ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 р. Справа № 918/433/16

Господарський суд Рівненської області у складі суду: суддя Романюк Р.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАРТАТ-ТОРГЛІС"

про стягнення коштів

В засіданні приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність № 697 від 27.04.2016 р.);

від відповідача: не зявився.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАРТАТ-ТОРГЛІС" про стягнення 140 580 грн. 00 коп. штрафу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідачем неправильно зазначено дані про масу вантажу (щіпка) у перевізних документах - накладній № 59729496 під час відправлення групи вагонів зі станції ОСОБА_3 залізниці до станції призначення ОСОБА_4 ОСОБА_1 залізниці, а тому позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАРТАТ-ТОРГЛІС" штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення, передбачений ст. 118 Статуту залізниць України (надалі Статут), що складає 140 580,00 грн.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 14.06.2016 року порушено провадження у справі № 918/433/16 та призначено до розгляду на 22.06.2016 р..

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 22.06.2016 року за клопотанням сторін розгляд справи відкладено на 06.07.2016 року.

06.07.2016 року до суду від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого позовні вимоги останній не визнає.

У судовому засіданні 06.07.2016 року оголошувалася перерва до 20.07.2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 06 липня 2016 року заперечив проти позовних вимог, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. При цьому, останній зазначив, що предметом перевезення була щіпка, а штраф який просить позивач стягнути є надмірно великим порівняно з вартістю товару та ціною за його перевезення.

Представник відповідача в судове засідання 20 липня 2016 року не зявився.

Дослідивши зібрані у справі докази та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2015 року згідно залізничної накладної № 39729496 (а.с. 9) відповідач відвантажив із станції ОСОБА_3 залізниці вагони з щіпкою № 55722813, № 54043914, № 61621637, № 55468482, загальною масою вантажу 101 000 кг, який був відправлений Залізницею на станцію призначення ОСОБА_4 ОСОБА_1 залізниця вантажоодержувачеві ПАТ "Запорізький завод феросплавів".

22 грудня 2015 року на станції ОСОБА_4 ОСОБА_1 залізниці у вищезазначених вагонах, відповідно до акту загальної форми № 22616, зі змісту якого вбачається, що при візуальному огляді виявлено вантаж нижче бортів 30-40 см, вантаж не накрито брезентом, вагони бездверні, люки закриті, слідів течі вантажу немає, слідує контрольне зважування.

23 грудня 2015 р. на станції ОСОБА_4 ОСОБА_1 залізниці у вищезазначених вагонах, при контрольному переважуванні на справних вагах ст. Запоріжжя Ліве № 87, держповірка 30.01.2015 р., було виявлено невідповідність маси вантажу масі, зазначеній у накладній № 39729496, про що 23 грудня 2013 року були складені відповідні акти загальної форми № 16942, № 16943, № 16944 та № 16945 (а.с. 12).

Відповідно до вказаних актів загальної форми було встановлено наступне:

у вагоні № 55722813 виявлено нетто 24 000 кг, тара 23 300 кг, фактично брутто 48 350 кг, тара 23 300 кг, нетто 25 050 кг, що більше проти документа на 1050 кг;

у вагоні № 54043914 виявлено нетто 27 000 кг, тара 23 800 кг, фактично брутто 51 050 кг, тара 23 800 кг, нетто 27 250 кг, що більше проти документа на 250 кг;

у вагоні № 61621637 виявлено нетто 24 000 кг, тара 23 300 кг, фактично брутто 47 850 кг, тара 23 300 кг, нетто 24 550 кг, що більше проти документа на 550 кг;

у вагоні № 55468482 виявлено нетто 26 000 кг, тара 23 400 кг, фактично брутто 47 150 кг, тара 23 400 кг, нетто 23 750 кг, що менше проти документа на 2250 кг.

Вказані відомості також були зазначені Залізницею у книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах (а.с. 18).

Відповідно до статей 118 та 122 Статуту, за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. За неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

За даними, що містяться в п. 34 накладної № 39729496 вартість перевезення складає 28 116,00 грн.

Для засвідчення факту перевантаження спірних вагонів згідно статті 129 Статуту залізниць України та Правил складання актів, працівниками станції ОСОБА_4 ОСОБА_1 залізниці було складено комерційний акт від 23 грудня 2015 року РА № 012234/2529 (а.с. 10). Зі змісту вказаного комерційного акту вбачається, що на підставі актів загальної форми №№ 16942, 16943, 16944, 16945 від 23.12.15 р. ст. Запоріжжя Ліве проведено контрольне зважування вантажу який прибув груповою відправкою вказаною на лицевій стороні справжнього акту на справних вагонних вагах ОСОБА_4 № 87, держповірка 30.01.15, огляд перевірка 30.07.15 агентом комерційним ОСОБА_5 у присутності заст. ДС ОСОБА_6 Згідно перевізного документа у вагоні № 55722813 значиться тара 23 300 кг нетто 24 000 кг, фактично брутто 48 350 кг, тара з документа 23 300 кг, нетто 25 050 кг, більше маси вказаної в документі на 1050 кг, у вагоні № 54043914 значиться тара 23 800 кг нетто 27 000 кг, фактично брутто 51 050 кг, тара з документа 23 800 кг, нетто 27 250 кг, більше маси вказаної в документі на 250 кг, у вагоні № 61621637 значиться тара 23 300 кг нетто 24 000 кг, фактично брутто 47 850 кг, тара з документа 23 300 кг, нетто 24 550 кг, більше маси вказаної в документі на 550 кг, у вагоні № 55468482 значиться тара 23 400 кг нетто 26 000 кг, фактично брутто 47 150 кг, тара з документа 23 400 кг, нетто 23 750 кг, менше маси вказаної в документі на 2250 кг. В комерційному відношенні завантаження у вагонах нижче рівня бортів на 30-40 см, розрівнена, без виїмок і заглиблень, вантаж брезентом не накрито, в документі накриття не зазначено. В технічному відношенні вагони справні, бездверні, люки закриті. Дана телеграма. Зав. вантажного двору по штатному розпису відсутній.

