ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року Справа № 11-29/176-07-4002
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Бондар С.В. (доповідач),
суддівВасищака І.М., Студенця В.І.,
розглянувши матеріали касаційної скарги за участю представників: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені М.О. Посмітного" від позивача: Тюхтій М.П.; Клименко Є.Н. від відповідача 1: Дорошенко С.О. від відповідача 2: не з'явились від прокуратури: не з'явились від ВДВС: не з'явились
на ухвалуГосподарського суду Одеської області від 02.03.2016 року
та постановуОдеського апеляційного господарського суду від 10.05.2016 року
за скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені М.О. Посмітного" (вх.№2-1563/15 від 25.03.2015 року)
на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області
у справі№ 11-29/176-07-4002
за позовомПівденного регіонального виробничо-комерційного відділу концерну "Украгротехсервіс"
до1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені М.О. Посмітного", 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Дукла"
провизнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння
та за зустрічним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені М.О. Посмітного"
до Південного регіонального виробничо-комерційного відділу концерну "Украгротехсервіс",
за участюпрокуратури Одеської області,
прозобов'язання до вчинення певних дій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.06.2007 року позов "Украгротехсервіс" (далі позивач) задоволено частково, визнано за останнім право власності на приплід корів в кількості 189 голів та овець в кількості 883 голів, вилучено з ТОВ "Агрофірма ім. М.О. Посмітного" (далі відповідач 1) та передано позивачу овець в кількості 883 голів, вилучено з ТОВ "Дукла" (далі відповідач 2) та передано позивачу приплід корів в кількості 189 голів та молоко в кількості 591,4 тон., в решті позову відмовлено. В зустрічному позові відповідача 1 відмовлено повністю.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04.09.2007 року апеляційну скаргу позивача задоволено частково, рішення господарського суду Одеської області від 22.06.2007 року змінено, позов задоволено частково, визнано право власності позивача на молоко в кількості 844,8 тон, що знаходиться у відповідача 1, вилучено у відповідача 1 та передано позивачу молоко в кількості 844,8 тон. Апеляційні скарги відповідачів залишені без задоволення. В решті частині рішення залишено без змін.

06.09.2007 року на виконання зазначених судових рішень, місцевим господарським судом видані 3 накази, а саме про:

-вилучення у відповідача 1 та передачу позивачу овець в кількості 883 голів;

-вилучення у відповідача 1 та передачу позивачу молока в кількості 844,8 тон.

-вилучення у відповідача 2 та передачу позивачу приплоду корів в кількості 189 голів та молока в кількості 591,4 тон;

Постановою Вищого господарського суду України від 19.08.2008 року постанову суду апеляційної інстанції від 04.09.2007 року залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.02.2015 року було задоволено заяву позивача про зміну способу виконання рішення суду у даній справі.

На підставі вказаної ухвали з відповідача 1 підлягали стягненню грошові кошти в сумі 4 224 000 грн. - вартість неповернутого майна (молока) та грошові кошти в сумі 2 629 000 грн. - вартість не повернутого майна (овець).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19.03.2015 року ухвалу Господарського суду Одеської області залишено без змін.

03.03.2015 року Старшим державним виконавцем Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції в Одеській області (далі ВДВС) прийнята Постанова про відкриття виконавчого провадження № 46717830 з виконання наказу № 11-29/176-17-4002 виданого 25.02.2015 року Господарським судом Одеської області про стягнення з відповідача 1 на користь позивача грошових коштів в сумі 4 224 000 грн. - вартість неповернутого майна (молока) та грошові кошти в сумі 262 900 грн. - вартість не повернутого майна (овець) (далі Постанова).

До матеріалів (а.с. 103) залучено копію постанови від 10.03.2015 року, якою були внесені зміни до Постанови та викладено резолютивну частину Постанови в наступній редакції: стягнення з відповідача 1 на користь позивача грошові кошти в сумі 4 224 000 грн. - вартість неповернутого майна (молока) та грошові кошти в сумі 2 629 000 грн. - вартість не повернутого майна (овець).

25.03.2015 року відповідач 1 звернувся до Господарського суду Одеської області зі скаргою на дії ВДВС, в якій просив визнати незаконною та скасувати Постанову.

В своїй скарзі відповідач 1 посилався на ту обставину, що при прийнятті постанови порушені підпункт 1.5.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.03.2016 року в задоволенні скарги відповідача 1 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.05.2016 року апеляційну скаргу відповідача 1 залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.03.2016 року залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями відповідач 1 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.03.2016 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.05.2016 року прийняті у даній справі та задовольнити скаргу відповідача 1, яку подано ним на дії ВДВС та визнати незаконною і скасувати Постанову.

В своїй касаційній скарзі відповідач 1 зазначає, що при прийнятті оскаржуваних рішень судами невірно застосоване діюче законодавство.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представників позивача та відповідача 1, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування норм діючого законодавства, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як зазначено вище, ВДВС прийнято Постанову від 03.03.2015 року на підставі наказу, який виданий у даній справі, в зв'язку з задоволенням клопотання позивача про зміну порядку та способу виконання рішення - ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.02.2015 року (у подальшому залишена без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19.03.2015 року).

04.06.2015 року Вищим господарським судом України прийнята постанова, якою ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.02.2015 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.03.2015 року було скасовано, а справу направлено на новий розгляд заяви позивача про зміну способу виконання рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон) виконавче провадження закінчується з підстав передбачених ст. 49 Закону - виконавче провадження підлягає закінченню у разі: скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи) на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (п.4 ч. 1 ст. 49).

Станом на 02.03.2016 року (день прийняття оскаржуваної ухвали Господарським судом Одеської області про відмову в задоволенні скарги відповідача 1) ухвала суду від 25.02.2015 року на підставі якої було видано наказ про зміну порядку та способу виконання рішення, а також постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.03.2015 року було скасовано.

При розгляді скарги відповідача 1 судами не було встановлено чи закінчено виконавче провадження № 46717830 з підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону.

Враховуючи викладене, судові рішення прийняті за результатами розгляду заяви відповідача 1 підлягають скасуванню, а матеріли направленню на новий розгляд.

При новому розгляді заяви відповідача 1 судам необхідно з'ясувати чи було закінчено виконавче провадження № 46717830 з підстав передбачених п.4 ч.1 ст. 49 Закону.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені М.О. Посмітного" задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.03.2016 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.05.2016 року прийняті у справі № 11-29/176-07-4002 скасувати.

3.Матеріали оскарження № 11-29/176-07-4002 направити до Господарського суду Одеської області для повторного розгляду.

Головуючий С.В.Бондар

Судді І.М.Васищак

В.І.Студенця