ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 липня 2016 р. Справа № 918/454/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельник-3"

до відповідача "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А." в особі представництва "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А."

про стягнення заборгованості в сумі 3 005 302 грн. 59 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача : ОСОБА_2 (довіреність б/н від 01.07.2016р.).

ОСОБА_3 (керівник).

Від відповідача : не з'явився.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельник-3" звернулася в господарський суд з позовом до "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А." в особі представництва "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А." про стягнення заборгованості в сумі 3 000 000 грн. 00 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на підставі договору №KHR/S/06-10/27/14 від 06.10.2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельник-3" виконало роботи та постачав матеріали для відновлення ліній звязку при капітальному ремонті автодороги М03 Київ-Харків-Довжанський, вартість яких не оплачена, а тому заборгованість просить суд стягнути у примусовому порядку.

Ухвалою суду від 21.06.2016р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження, справу призначено до слухання на 05.07.2016р.

05.07.2016р. позивачем, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій вказує, що при підготовці тексту позовної заяви було допущено технічну помилку щодо суми заборгованості. Вказує, що фактична сума заборгованості складає 3 005 302 грн. 59 коп. та просить стягнути вказану суму заборгованості із "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А." в особі представництва "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А.".

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках передбачених ст. 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Пунктами 3.10, 3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розяснено, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Таким чином, оскільки до закінчення судового розгляду позивачем до канцелярії суду подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, суд розглядає справу з урахуванням вказаної заяви.

Ухвалою суду від 05.07.2016р. розгляд справи відкладено на 18.07.2016р.

18.07.2016р. представником відповідача, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, подано клопотання, в якому "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А." в особі представництва "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А." просить повернути позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельник-3" з підстав неналежного надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу.

Господарський суд відхиляє клопотання відповідача про повернення позовної заяви як необґрунтоване, враховуючи наступне.

У відповідності до ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви можливе лише на стадії прийняття позовної заяви. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 21.06.2016р. у справі №918/454/16 визнано матеріали позовної заяви достатніми для прийняття позовної заяви та порушення провадження у справі.

При цьому, суд звертає увагу на те, що у відповідності до ст. 22 ГПК України сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу.

Таким чином, на переконання суду, у відповідача було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи, однак відповідач не скористався наданим йому правом для ознайомлення з матеріалами справи, надання відзиву/заперечення на позовну заяву та не забезпечив явку уповноваженого представника в судові засідання, чим фактично ухилився від вирішення спору в суді.

В судовому засіданні 18.07.2016р. представники позивача підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача в судові засідання 05.07.2016р. та 18.07.2016р. не з'явився, відзиву на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.

Суд вбачає, що відповідно до статті 75 ГПК України наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду позовної заяви без участі представника відповідача.

В результаті розгляду матеріалів справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06.10.2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельник-3" (надалі Постачальник) та "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А." в особі представництва "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А." (надалі Покупець) було укладено Договір №KHR/S/06-10/27/14 (надалі Договір; а.с. 6 8), у відповідності до п.1.1. якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобовязався передати у власність покупця товар, який покупець зобовязався прийняти та оплатити.

Згідно з п. 1.2. договору постачальник, може надавати покупцю послуги, відповідною спец. технікою, визначеною сторонами, вартість, кількість та різновид якої визначається за домовленістю сторін та зазначається в актах виконаних робіт (наданих послуг).

Відповідно до п. 4.6. договору, розрахунок між сторонами проводиться в безготівковій формі в національній валюті України на протязі 14 робочих днів з дня отримання товару та/або шляхом передоплати, за домовленістю сторін, та/або у випадку надання постачальником послуг, передбачених цим договором, з моменту затвердження обома сторонами актів виконання робіт (надання послуг).

Пунктом 9.1. договору сторони погодили, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін. Строк договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 9.1. цього договору та діє до 31.12.2015р. (п.9.2. договору).

Договір може бути пролонгований (продовжений) сторонами за взаємною згодою на визначений або невизначений термін, шляхом укладення додаткової угоди (п. 9.4. договору).

Договір підписано уповноваженими представниками та скріплено відбитками печаток сторін.

27.10.2014р. сторони уклали додаткову угоду №1/1 до договору №KHR/S/06-10/27/14 від 06.10.2014р. (а.с. 9), якою сторони домовились внести зміни до укладеного договору №KHR/S/06-10/27/14 від 06.10.2014р. та доповнити його пунктом наступного змісту:

"9.2. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 9.1. цього договору та закінчується 31.03.2016р. ".

Крім того, 04.05.2016р. сторони уклали угоду про встановлення строків оплати, у відповідності до умов якої "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А." в особі представництва "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А." зобовязалось здійснити оплату Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельник-3" за Договором №KHR/S/06-10/27/14 від 06.10.2014р., відповідно до погодженого сторонами графіку (а.с. 10).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельник-3" виконало будівельні роботи на загальну суму 3 005 302 грн. 59 коп. Факт виконання та вказана вартість робіт підтверджується наявними в матеріалах справи копіями довідок про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати форми №КБ-3 за травень 2016р. від 27.05.2016р., а також копіями актів приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в за травень 2016р. Зазначені вище акти та довідки містять посилання на договір №KHR/S/06-10/27/14 від 06.10.2014р., підписані обома сторонами та скріплені відбитками їх печаток (а.с.11-12, 70-71).

В порушення прийнятих на себе зобов'язань за договором відповідач результати отриманих будівельних робіт не оплатив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, встановивши обставини справи і давши їм правову оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Господарські зобов'язання згідно положень ст.173 Господарського кодексу України, можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст. 173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

На умовах договору №KHR/S/06-10/27/14 від 06.10.2014р. між сторонами виникли правовідносини з будівельного підряду.

Відповідно до ст.875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язаний збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник - надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Норми ч.4 ст.882 ЦК України передбачають, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог зазначених Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначенні на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Оскільки доказів сплати боргу відповідач суду не подав, заборгованість "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А." в особі представництва "Тодіні Конструціоні ОСОБА_1П.А." перед Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельник-3" з оплати виконаних ремонтних робіт за договором складає 3 005 302 грн. 59 коп.

Статтями 33 та 34 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обовязковим.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 3 005 302 грн. 59 коп.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 45 079 грн. 54 коп.

Керуючись ст.ст. 49, 81-1, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з "Тодіні Конструкціоні ОСОБА_1П.А.", яка діє через представництво компанії "Тодіні Конструкціоні ОСОБА_1П.А." (33024, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Соборна 446, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельник-3" (22500, Вінницька область, Липовецький район, місто Липовець, вулиця Чкалова 40, ) 3 005 302 грн. 59 коп. заборгованості та 45 079 грн. 54 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено "22" липня 2016 року

Суддя Горплюк А.М.