.07.2015; специфікації №1 від 01.07.2015 до договору; видаткових накладних №3391 від 08.09.2015, №3296 від 02.09.2015; залізничної накладної №48054753; рахунку-фактури №2663 від 02.09.2015; повідомлення про вручення поштового відправлення 747.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №01339721 від 12.07.201, але повноважного представника в судове засідання 26.07.2016 не направив, документів, витребуваних ухвалою суду від 12.07.2016 суду не надав.

Представник позивача в судовому засіданні 26.07.2016 надав письмове клопотання про відмову від фіксації судового засідання технічними засобами, яке задоволено судом.

До початку судового засідання, позивачем, через канцелярію, суду було подано письмове клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів. Суд клопотання задовольнив, подані документи залучено судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 26.07.2016 представником позивача було подано письмову заяву про зменшення позовних вимог, у звязку з частковим погашенням відповідачем заборгованості, згідно платіжного доручення №114 від 19.07.2016 на суму 5000,00 грн, копія якого додана до матеріалів справи. Відповідно позивач просить стягнути з відповідача 5291,20 грн боргу.

Подана заява позивача прийнята судом, оскільки це не протирічить діючому законодавству та не порушує нічиї права та охоронювані законом інтереси, а також є процесуальним правом сторони, відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Інших заяв та клопотань від сторін на час слухання справи до суду не надходило.

Ухвалами суду від 30.06.2016 та від 12.07.2016 відповідач був повідомлений, що незявлення в судове засідання повноважних представників сторін не є перешкодою для розгляду спору по суті. Крім того, ухвалою суду від 12.07.2016 явка представника відповідача у судове засідання 26.07.2016 обовязковою не визнавалась.

Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Зважаючи на те, що згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи, неявка представника відповідача у судове засідання, не подання ним відзиву на позов не є перешкодами для розгляду справи за наявними доказами у порядку ст. 75 Господарського кодексу України.

У судовому засіданні 26.07.2016 суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача виклав позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши повноважного представника позивача, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Враховуючи, що позивачем було зменшено позовні вимоги в частині стягнення 5000,00 грн боргу, суд розглядає дану справу з урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 статті 202 та ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

01.07.2015 між Публічним акціонерним товариством "Веско" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АПБ-Цегла" (покупець) укладено договір поставки №2015/319/В.

Частиною 1 ст. 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.1.1. договору поставки №2015/319/В від 01.07.2015, постачальник зобовязується передати, а покупець прийняти та оплатити глину (товар) на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п. 10.5., 10.08. договору поставки №2015/319/В від 01.07.2015, договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.03.2016. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторін від виконання взятих на себе зобовязань по даному договору.

Даний договір може бути змінено або розірвано за згодою сторін. Про намір розірвати договір, сторона зобовязана повідомити іншу сторону не менше чим за 30 календарних днів.

Оскільки сторони не надали суду належних та допустимих доказів зміни чи розірвання договору поставки №2015/319/В від 01.07.2015, суд доходить висновку, що на час розгляду справи договір поставки №2015/319/В від 01.07.2015 є чинним.

Зі змісту договору поставки №2015/319/В від 01.07.2015 вбачається, що за юридичною природою вказаний договір є договором поставки.

У відповідності до п. 2 статті 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2,3 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 2.1. договору поставки №2015/319/В від 01.07.2015, кількість, асортимент та ціна товару зазначається сторонами в специфікації до даного договору, специфікації на товар, оформлені належним чином, підписані уповноваженими представниками і скріплені печатками сторін, які складають невідємну частину даного договору.

01.07.2015 сторонами було підписано та скріплено печатками специфікацію №1 до договору №2015/319/В від 01.07.2015 (а.с.13), відповідно до якої постачальник зобовязується протягом строку дії договору №2015/319/В від 01.07.2015 поставляти і передавати у власність покупця глину у кількості 4000 тон по наступній ціні: найменування товару Веско-Технік-4, оператор вагонів ГП «УТЛЦ»; ціна 284,00 грн; ТОВ «Металургтранс»; ціна 316,00 грн; приватні оператори; ціна 342,00 грн. Ціна сформована на умовах поставки СРТ ст.Доч.

Пунктами 3.2., 3.6. договору поставки №2015/319/В від 01.07.2015 передбачено, що відвантаження товару здійснюється залізничним транспортом на умовах СРТ ст.Доч в редакції Інкотермс 2010.

Датою поставки товару вважається дата, проставлена в залізничній накладній календарного штемпелю залізничної станції відправки про приймання товару до перевезення.

Згідно з п.4.1., 4.5. договору поставки №2015/319/В від 01.07.2015, поставка товару здійснюється за цінами, які визначені у відповідності з умовами поставки, зазначені у специфікаціях.

Загальна сума договору визначається як сумарна вартість товару, поставка якого здійснюється згідно доданих до нього специфікацій.

