РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2016Справа №910/9859/16
За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "ПОЛІПЛАСТ"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІД ВІДБУДОВА"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Практікер Україна"

про стягнення 268 512,17 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Грицай Ю.М. (довіреність № 09-юр від 08.06.2016)

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: Малиновська В.А. (довіреність б/н від 01.03.2016)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю "ПОЛІПЛАСТ" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІД ВІДБУДОВА" (відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Практікер Україна" (відповідач 2) в якому просить суд :

- стягнути солідарно з ТОВ "СХІД ВІДБУДОВА" та ТОВ "Торговий дім "Практікер Україна" на користь ТДВ "ПОЛІПЛАСТ" суму основного боргу в розмірі 256 398,62грн.

- стягнути солідарно з ТОВ "СХІД ВІДБУДОВА" та ТОВ "Торговий дім "Практікер Україна" на користь ТДВ "ПОЛІПЛАСТ" інфляційні втрати у сумі 7435,55 грн. 3% річних у сумі 4678 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2016 порушено провадження по справі № 910/9859/16 та призначено її до розгляду на 16.06.2016.

10.06.2016 через відділ діловодства суду від відповідача 2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

16.06.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі на виконання вимог ухвали суду.

В судове засідання 16.06.2016 з'явився представник позивача та надав суду пояснення щодо обставин справи.

В судове засідання 16.06.2016 представники відповідачів не з'явились, витребуваних документів не надали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2016 розгляд справи відкладено на 21.07.2016 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

07.07.2016 через канцелярію суду від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

20.07.2016 від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог в частині відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Практікер Україна", та зазначає, що Додаткова угода № 1 до договору поставки містить ознаки договору поруки. Строк дії поруки ТОВ «Торговий дім «Практікер Україна» перед ТОВ «ПОЛІПЛАСТ» за зобов'язаннями ТОВ «Схід Відбудова» в додатковій угоді № 1 до договору купівлі-продажу 033711 від 12.06.2008 року., укладеній 20 квітня 2015 року між ТОВ «Практікер Україна» (нині ТОВ «Схід Відбудова»), ТОВ «Торговий дім «Практікер Україна» та ТОВ «Поліпласт» визначено не було. Таким чином, порука ТОВ «Торговий дім «Практікер Україна» перед ТОВ «Поліпласт» за зобов'язаннями ТОВ «Схід Відбудова» діяла протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто до 19 грудня 2015 року. З 20 грудня 2015 року порука ТОВ «Торговий дім «Практікер Україна» перед ТОВ «ПОЛІПЛЛСТ» за зобов'язаннями ТОВ «Схід Відбудова» є припиненою.

У судовому засіданні 20.07.2016 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача 2 заперечив проти задоволення позовних вимог щодо нього.

Представник відповідача 1 у судове засідання 21.07.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У відповідності до п.п. 3.9.1. п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи було надіслано на юридичну адресу відповідачів, що вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Водночас, судом, враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Враховуючи вищенаведене та те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, в судовому засіданні 21.07.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача а відповідача 2, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.06.2008 між Акціонерним товариством закритого типу "ПОЛІПЛАСТ" (назву якого було змінено на Товариство з додатковою відповідальністю "ПОЛІПЛАСТ") (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Практікер Україна", найменування якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "СХІД ВІДБУДОВА" (далі - Практікер, відповідач 1) укладено договір купівлі-продажу (національний) №0337/01BD2008 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, умови цього договору та всіх додатків до нього регулюють ділові відносини між Практікер з одного боку, та постачальником, з іншого боку.

Згідно з п. 3.1 Договору, поставки здійснюються до місця прийняття товарів за рахунок постачальника на умовах DDP.

Пунктом п. 6.1. Договору передбачено, що ціни, погоджені сторонами на відповідну дату замовлення, є чинними для всіх поставок, додаткових замовлень та подальших поставок впродовж строку дії Договору, крім випадків, коли сторони письмово у явно вираженій формі погодяться на застосування нових цін. Збільшення ціни, зокрема внаслідок інфляції, також підлягає окремому погодженню сторонами у вказаній формі.

Відповідно до п. 9.1 Договору, додатки до цього Договору, зокрема, договір про умови та загальні умови поставки та надання послуг, вважаються невід'ємними частинами даного договору купівлі-продажу.

Пунктом 10.1 Договору передбачено, що за відсутності окремої угоди (в кінці цього договору), договір набуває чинності після підписання. Він може бути розірваний обома сторонами шляхом направлення повідомлення рекомендованим листом за шість місяців до закінчення кожного календарного року.

