номер провадження справи 14/65/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2016 Справа № 908/1621/16

Суддя господарського суду Запорізької області Сушко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Першотравенський ремонтно-механічний завод» (адреса 52800 м. Першотравенськ Дніпропетровської області, вул. Леніна, б. 7)

до відповідача ОСОБА_1 підприємства «Гидростандарт» (адреса 72319 м. Мелітополь Запорізької області, вул. Свердлова, б. 231/8)

про стягнення штрафних санкцій

За участю уповноважених представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №ББУ/ПРМЗ/18СЛ/15 від 10.12.2015р.;

від відповідача: не зявився

Суть спору:

14 червня 2016 року Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Першотравенський ремонтно-механічний завод» (далі за тестом ТОВ «Першотравенський РМЗ») звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до Відповідача ОСОБА_1 підприємства «Гидростандарт» (далі за текстом ПП «Гидростандарт») про стягнення заборгованості.

Системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл справи для розгляду між суддями та справу призначено до розгляду головуючому судді Сушко Л.М.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.06.2016р. порушено провадження у справі № 908/1621/16; судове засідання призначено на 07.07.2016р.; у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.07.2016р. розгляд справи відкладено до 26.07.2016р.

В судовому засіданні 26.07.2016р. справу розглянуто, на підставі ст.ст. 82-85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повідомлено про час складання повного рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що в порушення умов укладеного між Сторонами Договору №14-128-П/57-ПЗ-ДЦ від 06.06.2014р. Відповідачем поставка товару здійснювалася з порушенням строків, а по деяким позиціям поставка взагалі не відбулася. Відповідно до діючого законодавства України та умов Договору у Позивача виникає право на стягнення з Відповідача штрафу.

З урахуванням зазначених обставин, Позивач просив стягнути з ПП «Гидростандарт» на користь ТОВ «Першотравенський РМЗ» 86 574,12 грн. штрафу, а також покласти на Відповідача витрати по сплаті судового збору.

Відповідач в судові засідання 07.07.2016р. та 26.07.2016р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

18.07.2016р. від Відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що ПП «Гидростандарт», укладаючи договір № 14-128-П від 06.06.2014 р., розраховувало на правомірну поведінку контрагенту. Адміністрація відповідача вважала, що зможе закупати сировину, сплачувати податки, зарплату, комунальні послуги, транспортні витрати за рахунок коштів, що своєчасно надходять від позивача. Внаслідок невиконання позивачем власних зобов'язань, відповідач сплачував необхідні для виготовлення та поставки товару ТОВ «ПРМЗ» платежі за рахунок обігових коштів підприємства. Позивач неодноразово повідомлявся про необхідність сплатити за поставлений товар листами від 03.03.2015 року № 03/03-01, від 19.05.2015 року № 19/05-01, від 26.02.2015 року № 26/02-01, від 26.02.2015 року № 26/02-02, від 19.01.2015 року № 19/01-01, від 22.01.2016 року № 22/01-01, від 27.01.2016 року № 27/01-01. Вказані листи у відповідності до п. 7.6. договору № 14-128-П від 06.06.2014 року направлялись електронною поштою на адреси ( специалист отвечающий за поставки ТМЦ, , Начальник Отдела по обеспечению производства и сбьпу Першотравенский ремонтно-механический завод).

У відповідності до ч. 3 ст. 219 Господарського кодексу України якщо правопорушенню сприяли неправомірні дії (бездіяльність) другої сторони зобов'язання, суд має право зменшити розмір відповідальності або звільнити відповідача від відповідальності. Вважаємо, що протиправна бездіяльність ТОВ «ПРМЗ» з виконання власних господарських зобов'язань є причиною несвоєчасного виконання відповідачем його зобов'язань.

Необхідно відзначити, що ще однією причиною, що перешкоджала відповідачу виконати зобов'язання за договором була відсутність представника позивача, уповноваженого отримати товар. Так, у відповідача є чотири довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, в яких зазначений незначно більший об'єм товару, який він поставив. На отримання додаткового об'єму товарів, який вказаний у позові, як не поставлений, такі довіреності відсутні.

Також, з додатку 3 до позову відповідач встановив, що позивач нараховує штрафні санкції з 21.05.2015 року, 01.06.2015 року, 12.06.2015 року. У відповідності до ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України до стягнення штрафу застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

За клопотанням представника Позивача особи розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксування судового процесу.

Судом у відповідності з вимогами статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників Сторін, суд встановив наступне.

06.06.2014р. між ТОВ «Першотравенський РМЗ» - Покупець та ПП «Гидростандарт» - Постачальник укладено Договір №14-128-П/57-ПЗ-ДЦ (далі за текстом Договір).

За умовами п. 1.1. Договору Постачальник зобовязався поставити у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення (в подальшому Продукція), в асортименті, кількості, строки, за ціною та з якісними характеристиками, узгодженими Сторонами в даному Договорі та Специфікаціях, що є невідємними частинами до Даного Договору.

