ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2016 р. Справа № 909/390/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , секретар судового засідання Масловський А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронна фірма "Галичина", вул. Галицька, буд.190, м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область, 48400

до відповідача: Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", вул. Л.Ребета, 6, м. Івано-Франківськ, 76014

про стягнення 70000,00 грн.,

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, (довіреність №б/н від 19.10.15)

від відповідача: не з"явилися,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Охоронна фірма "Галичина" звернулось в суд із позовом до Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" про стягнення 70000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе зобов"язань, згідно договору на охорону об"єкта постами фізичної охорони №42/15 від 30.07.15 в частині оплати наданих охоронних послуг.

В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та подав клопотання вх.№10130/16 від 19.07.16 про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, яке прийнято судом до розгляду.

Відповідач своїм конституційним правом на захист прав і охоронюваних законом інтересів не скористався, відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив, явки уповноваженого представника в судові засідання жодного разу не забезпечив, про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином повідомлявся, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень вх.№5630 та вх.№7552.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

30.07.15 між сторонами даного спору укладено договір №42/15 на охорону об"єкта постами фізичної охорони (далі - договір).

Договір №42/15 від 30.07.15 укладено у письмовій формі, підписано повноважними представниками сторін, що відповідає приписам статей 207, 208 ЦК України; погоджено всі умови договору та досягнуто згоди щодо виконання умов останнього, отже дотримання положень такого договору є обов'язковим. Згідно ст. 204 ЦК України, договір підряду №86 від 07.10.13 є правомірним правочином, так як іншого (розірвання, припинення, скасування цього договору) сторонами суду не представлено.

Відповідно до п.1.1 позивач (виконавець) в інтересах відповідача (замовника) забезпечує громадський порядок на об"єкті охорони, схоронність майна та матеріальних цінностей від викрадення шляхом крадіжки, грабежу або розбою, знищення або пошкодження, яке розташоване за адресою: вул.Д.Галицького,59А, с.Крихівці(Автобаза) Івано-Франківської області (надалі об"єкт), за що одержує грошову винагороду.

Пунктом 1.2. договору, охорона об"єкта проводиться одним постом на протязі 24 год. щоденно.

Згідно п.1.3 даного договору, факт початку виконання обов"язків по охороні об"єкта за адресою: вул.Д.Галицького,59А, с.Крихівці (Автобаза) Івано-Франківської області фіксується актом передачі-приймання об"єктів під охорону, який є невід"ємною частиною даного договору.

Відповідно до п.2.1. договору, ціна охоронних послуг за цим договором є договірною і визначається сторонами в Протоколі узгодження договірної ціни -Додаток №1 до договору, згідно якого фіксована договірна ціна за здійснення заходів охорони по договору становить 10000 (десять тисяч) грн. за повний календарний місяць.

Пунктом 1 Протоколу встановлено, що цей протокол є невід"ємною частиною договору і є підставою для розрахунків замовника з виконавцем, починаючи з дати набрання чинності договору №42/15 від 30.07.15.

Оплата за послуги виконавця проводиться відповідно до акта здачі-прийняття робіт (наданих послуг), на протязі 3 днів з дня отримання, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця. Акт виконаних робіт (наданих послуг) замовник повинен розглянути на протязі 1-го дня та підписати його або за даний період надати заперечення щодо викладеного в Акті. У разі не підписання замовником акта протягом встановленого строку та відсутності заперечень щодо викладеного в акті, такі послуги вважаються наданими належним чином (п.2.2 договору).

За змістом ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Наведена правова норма кореспондується зі статтею 509 Цивільного кодексу України, згідно якої зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір. Аналогічні положення закріплено у ст.174 Господарського кодексу України: господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Оскільки договір №42/15 від 30.07.15 за своєю правовою природою є договором про надання послуг, до нього застосовуються положення глави 63 Цивільного кодексу України.

В силу ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст.903 ЦК України). Наведена правова норма кореспондується зі ст.530 ЦК України, згідно якої якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання умов договору сторони 31.07.15 підписали акт передачі - приймання об"єктів під охорону за договором №42/15 від 30.07.15, копія якого долучена до матеріалів справи, який підтверджує факт початку виконання позивачем обов"язків по охороні об"єкта, що знаходиться за адресою: вул.Д.Галицького,59А, с.Крихівці (Автобаза) Івано-Франківської області та протягом серпня 2015 року - березня 2016 року ТзОВ "Охоронна фірма "Галичина" надавала послуги охорони на даному об"єкті, відповідно до умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в підтвердження надання послуг охорони подано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), які направлено на адресу відповідача, докази чого знаходяться в матеріалах справи. Проте, відповідач надані акти не підписав, письмових заперечень щодо викладеного в актах не надав, надані послуги не оплатив.

Фактичне надання охоронних послуг за даний період підтверджується поданими позивачем доказами: витягами з наказів про працевлаштування охоронників (а.с.88-92), відомостями виходу на чергування (а.с.93-99), відомостями про виплату заробітної плати (а.с.100-113) та журналом прийому -здачі чергувань охоронниками на об"єкті.

Відповідач прийняті на себе договірні зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем на момент прийняття рішення становить 70000,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача 21.10.15, 27.11.15 та 21.03.16 направлено претензії №153, №163 та №17 з вимогами оплатити заборгованість, докази чого долучено до матеріалів справи. Проте, дані вимоги залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Наведені правові норми кореспондуються зі статтею 193 Господарського кодексу України: субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно пункту 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 614 ЦК України передбачено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідач позовні вимоги не спростував, доказів погашення заборгованості суду не подав.

Статтею 33 ГПК України покладено обовязок на кожну зі сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на встановлення судом факту порушення відповідачем договірних зобов"язань, позовні вимоги про стягнення 70000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Судовий збір за правилами ст. 49 ГПК України слід покласти на відповідача.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст.124 Конституції України, ст.ст.11, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 614, 629, 901 Цивільного Кодексу України, ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 75, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронна фірма "Галичина" до Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" про стягнення 70000,00 грн. задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" вул. Л.Ребета, 6, м. Івано-Франківськ, 76014 ( код 08033772) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронна фірма "Галичина", вул. Галицька, буд.190, м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область, 48400 (код 38509234) - 70000,00 (сімдесят тисяч гривень) - заборгованості, а також 1378,00 (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.07.16

Суддя Максимів Т. В.