12.06.2008 між Акціонерним товариством закритого типу "ПОЛІПЛАСТ" (назву якого було змінено на Товариство з додатковою відповідальністю "ПОЛІПЛАСТ") (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Практікер Україна", назву якого було змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "СХІД ВІДБУДОВА" (Практікер) укладені Загальні умови поставки та надання послуг №0337/03BD2008, відповідно до п.1.1 яких ці загальні умови регулюють поставки та надання послуг регулюють спеціальні умови поставок товарів Практікер постачальником та надання послуг постачальнику з боку Практікер на основі договору купівлі-продажу та договору про умови, укладеного між сторонами, і є невід'ємною частино договору купівлі- продажу.

Відповідно до п. 2.3 Загальних умов поставки та надання послуг, кількість, строки та місце поставок будуть визначені згідно з даною угодою у замовленні, яке оформлюється Практікер у текстовому редакторі і надсилається постачальнику.

Згідно із п. 5.1 Загальних умови поставки та надання послуг, строк оплати визначається згідно зі ст. 4 договору про умови і залежно від того, яка з цих подій сталась пізніше, відраховується або з дня передачі товарів за даною угодою, або з дня отримання усіх необхідних документів щодо поставленого товару головним офісом Практікер.

12.06.2008 року між між Акціонерним товариством закритого типу "ПОЛІПЛАСТ" (назву якого було змінено на Товариство з додатковою відповідальністю "ПОЛІПЛАСТ") (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Практікер Україна" (змінено найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "СХІД ВІДБУДОВА") (Практікер) укладено договір про умови (національний) №0337/02BD2008, чинний з 01.01.2008 року (далі - договір про умови).

Згідно із п. 4 договору про умови строк платежу: дійсний до 31.12.2008 - 0 днів з надходження товарів/рахунку, дійсний з 01.01.2008 - 45 днів з надходження товарів/рахунку.

Додатком № 2 від 01.03.2011 до Договору номер Договору купівлі-продажу №0337/03BD2008 було змінено на №033711, номер Договору про умови було змінено на № 033721; номер загальних умов поставки та надання послуг було змінено на № 033731.

21.12.2011 між Приватним акціонерним товариством "ПОЛІПЛАСТ" (назву якого було змінено на Товариство з додатковою відповідальністю "ПОЛІПЛАСТ") (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Практікер Україна", назву якого було змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "СХІД ВІДБУДОВА" (Практікер) укладено договір про умови (національний) № 033725, чинний з 01.01.2012 року.

Згідно із п. 4 договору про умови строк платежу: дійсний до 31.12.2011 - 60 днів з надходження товарів/рахунку, дійсний з 01.01.2012 - 65 днів з надходження товарів/рахунку.

В підтвердження факту поставки відповідачу 1 товару на загальну суму 565034,54 грн. на виконання умов договору позивачем надано суду видаткові накладні за період з серпня 2014 по лютий 2015 року. Станом на 01.02.2015 заборгованість по зазначеним накладним становила 403356,44 грн., що підтверджується долученим до матеріалів справи Актом звірки розрахунків.

Крім того, за період з 01.02.2015 по 15.04.2015 позивачем поставлено відповідачу 1 товар на загальну суму 161 678,10 грн., що підтверджується належним чином засвідченими копіями видаткових накладних, долученими до матеріалів справи.

20.04.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Практікер Україна" (новий покупець), Товариством з обмеженою відповідальністю "Практікер Україна" (Практікер) та Приватним акціонерним товариством "ПОЛІПЛАСТ" (назву якого було змінено на Товариство з додатковою відповідальністю "ПОЛІПЛАСТ") (постачальник) було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 033711 від 12.06.2008, відповідно до умов якої, враховуючи положення статті 520 ЦК України та інших чинних на момент підписання цієї угоди норм законодавства України, сторони, з метою врегулювання відносин, які між ними склались, вирішили замінити одну із сторін в зобов'язанні по договору № 033711 від 12.06.2008, таким чином, всі права та обов'язки, якщо іншого не передбачено цією угодою, за вказаним договором переходять від Практікер до нового покупця по договору № 033711 від 12.06.2008, починаючи з 20 квітня 2015 року.

Відповідачі лише частково розрахувалися за поставлений товар, що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача, копії яких залучені до матеріалів справи, на суму 170 000,00 грн.