Покупець зобовязується прийняти та оплатити поставлену в його власність продукцію у відповідності з умовами даного Договору (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору, поставка продукції здійснюється в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та в терміни, узгоджені Сторонами в Специфікаціях до даного Договору.

Згідно п. 3.5. Договору, датою поставки вважається дата, зазначена представником Покупця на відповідних товаросупровідних листах, наданих Постачальником, про приймання продукції.

Пунктом 4.2. Договору Сторони узгодили, що розрахунки за продукцію, що поставляється по даному Договору, здійснюються Покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 30 календарних днів з моменту поставки відповідної партії продукції.

Строк дії Договору встановлено п. 7.1. в разі належного виконання Сторонами своїх зобовязань, строк дії Договору встановлюється до 31.12.2015р. включно. В разі невиконання (неналежного виконання) Сторонами своїх зобовязань, строк дії Договору продовжується до повного виконання Сторонами всіх прийнятих на себе зобовязань.

Специфікацією від 17.04.2015р. Сторони узгодили строк поставки пропорційна розбивка обєму поставки на травеньсерпень 2015 року. Умови оплати відповідно до п. 4.2. Договору.

Специфікацією від 04.08.2015р. Сторони узгодили строк поставки продукції до 28.08.2015р. Умови оплати товару відповідно до п. 4.2. Договору.

Специфікацією від 04.09.2015р. узгоджено строк поставки продукції до 25.09.2015р. Умови оплати шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 5 робочих днів з 30-го календарного дня з дати поставки продукції на підставі отриманого Покупцем рахунку за умови надання Постачальником належним чином оформленої податкової накладної та документів, передбачених умовами Договору.

Товар, обумовлений Договором, поставлено за видатковими накладними, які підписані уповноваженими представниками Сторін та скріплені печатками Підприємств, копії яких долучено до матеріалів справи.

У звязку з порушенням Відповідачем зобовязань за Договором щодо своєчасної поставки продукції Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення на свою користь 86 574,12 грн. штрафу на підставі п. 5.2. Договору, а саме: за специфікацією від 04.08.2015р. - 24 066,80 грн.; за специфікацією від 04.09.2015р. 33 250,44 грн.; за специфікацією від 17.04.2015р. 29 256,88 грн.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України.

За умовами п. 5.2. Договору, у разі не поставки (недопоставки) продукції у строки, передбачені відповідними Специфікаціями, Постачальник сплачує Покупцю неустойку у вигляді штрафу в розмірі 5% від вартості продукції, не поставленої у строк по відповідній Специфікації, та окрім цього відшкодовує всі понесені Покупцем збитки, спричинені затримкою виконання Постачальником зобовязань по даному Договору.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За умовами ст. 258 Цивільного кодексу України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до відзиву на позовну заяву Відповідач заявив клопотання про застосування строків позовної давності до вимог Позивача про стягнення штрафу.

Відповідно до штемпелю на поштовому конверті, позов надіслано ТОВ «Першотравенський ремонтно-механічний завод» до суду 10.06.2016р., тобто з урахуванням вимог ст. 258 ЦК України, нарахування штрафних санкцій можливо з 10.06.2016р.

Таким чином, Позивачем до періодів нарахування штрафу за специфікацією від 17.04.2015р. включено 25.05.2015р. та 01.06.2015р . з простроченням строку позовної давності.

За викладених обставин, стягненню з Відповідача на користь Позивача штрафу за специфікацією від 04.08.2015р. підлягає 24 066,80 грн.; за специфікацією від 04.09.2015р. 33 250,44 грн.; за специфікацією від 17.04.2015р. 20 232,84 грн., а всього 77 550,08 грн.

За приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відтак, Сторонами надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог.

Заперечення Відповідача про те, що прострочка поставки Товару виникла через несвоєчасну оплату Позивачем замовлення, судом до уваги не приймається, оскільки умовами Договору не передбачено авансової системи оплати, натомість передбачено оплату після поставки Товару.

За викладених обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Першотравенський ремонтно-механічний завод» до ОСОБА_1 підприємства «Гидростандарт» про стягнення штрафних санкцій підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України господарський суд Запорізької області, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Першотравенський ремонтно-механічний завод» до ОСОБА_1 підприємства «Гидростандарт» про стягнення штрафних санкцій задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства «Гидростандарт» (72319 м. Мелітополь Запорізької області, вул. Свердлова, б. 231/8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Першотравенський ремонтно-механічний завод» (м. Першотравенськ Дніпропетровської області, вул. Леніна, б. 7, ) 77 550 (сімдесят сім тисяч пятсот пятдесят) грн. 08 коп. штрафу, 1 234 (одну тисячу двісті тридцять чотири) грн. 36 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 01.08.2016р.

Суддя Л.М. Сушко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів із дня оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.