У звязку з виявленим фактом невідповідності маси вантажу переданого для перевезення, позивач нарахував відповідачу штраф у розмірі 140 580 грн. 00 коп. по вагонам № 55722813, № 54043914, № 61621637 та № 55468482 (28 116,00 грн. х 5 = 140 580,00 грн.).

Відповідно до частин 1, 5 статті 306 Господарського кодексу України (далі ГК України) перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 5 статті 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 2 статті 908 ЦК України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 3 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачає, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує Правила перевезення вантажів (далі - Правила) (ст. 5 Статуту).

Відповідно до ст. 6 Статуту, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Відповідно до п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21 листопада 2000 року № 644, на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 N 542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за N 798/5989). Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі ЕЦП)). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно пункту 1.2 Правил оформлення перевізних документів, накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення. Технічні характеристики паперу, призначеного для оформлення накладної, повинні забезпечувати придатність для роздруківки на принтері, а також якісне проставлення відміток залізниці на всьому шляху перевезення. Накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов'язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді.

Усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни (пункт 1.3 цих Правил оформлення перевізних документів).

Згідно з пунктом 5 Правил приймання вантажів до перевезення, загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. До розрахункових способів визначення маси вантажу належать: за трафаретом (підсумовування маси вантажу, зазначеної на кожному вантажному місці), за стандартом (множення суми стандартної маси вантажного місця на кількість місць вантажу), за заміром висоти наливу (з подальшим визначенням густини та об'єму вантажу за таблицею калібрування цистерн, розробленою заводом - виробником цистерни). За домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси вантажу. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов'язаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року N 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 року за N 1716/22028, та інших нормативно-правових актів.

У відповідності до пунктів 2.1 - 2.3 розділу 2 Правил оформлення перевізних документів, відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил. У разі пред'явлення вантажу до перевезення навалом, насипом або наливом у графу 20 "Найменування вантажу" вноситься відмітка "навалом", "насипом" або "наливом". Якщо за однією накладною перевозяться тарно-штучні вантажі різних найменувань і в різній упаковці, то в ній зазначаються маса вантажу кожного найменування окремо, кожного виду упаковки та загальна маса вантажів. Для вантажів, що потребують дотримання певних умов під час перевезення (вентилювання, температурний режим тощо), відправник у графі 7 "Заяви відправника" вчиняє відповідний запис згідно з додатком 3 до цих Правил. У графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.

Відповідно до частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

П 1 ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами.

Аналогічну норму містить і стаття 129 Статуту, відповідно до якої, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Згідно статті 122 Статуту за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до пункту 5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до статті 118 Статуту залізниць України, за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

У застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 6.2 розяснення Президії Вищого господарського суду України від 29 травня 2002 року № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею".

Відповідно до частини 1 статті 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Упакування, пакетування, тара повинні відповідати вимогам нормативних документів. Відправник зобов'язаний на вимогу залізниці пред'явити стандарт або технічні умови, сертифікат на відвантажувану продукцію (якщо вона підлягає сертифікації), а також на її тару.

Оскільки факт невідповідності маси вантажу даним, зазначеним відповідачем у накладній по вагонам № 55722813, № 54043914, № 61621637, № 55468482, підтверджений належними доказами, наявними у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог ПАТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця" про стягнення з ТОВ "ДАРТАТ-ТОРГЛІС" штрафу в розмірі 140 580 грн. 00 коп. (28 116,00 грн. х 5).

Разом з тим, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зменшити у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Приписами статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

За таких обставин, враховуючи що відповідачем не було завдано збитків іншим учасникам господарських відносин та позивачем не було понесено додаткових витрат, тобто, належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд вважає за можливе скористатись правом, наданим ст. 83 ГПК України та ст. 233 ГК України, зменшивши суму штрафу, яка підлягає стягненню на 50 % до 70 290 грн. 00 коп. (можливість застосування до спірних правовідносин ст. 83 ГПК України та ст. 233 ГК України висвітлена в Роз'ясненні ВГСУ від 29.05.2002р. № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" та Листі ВГСУ від 21.05.2014р. № 01-06/662/2014 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про залізничні перевезення").

Щодо розподілу судових витрат (витрат по сплаті судового збору) то, відповідно частини 2 ст. 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки (аналогічна правова позиція викладена у абз. 4 п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 70 290 грн. 00 коп. штрафу, з покладенням судових витрат на відповідача у справі, а тому, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАРТАТ-ТОРГЛІС" (35000, Рівненська обл., м. Костопіль, вул. Бурова, буд. 2-В, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця" (49602, м. Дніпропетровськ, пр. Д. Яворницького, буд. 108, ) 70 290 (сімдесят тисяч двісті девяносто) грн. 00 коп. та 2 108 (дві тисячі сто вісім) грн. 70 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено "22" липня 2016 року.

Суддя Романюк Р.В.