На виконання п. 4 додаткової угоди № 1 сторони, з метою фіксації суми зобов'язань, які утворились на момент укладання цієї додаткової угоди, уклали акт звірки взаєморозрахунків від 20.04.2015.

Відповідно до Акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.02.2015 по 20.04.2015 заборговність перед позивачем становила 385236,20 грн.

Крім того, позивачем було отримано від Практікер послуги з просування товарів за Договором купівлі-продажу № 033711 на загальну суму 9798,34 грн., а тому на зазначену суму сторони провели залік зустрічних однорідних вимог, що підтверджується заявою про припинення зобов'язань шляхом взаємозаліку зустрічних вимог № 223 від 01.03.15. на суму 5395,12грн. та заявою про взаємозалік №729 від 24.03.15. на суму 4403,24грн.

Пунктом 5 Додаткової угоди № 1 до договору сторони погодиди, що сплата зобов'язань Практікер, які виникли за Договором в якому відбувається заміна сторони, включаючи зобов'язання визначені п. 4 цієї Угоди, з моменту укладання цієї угоди, якщо Сторони не домовляться про інше, здійснюється Практікер до їх повного виконання. При цьому, Новий покупець поручається за виконання Практікер визначених зобов'язань. В разі невиконання Практікер визначених зобов'язань, Практікер та Новий покупець несуть солідарну відповідальність за їх виконання . Всі взаємовідносини між практікер та Новим покупцем стосовно даного регулюються окремою угодою між ними.

Внаслідок неналежного виконання відповідачами зобов'язань за договором купівлі-продажу (національний) № 033711, Загальних умов поставок та надання послуг та договору про умови, договору додаткової угоди №1 до договору № 033711 в частині оплати за поставлений позивачем товар, заборгованість відповідачів перед позивачем складає 256 398,62 грн.

Враховуючи те, що відповідачами порушено зобов'язання за договором в частині своєчасної оплати за поставлений товар, позивачем нараховані 3% річних у розмірі 4678,00 грн. за загальний період з 01.10.2015 по 10.05.2016 та інфляційні втрати у розмірі 7 435,55 грн. за жовтень 2015 - травень 2016 року.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктами 2, 3 Додаткової угоди № 1 до Договору № 033711 від 12.06.2008 встановлено, що поставки товарів постачальником, з моменту укладання цієї Угоди, якщо про інше сторони не погодились окремо, здійснюються за замовленнями нового покупця та на користь нового покупця в порядку та на умовах, визначених Договором. Практікер, як сторона, яка вибуває із зобов'язання, відмовляється від права замовляти та обов'язку приймати товари постачальника.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у даній справі є неналежне виконання відповідачем-1 зобов'язань з оплати продукції, що була поставлена позивачем до моменту укладення між сторонами Додаткової угоди № 1 до Договору № 033711 від 12.06.2008.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 4 договору про умови (національний) №033725 від 21.12.2011 сторони визначили, що строк платежу складає 65 днів, підстава - надходження товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні положення викладені у ст. 193 Господарського кодексу України.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, п. 4 договору про умови, відповідач-1 був зобов'язаний розрахуватися поставлений товар протягом 65 днів з моменту надходження товарів.

Таким чином, з урахуванням часткових оплат, здійснених відповідачами, а також з урахування заяв про припинення зобов'язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, заборгованість відповідача 1 за поставлений товар становить 256 398,62 грн., що не заперечується відповідачем 2, а також підтверджується актом звірки розрахунків за період з жовтня 2015 по січень 2016.

Згідно із п. 5. додаткової угоди № 1 від 20.04.2015 сторонами погоджено, що сплата зобов'язань Практікер, які виникли за договором в якому відбувається заміна сторони, включаючи зобов'язання визначені п. 4 цієї угоди, з моменту укладання цієї угоди, якщо сторони не домовляться про інше, здійснюється Практікер до їх повного виконання. При цьому, новий покупець поручається за виконання Практікер визначених зобов'язань. В разі невиконання Практікер визначених зобов'язань, Практікер та новий покупець несуть солідарну відповідальність за їх виконання. Всі взаємовідносини між Практікер та новим покупцем стосовно даного регулюються окремою угодою між ними.

Таким чином, аналізуючи правовідносини, що склалися між сторонами, а також положення Додаткової угоди № 1 від 20.04.2015, суд дійшов висновку, що ТОВ "СХІД ВІДБУДОВА" є боржником за основним зобов'язанням, а ТОВ "Торговий дім "Практікер Україна" - поручителем, при цьому Додаткова угода № 1 до Договору є змішаним правочином: заміна сторони у договорі та договір поруки.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки на підставі п. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України .

