ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" липня 2016 р. Справа № 918/454/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельник-3"

до відповідача ОСОБА_1 товариства "Тодіні Конструціоні ОСОБА_2П.А." в особі представництва "Тодіні Конструціоні ОСОБА_2П.А."

про стягнення заборгованості в сумі 3 005 302 грн. 59 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача : ОСОБА_3 (довіреність б/н від 01.07.2016р.).

ОСОБА_4 (керівник).

Від відповідача : не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельник-3" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 товариства "Тодіні Конструціоні ОСОБА_2П.А." в особі представництва "Тодіні Конструціоні ОСОБА_2П.А." про стягнення заборгованості в сумі 3 005 302 грн. 59 коп.

Одночасно із позовом позивачем було подано заяву про забезпечення позову в якій просив накласти арешт на розрахунковий рахунок, який належить відповідачу.

Ухвалою від 21.06.2016р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 918/454/16.

В судовому засіданні 05.07.2016р. розгляд заяви про забезпечення позову відкладено до судового засідання 18.07.2016р.

Свою заяву Позивач обгрунтував тим, що відповідач може уникнути від киконання рішення суду, оскільки "Тодіні Конструціоні ОСОБА_2П.А." являється особою іноземної держави.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року № 16 особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

У п. 7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України зазначається, у позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Крім того, суд зазначає, що накладання арешту на кошти на поточному рахунку в банку не означає, що у разі задоволення позову присуджена сума буде стягнута в першочерговому порядку, тобто вжиття заходів до забезпечення позову не змінює черговості списання коштів із рахунку, встановленої ст. 1072 ЦК.

Позивачем до поданої заяви не було долучено жодних доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду, відтак, для уникнення наслідку повного припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання - відповідача, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельник-3" про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельник-3" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Суддя Горплюк А.М.