РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2016 р. Справа № 5004/2042/11

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

суддів Юрчук М.І.

суддів Огороднік К.М.

при секретарі судового засідання Величко К.Я.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Поларт-Інвест" на ухвалу господарського суду Волинської області від 29.06.16 р.

у справі № 5004/2042/11 (суддя Пахолюк Валентина Анатоліївна )

позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

відповідач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Поларт-Інвест"

відповідач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Кондитерторгпром"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Луцьккондитер"

про стягнення 45 380 000,61 грн. шляхом звернення стягнення на нерухоме майно (скарга на дії ДВС)

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_3 (довіреність №09-32/339 від 11.07.2016р.);

відповідачів - ОСОБА_4 (довіреність від 17.06.2016р.);

органу ДВС - не з'явився;

третьої особи - не з'явився.

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 29.06.2016 року у справі №5004/2042/11 за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Поларт-Інвест" про стягнення 45 380 000,61 грн. шляхом звернення стягнення на нерухоме майно у задоволенні скарги ТзОВ "Поларт - Інвест" на бездіяльність державного виконавця та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено. Відмовлено ТзОВ "Поларт - Інвест" у задоволенні заяви про зупинення стягнення на підставі наказу господарського суду Волинської області від 03.02.2014 р. № 5004/2042/11.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, відповідач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати та прийняти нову ухвалу, якою скаргу ТзОВ "Поларт - Інвест" на бездіяльність державного виконавця та зобов'язання вчинити певні дії задоволити в повному обсязі.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Волинської області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого суду.

Позивач - ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники органу ДВС та третьої особи в судове засдіння не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи положення ст.102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Крім того, відповідно до п.5 ухвали апеляційного суду від 29.06.2016 року передбачено, що неявка представників сторін в судове засідання в разі повідомлення їх належним чином не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті.

