ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.07.16р. Справа № 904/4775/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ПІЩЕМАШ-СЕРВІС", м. Дніпропетровськ

про стягнення 5 745,60 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 221-4016 від 23.07.12р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ПІЩЕМАШ-СЕРВІС" про стягнення 5073,60 грн. пені, 672,00 грн. штрафу та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки № 1503601 від 10.07.2015 р. в частині строків поставки товару, у зв'язку з чим позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню та штраф.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2016 р. по справі № 904/4775/16 порушено провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 07.07.2016 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2016 р. розгляд справи відкладено на 21.07.2016р.

Представник позивача у судових засіданнях наполягав на задоволенні позовних вимог та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судові засідання не зявився, вимог суду, викладених в ухвалах про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи не виконав, письмовий відзив на позов не надав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2016 р. та від 07.07.2016 р. надіслані на адресу відповідача, що зазначена у Спеціальному витязі з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (49038, АДРЕСА_1, ) на яку насамперед і було направлено кореспонденцію господарського суду. Згідно з довідкою поштової установи поштові відправлення на адресу відповідача повернуті до суду з позначкою: "за закінченням терміну зберігання".

У п. 4 інформаційного листа ВГСУ від 02.06.2006р. № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" зазначається, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 21.07.2016 року оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2015 р. між Публічним акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "ПІЩЕМАШ-СЕРВІС" (постачальник) укладений Договір поставки №1503601 (далі - Договір), за умов п. 1.1., якого постачальник зобовязується передати у власність покупцеві, повне найменування якого, марка, вид, сорт вказується в специфікації (додатку) до Договору (далі - товар), які є його невідємною частиною, а покупець зобовязується прийняти вказаний товар та оплатити його в порядку і за умовами, передбаченими цим Договором.

Детальна інформація про кількісні та якісні характеристики товару міститься у специфікації (додатку) до цього Договору (п. 2.1. Договору).

Згідно п. 3.1. Договору постачальник зобовязується поставити покупцю товар у спосіб та за умовами, зазначеними у специфікації (додатку) до цього Договору. Умови поставки визначаються згідно з Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів Інкотермс 2010 у чинній редакції, яка погоджена сторонами (далі Правила Інкотермс).

Відповідно до п. 3.2. Договору протягом 30 календарних днів з дня одержання грошових котів на рахунок постачальника, постачальник зобовязується провести за свій рахунок завантаження на автомобільний або залізничний транспорт покупця (доставку покупцю) товару належної якості та в погодженій сторонами кількості за ціною та за умовами, встановленими даним Договором.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач не виконав зобовязання щодо строків поставки, за порушення яких в Договорі передбачена відповідальність, у зв'язку з несвоєчасним виконання відповідачем своїх зобов'язань позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 5073,60 грн. та штраф у розмірі 672,00 грн., що і стало підставою для звернення позивача за захистом його порушеного права та є підставою для виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України, який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 Господарського кодексу України).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 Цивільного кодексу України).

У відповідності до п. 10.2. Договору передбачено, що у разі порушення терміну поставки товару згідно з цим Договором постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,5 % від суми товару, що вказана у специфікації (додатку), за кожний день прострочення, із розрахунку з наступного дня від кінцевої дати поставки і до фактичної поставки (включно) покупцю. У разі продовження такого прострочення більше 10 календарних днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 10 % від суми непоставленого (недопоставленого) товару.

На підставі п. 10.2. Договору, позивачем здійснено нарахування відповідачу пені за період з 21.09.2015 р. по 18.02.2016 р. суму 5073,60 грн. та штрафу у розмірі 672,00 грн. Перевіривши розрахунки пені та штрафу за означений період суд вважає його вірним і таким, що підлягає задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 5073,60 грн. пені, 672,00 грн. штрафу.

Судовий збір у справі покладається на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ПІЩЕМАШ-СЕРВІС" (49038, АДРЕСА_1; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310; ) 5073,60 грн. (пять тисяч сімдесят три грн. 60 коп.) пені, 672,00 грн. (шістсот сімдесят дві грн. 00 коп.) штрафу, 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_2

Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України " 25" липня 2016 р.