Вирішуючи даний спір про стягнення заборгованості з відповідача-2, суд дійшов висновку, що дія поруки припинилась з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно із ч. 4 статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як встановлено судом, у Додатковій угоді № 1 від 20.04.2015, що містять умови про поруку, сторони не визначили строку дії цієї поруки, отже, мають застосовуватися приписи зазначеної статті в тій частині, відповідно до якої порука припиняється у разі, якщо кредитор протягом 6 місяців не пред'явить вимоги до поручителя від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідно до п. 4 договору про умови строк платежу - 65 днів з надходження товарів/рахунку.

Як вбачається за матеріалів справи, остання партія товару надійшла до ТОВ "Практікер Україна" (ТОВ "Схід відбудова") згідно останньої видаткової накладної № ПОС10-0785 - 12.03.2015, дата отримання документів - 15.04.2015, а відтак, враховуючи п. 4 договору про умови, строк зобов'язання по оплаті останньої поставки товару закінчився 19.06.2015 року.

Пред'явлення вимоги до ТОВ "Торговий дім "Практікер Україна", як до поручителя, щодо погашення простроченої заборгованості ТОВ "Схід відбудова", у позивача виникло 20.04.2015 року з набранням чинності Додаткової угоди № 1 до договору купівлі-продажу.

Таким чином, зважаючи на 6-ти місячний строк, передбачений законом, порука відповідача-2 діяла протягом шести місяців, тобто до 19.12.2015 року включно та припинилась з 20.12.2015, оскільки кредитор не звернувся до поручителя протягом цього часу з вимогою про виконання основного зобов'язання (позивач звернувся до суду 25.05.2016, що підтверджується поштовим штемпелем).

Твердження позивача, що в межах встановленого строку він звернувся до відповідача-2 із претензією щодо сплати заборгованості ТОВ "Схід відбудова", судом не приймається до уваги з огляду наступне.

Як зазначив Верховний Суд України у постановах від 17.09.2014 по справах № 6-6цс14-1, № 6-53цс14, а також в Аналізі про застосування судами законодавства, яке регулює поруку, як вид забезпечення виконання зобов'язання, від 01.02.2015 р., з огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань, застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти, як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Більше того, строк поруки не вважається строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який установили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки було пред'явлено претензію і поручитель не виконав указаних у ній вимог, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право.

Суд зазначає, що аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду України від 17.02.2016 р. у справі №6-1844цс15.

Таким чином, оскільки позивач протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя - ТОВ "Торговий дім "Практікер Україна", суд дійшов висновку, що порука у відповідача-2 перед позивачем за основним зобов'язанням (договором купівлі-продажу) є припиненою, а відтак - позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості, 3% річних, інфляційних втрат з відповідача 2 задоволенню не підлягають.

Що стосується вимог, заявлених до відповідача 1, то з огляду на вищевикладене, а також враховуючи, що відповідачем 1 в установленому порядку обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги не спростовані належними доказами, розмір позовних вимог не оспорений, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача 1 основного боргу у розмірі 256 398,62 грн.

Таким чином, суд задовольняє позов в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 256398,62 грн. щодо відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІД ВІДБУДОВА".

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних у розмірі 4678,00 грн. за загальний період з 01.10.2015 по 10.05.2016 та інфляційні втрати у розмірі 7435,55 грн. за жовтень 2015 - травень 2016.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що дані розрахунки є арифметично вірними, у зв'язку з чим, вимоги позивача в цій частині стягнення 3% річних у розмірі 4678,00 грн. та інфляційних втрат у розмірі 7435,55 грн. підлягають задоволенню та стягненню з відповідача 1.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю "ПОЛІПЛАСТ" .

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача 1.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Схід Відбудова" (87547, Донецька обл., місто Маріуполь, вул. 50 років СРСР, будинок 61, код 33938302) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "ПОЛІПЛАСТ" (52064, Дніпропетровська обл., с. Сурсько-Литовське, вул. Польова, 56, код 24424934) 256398,62 грн. основного боргу, 7435,55 грн. інфляційних втрат, 4678,00 грн. 3% річних та 4027,68 грн. витрат зі сплати судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

В частині позовних вимог до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Практікер Україна" - відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 25.07.2016.

Суддя С.О. Турчин