Безпосередньо в судовому засіданні представники позивача та відповідача повністю підтримали вимоги та доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Волинської області від 17.01.2012 у справі № 5004/2042/11, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.02.2012 року, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Поларт-Інвест", ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Кондитерторгпром" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Луцьккондитер" про стягнення 45 380 000,61 грн. шляхом звернення стягнення на нерухоме майно задоволено. Стягнуто заборгованість ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Луцьккондитер" в сумі 45 380 000,61 грн. на користь ПАТ "Промінвестбанк" шляхом звернення стягнення на майно ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Кондитерторгпром" згідно з договором іпотеки № 236 від 27.01.2006, а саме: будівлю цукеркового і карамельного цеху (літера М-2) загальною площею 3 887,4 кв.м.; спецоб'єкт (адмінкорпус) (літера А-З) загальною площею 1 432,5 кв.м.; будівлю центрального складу (літера Н-1) загальною площею 825,2 кв.м.; будівлю роздрібного цеху (літера Д-1) загальною площею 748,2 кв.м.; вагову (літера Р-І) загальною площею 83,7 кв.м.; газорозподільний пункт ГРП (літера И-1) загальною площею 21,1 кв.м.; будівлю гаража (літера К-1) загальною площею 65,7 кв.м.; будівлю бісквітного цеху (літера И2-1) загальною площею 457,5 кв.м.; будівлю складу сировини (літера В-1) загальною площею 303,8 кв.м. гараж (літера д) загальною площею 42,2 кв.м.; будівлю механічної майстерні (літера И1-1) загальною площею 443,9 кв.м.; будівлю трансформаторної (літера Л-1) загальною площею 52,2 кв.м. будівлю компресорної (повітр.) (літера Є-1) загальною площею 252,0 кв.м.; будівлю складу сировини (літера м-2) загальною площею 331,6 кв.м.; будівлю котельні (літера 6-2) загальною площею 570,9 кв.м.; будівлю нового бісквітного цеху (літера Б-2) загальною площею 2 474,4 кв.м., та знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Володимирська, 57-а, і належить на праві власності ТОВ "Кондитерторгпром". Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Визначено початкову ціну реалізації предмета іпотеки згідно з висновком суб'єкта оціночної діяльності ТОВ "Українська експертна група" в розмірі 18 057 988 грн. Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Поларт-Інвест" на користь ПАТ "Промінвестбанк" 25 500 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 236 грн. в повернення витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням господарського суду Волинської області від 16.01.2014 у справі № 5004/2042/11, з урахуванням ухвали господарського суду Волинської області від 08.04.2015 у даній справі про виправлення описки, рішення господарського суду Волинської області від 17.01.2012 у справі № 5004/2042/11 за нововиявленими обставинами скасовано та прийнято нове рішення. В рахунок погашення заборгованості ТОВ "ВКФ "Луцьккондитер" перед ПАТ "Промінвестбанк" за кредитним договором № 4-4 від 27.01.2006 в сумі 45 380 000,61 грн., в тому числі заборгованість: за кредитом 32 524 023,24 грн., за процентами 6 839 720, 44 грн., пеня за несплату кредиту 3 971 566,74 грн., пеня за несплату процентів 330 618,31 грн., інфляційні втрати 87 326,95 грн., комісійна винагорода 311 503,37 грн., 3% річних за несплату кредиту 1 205 101,98 грн., 3% річних за несплату процентів 110 139,58 грн., звернуто стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки № 236 від 27.01.2006, укладеного між ПАТ "Промінвестбанк" і ТОВ ВКФ "Луцьккондитер", а саме: будівлю цукеркового і карамельного цеху (літера М-2) загальною площею 3 887,4 кв.м.; спец'об'єкт (адмінкорпус) (літера A-3) загальною площею 1 432,5 кв.м.; будівлю центрального складу (літера Н-1) загальною площею 825,2 кв.м.; будівлю роздрібного цеху (літера Д-1) загальною площею 748,2 кв.м.; вагову (літера Р-І) загальною площею 83,7 кв.м.; газорозподільний пункт ГРП (літера И-1) загальною площею 21,1 кв.м.; будівлю гаража (літера К-1) загальною площею 65,7 кв.м.; будівлю механічної майстерні (літера И1-1), загальною площею 443,9 кв.м.; будівлю бісквітного цеху (літера И2-1) загальною площею 457,5 кв.м.; будівлю складу сировини (літера В-1) загальною площею 303,8 кв.м.; гараж (літера д) загальною площею 42,2 кв.м.; будівлю трансформаторної (літера Л-1) загальною площею 52,2 кв.м.; будівлю компресорної (повітр.) (літера С-1) загальною площею 252,0 кв.м.; будівлю складу сировини (літера м-2) загальною площею 331,6 кв.м.; будівлю котельні (літера б-2) загальною площею 570,9 кв.м.; будівлю нового бісквітного цеху (літера Б-2) загальною площею 2 474,4 кв.м., та знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Володимирська, 57-а, і належить на праві власності ТОВ "Поларт-Інвест", шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження". Встановлено початкову ціну продажу вказаного предмета іпотеки згідно з експертним висновком суб'єкта оціночної діяльності ТОВ "Українська експертна група" в розмірі 18 057 988 грн.

На виконання рішення від 16.01.2014 року у справі № 5004/2042/11 господарським судом Волинської області від 03.02.2014 року видано відповідний наказ.

27 травня 2016 року ТОВ "Поларт-Інвест" звернулося до господарського суду Волинської області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця та зобов'язання здійснити певні дії (т.10, а.с.169-233), у якій просить суд визнати бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що полягає у не складенні акту про відсутність визначеного наказом господарського суду Волинської області від 03.02.2014 р. № 5004/2042/11 майна та у не винесенні постанови про повернення наказу господарського суду Волинської області від 03.02.2014 року № 5004/2042/11 Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в рамках виконавчого провадження № 42221135; зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скласти акт про відсутність визначеного наказом господарського суду Волинської області від 03.02.2014 р. № 5004/2042/11 майна та винести постанову про повернення наказу господарського суду Волинської області від 03.02.2014 р. № 5004/2042/11 Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в рамках виконавчого провадження № 42221135; на час розгляду скарги зупинити стягнення на підставі наказу господарського суду Волинської області від 03.02.2014 р. № 5004/2042/11.