На виконання умов договору поставки №2015/319/В від 01.07.2015, постачальник (позивач) за період з 01.07.2015 по 08.09.2015 фактично поставив, а покупець (відповідач) прийняв товар на загальну суму 807571,20 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи залізничними та видатковими накладними, підписаними сторонами та скріпленими печатками сторін, а саме: залізнична накладна № 52640067 від 04.07.2015 та видаткова накладна № 2246 від 05.07.2015 на суму 71908,80 грн; залізнична накладна № 52785094 від 11.07.2015 та видаткова накладна №2404 від 11.07.2015 на суму 52708,80 грн; залізнична накладна № 52792942 від 11.07.2015 та видаткова накладна № 2409 від 12.07.2015 на суму 26544 грн; залізнична накладна № 52859360 від 14.07.2015 та видаткова накладна № 2447 від 14.07.2015 на суму 26544 грн; залізнична накладна № 52859352 від 14.07.2015 та видаткова накладна № 2448 від 14.07.2015 на суму 23515,2 грн; залізнична накладна № 52864279 від 14.07.2015 та видаткова накладна № 2449 від 15.07.2015 на суму 23515,20 грн; залізнична накладна № 52947817 від 18.07.2015 та видаткова накладна № 2494 від 18.07.2015 на суму 26544 грн; залізнична накладна № 53032469 від 22.07.2015 та видаткова накладна № 2549 від 22.07.2015 на суму 26164,8 грн; залізнична накладна № 53032421 від 22.07.2015 та видаткова накладна № 2550 від 22.07.2015 на суму 26164,8 грн; залізнична накладна № 53108502 від 25.07.2015 та видаткова накладна № 2580 від 25.07.2015 на суму 53088 грн; залізнична накладна № 53123436 від 25.07.2015 та видаткова накладна № 2590 від 26.07.2015 на суму 26544,0 грн; залізнична накладна № 53190310 від 28.07.2015 та видаткова накладна № 2625 від 28.07.2015 на суму 24196,80 грн; залізнична накладна № 53188348 від 28.07.2015 та видаткова накладна № 2626 від 28.07.2015 на суму 26544 грн; залізнична накладна № 53221628 від 29.07.2015 та видаткова накладна № 2630 від 29.07.2015 на суму 79632 грн; залізнична накладна № 53268207 від 31.07.2015 та видаткова накладна № 2675 від 31.07.2015 на суму 71227,20 грн; залізнична накладна № 53279188 від 31.07.2015 та видаткова накладна № 2699 від 01.08.2015 на суму 72590,40 грн; залізнична накладна № 53302097 від 01.08.2015 та видаткова накладна № 2703 від 02.08.2015 на суму 47371,20 грн; залізнична накладна № 53311304 від 02.08.2015 та видаткова накладна № 2704 від 02.08.2015 на суму 26164,80 грн; залізнична накладна № 48054753 від 02.09.2015 та видаткова накладна № 3296 від 02.09.2015 на суму 53088 грн; залізнична накладна № 48187975 від 08.09.2015 та видаткова накладна № 3391 від 08.09.2015 на суму 23515,20 грн.

Відповідач не надав суду заперечень щодо факту отримання товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1,2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплати продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до п. 5.1. договору поставки №2015/319/В від 01.07.2015, оплата товару здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в даному договорі. При оформлені платіжного доручення покупець зобовязаний зазначити в призначенні платежу: номер і дату даного договору, марку і кількість товару. У випадку одержання плати з неповною розшифровкою платежу, строк виконання зобовязання постачальника по поставці товару може збільшитись на час, витрачений постачальником на зясування призначення платежу.

Розрахунки за поставлений товар проводяться шляхом попередньої оплати на поточний рахунок постачальника 100% вартості відвантаженої партії товару, протягом 5 банківських днів від дати виставлення рахунку (п.5.2. договору поставки №2015/319/В від 01.07.2015).

Датою оплати товару вважається дата надходження грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п. 5.3. договору поставки №2015/319/В від 01.07.2015).

Відповідно до умов договору поставки №2015/319/В від 01.07.2015, позивачем (постачальником) було виставлено відповідачу (покупцю) рахунки-фактури на оплату поставленого позивачем товару, копії яких додано до матеріалів справи .

Оскільки відповідачем, в порушення п. 5.2. договору поставки №2015/319/В від 01.07.2015, не було перераховано суму попередньої оплати на поточний рахунок постачальника 100% вартості відвантаженої партії товару, протягом 5 банківських днів від дати виставлення рахунку, відповідно відповідач зобовязаний був оплатити поставлений товар з моменту його отримання відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач в порушення взятих на себе зобовязань, за поставлений товар розрахувався частково, сплативши 802280 грн, що підтверджується наданими позивачем виписками з поточного рахунку про надходження від відповідача грошових коштів; листом позивача №01/07 від 07.07.2015 відповідно до якого позивач просить вважати вірним платіжне доручення №256 від 01.07.2015 на суму 71568,00 грн та зарахувати суму 7760,80 грн, як сплату згідно договору поставки №2015/319/В від 01.07.2015, залишок 63807,20 грн зарахувати згідно договору поставки №20158/319/В від 01.07.2015, а також платіжним дорученням № 114 від 19.07.2016.

Таким чином, заборгованість відповідача за поставлений товар по договору поставки №2015/319/В від 01.07.2015, з урахування здійснених відповідачем оплат, становить 5291,20 грн.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, взяті на себе зобовязання не виконав, за отриманий товар своєчасно в повному обсязі не розрахувався і вимоги позивача не оспорив, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтовані і підлягають задоволенню в частині стягнення 5291,20 грн боргу.

Оскільки спір виник у звязку з неправомірними діями відповідача, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VI, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Керуючись ст. 11, 202, 205, 525, 526, 530, 626, 629, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. 173, 174, 175, 193 Господарського кодексу України, ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України „Про судовий збір, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АПБ-Цегла", вул. Паризької Комуни, буд. 33, м. Борзна, Чернігівська область, 16400 (, п/р 0861 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023) на користь Публічного акціонерного товариства "Веско", вул. Індустрільна, 2, м. Дружківка, Донецька область, 84205 (, п/р 3976 в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851) 5291,20 грн боргу та 1378 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення підписано 27.07.2016

Суддя Л.М. Лавриненко