Вказана заява обгрунтована тим, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження, винесеної 26.02.2014 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, відкрито виконавче провадження №42221135 з виконання наказу господарського суду Волинської області № 5004/2042/11 виданого 03.02.2014 року. При цьому, заявник зазначає, що перелік майна та його характеристики, що наведені в наказі господарського суду Волинської області № 5004/2042/11 відповідають технічним паспортам, виготовленим Волинським обласним бюро технічної інвентаризації ще у 2001-2003 роках, тобто 13-15 років назад. Однак, у 2016 році в результаті проведеної на замовлення балансоутримувача нерухомого майна технічної інвентаризації зазначених приміщень, що є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки № 236 від 27.01.2006 р. та розташованого за адресою: м.Луцьк, вул.Володимирська, 57А, встановлено зміну технічних характеристик, реальних площ та конфігурацій зазначеного майна. Також зазначає, що згідно довідки ТОВ БТІМ № 35-К від 26.02.2016 р. всі будівлі можуть бути об'єднані в комплекс будівель та споруд за адресою: м.Луцьк, вул.Володимирська, 57А, заг. пл.12926, 5 кв.м. Зазначене, на думку заявника, свідчить про те, що станом на лютий 2016 р. об'єкту нерухомого майна, який був предметом іпотеки за Договором іпотеки № 236 від 27.01.2006 р. та на яке було звернуте стягнення рішенням господарського суду Волинської області від 16.01.2014 р. вже не існує.

Крім того, зауважує, що 09.03.2016 року ТзОВ "Поларт-Інвест" було повідомлено Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відсутність майна, визначеного виконавчим документом, та надано матеріали технічної інвентаризації будівель по вул.Володимирській, 57А, проведеної у 2001-2003 роках, а також матеріали інвентаризації обєкту за цією ж адресою станом на лютий 2016 року.

Проте, як зазначає заявник, всупереч вимог п.п. 6 ч.1 та ч.ч. 2, 4 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", органом виконання судових рішень не було складено Акт про відсутність майна та не було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, що є підставою згідно ч.2 ст.82 Закону України "Про виконавче провадження" для оскарження рішення, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються дані вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги на бездіяльність державного виконавця та зобов'язання здійснити певні дії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, іх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Стаття 115 Господарського процесуального кодексу України визначає, що рішення господарського суду, які набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Нормами ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Статтею 17 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, зокрема, судових наказів.

Згідно з ч.1 ст.27 Закону "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення, державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

26.02.2014 року Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 42221135) з примусового виконання зазначеного вище наказу господарського суду Волинської області (т.1, а.с.46-47).

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів, що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх в добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, передбачено Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5.

У відповідності до вимог ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", п.4.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень органом ДВС у виконавчому провадженні № 42221135 було проведено опис та арешт майна згідно з переліком у виконавчому документі за адресою м.Луцьк, вул.Володимирська 57а, про що складено Акт опису та арешту майна від 15.08.2014 року (т.11, а.с.53-55).

Як встановлено судами обох інстанцій, при здійсненні опису та арешту майна від представника боржника, а саме, його директора, будь-яких зауважень та заяв не надходило. Виконавчі дії, які полягали в описі та арешті нерухомого майна, на яке рішенням господарського суду звернено стягнення, боржником не оскаржувались.

Тобто, майно, на яке звернено стягнення згідно з виконавчим документом є в наявності, що підтверджено Актом опису та арешту майна від 15.08.2014 року у ВП № 42221135, а тому виконання рішення повинно відбуватись у встановленому законодавством порядку.

Отже, враховуючи наявність Акту опису та арешту майна від 15.08.2014 року, твердження боржника/скаржника щодо бездіяльності органу ДВС є безпідставними та необґрунтованими.

Разом з тим, ч.8 ст.54 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з врахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Згідно ст.5 Закону України "Про іпотеку" іпотека поширюється на частину об'єкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі, була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про іпотеку", іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При користуванні предметом іпотеки іпотекодавець повинен не припускати погіршення стану предмета іпотеки та зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації (зносу).

Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки.

В ході розгляду даної скарги судом не було встановлено про надання стягувачем боржнику дозволу на реконструкцію чи здійснення капітального ремонту обєктів нерухомого майна.

Як зазначено в п.4.4.6. Постанови пленуму ВГСУ від 24.11.2014 року № 1 розглядаючи позовні вимоги іпотекодержателя щодо звернення стягнення на реконструйований (добудований) предмет іпотеки, господарським судам необхідно враховувати приписи частини третьої ст.5 Закону України "Про іпотеку", відповідно до якої іпотека поширюється на частину об'єкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

Слід зазначити, що відповідно до ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Згідно ч.1 ст.3 цього ж Закону однією з засад державної реєстрації прав є обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цьогс Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, речові права на об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.

Відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі зміни відомостей про об'єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

З наявних матеріалів справи вбачається, що рішення господарського суду Волинської області від 16.01.2014 року у справі № 5004/2042/11, відповідно до якого в рахунок погашення заборгованості ТОВ "ВКФ "Луцьккондитер" перед ПАТ "Промінвестбанк" за кредитним договором № 4-4 від 27.01.2006 року в сумі 45380000,61 грн. звернено стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки № 236 від 27.01.2006 року, яке знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Володимирська, 57-а та належить ТОВ "Поларт- Інвест", винесено з врахуванням листа-відповіді № 10 від 08.01.2014 року КП "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна (№ 16162460 від 15.01.2014 року), відповідно до яких право власності на вказане нерухоме майно, зареєстроване за ТОВ "Поларт-Інвест".

У зазначеній вище Інформаційній довідці, виданій КП "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" на вимогу суду у справі № 5004/2042/11, технічні характеристики (площа) нерухомого майна, на яке звернено стягнення рішенням господарського суду Волинської області від 16.01.2014 року повністю співпадають із площами, зазначеними в іпотечному договорі.

Крім того, станом на даний момент відповідно до Інформаційної довідки № 60791393 від 07.06.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (т.11, а.с.5-12) площа (технічні характеристики) об'єктів нерухомого майна, на які зверенено стягнення згідно з рішенням господарського суду Волинської області від 16.01.2014 року у справі № 5004/2042/14 не змінилась та повністю відповідає як іпотечному договору, так і вказаному вище рішенню суду.

Довідка про можливість об'єднання № 95-К від 26.02.2016 року, видана ОВ "БТІ М", (т.10, а.с.229-230), на яку ТОВ "Поларт-Інвест" посилається в своїй скарзі, не впливає і не може вплинути на примусове виконання наказу господарського суду Волинської області № 5004/2042/11-1 від 03.02.2014 року.

Враховуючи все вищевикладене, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для зупинення стягнення на підставі наказу господарського суду Волинської області № 5004/2042/11-1 від 03.02.2014 року.

Як вбачається з долучених державним виконавцем матеріалів виконавчого провадження, в ході виконання вказаного виконавчого провадження державним виконавцем на підставі ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" 15.08.2014 року складено акт опису та арешту майна боржника (т.11, а.с. 39-41), згідно якого описано на накладено арешт на 16 одиниць об'єктів нерухомого майна, на які необхідно звернути стягнення згідно виконавчого документу. При цьому, площа описаних об'єктів відповідає площі, зазначеній у виконавчому документі.

Згідно вказаного акту опису та арешту майна боржника при здійсненні опису були присутні поняті, представник стягувача ОСОБА_5, представник боржника ОСОБА_6

Майно на відповідальне зберігання прийняв ОСОБА_6, якому під особистий підпис роз'яснено, що на описане майно накладено арешт, вказане майно заборонено відчужувати, пошкоджувати. Копію акту опису та арешту майна боржника від 15.08.2014 року представником боржника отримано при його складанні.

Зауважень та заяв до змісту акту не надходило, зазначений акт опису та арешту чи окремі його положення сторонами у встановлені Законом терміни не оскаржувались.

Також, відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі зміни відомостей про об'єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

Натомість, згідно наданих стягувачем доказів, а саме, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 07.06.2016 за № 60791393 встановлено, що площа (технічні характеристики) об'єктів нерухомого майна, на які звернено стягнення згідно з рішенням господарського суду Волинської області від 16.01.2014 у справі № 5004/2042/14, не змінились та відповідають іпотечному договору, та акту опису та арешту майна боржника від 15.08.2014 року.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено наявність описаного майна боржника як на момент складення Акту опису та арешту від 15.08.2014 р., так і на даний момент, а тому в державного виконавця відсутні правові підстави для винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки останній діяв в порядку та у спосіб, визначених Законом України "Про виконавче провадження". Водночас, боржником у розумінні вимог ст.ст. 32-34 ГПК України не було доведено та не подано будь-яких доказів щодо прав третіх осіб на дане майно.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ТОВ "Поларт-Інвест" на бездіяльність державного виконавця та зобов'язання здійснити певні дії.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Волинської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ТОВ "Поларт-Інвест" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Волинської області від 29.06.2016 року у справі №5004/2042/11 - залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Огороднік К.М.