ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 р. Справа № 909/428/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А., секретар судового засідання Кучма І. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Швидкий світ", вул. Рудненська, 8,м. Львів, 79052

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Мізунь" вул. Ровенька, 1,с. Новий Мізунь, Долинський район, Івано-Франківська область,77543

про стягнення заборгованості в сумі 494 939,55 грн., з яких 400757,50грн. основного боргу , 94182,05грн. пені збитків та 3% річних.

за участю

Від позивача: ОСОБА_1 ( довіреність №907 від 1.07.16)-представник; ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 від 10.07.2001р)- директор;

від відповідача: не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Швидкий світ" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мізунь" про стягнення заборгованості в сумі 494 939,55 грн. Ухвалою суду від 25.05.16р. порушено провадження у справі. В порядку ст.77 ГПК України, розгляд справи неодноразово було відкладено.

Представник позивача, в судовому засіданні, подав суду клопотання про долучення копій документів ( вх.10339/16 від 21.07.2016року) та подав суду клопотання про зменшення позовних вимог ( вх. 7400/16 від 21.07.2016року) відповідно до якого відповідач частково погасив основний борг в розмірі 25000грн. (платіжне доручення №460 від 18 травня 2016року), крім того, позивач провів перерахунок суми штрафних санкцій, відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача 489831,38грн. заборгованості, з них: 375757,50грн. основний борг, 83083,89грн. пені, 23344,81грн. інфляційних збитків та 7645,18грн. 3% річних. Представник позивача, в судовому засіданні, позовні вимоги (зменшені) підтримав.

Враховуючи правила ст.22 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких позивач, до прийняття рішення по справі, має право збільшити або зменшити розмір позовних вимог, суд прийняв до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог, а спір вирішується, виходячи зі зменшеної ціни позову.

При цьому, суд бере до уваги п.3.10. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.11р., в якому зазначено, що в разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір. При цьому, будь-які підстави припинення провадження у справі, в частині зменшення позовних вимог, у господарського суду відсутні.

Відповідач свого представника в судові засідання не направляв, вимог ухвал суду від 25.05.2016року, від 07.06.2016року, від 16.06.2016року, від 14.07.2016року не виконав. Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18, в разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки вся поштова кореспонденція надсилалася відповідачу за його юридичною адресою, суд вважає, що останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

За таких обставин, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, враховуючи той факт, що відповідач відповідно до вимог чинного законодавства, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності відповідача за матеріалами справи, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд, встановив наступне.

06.07.2015року ТзОВ "Швидкий світ" (перевізник) та ТзОВ "Мізунь". (експедитор) укладено договір перевезення вантажу (далі договір), відповідно до умов якого перевізник бере на себе зобов'язання доставити автомобільним транспортом довірений йому замовником вантаж у міжміському, міжнародному сполученні (згідно заявки на транспортні послуги) до місця призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (вантажоодержувачеві), а замовник зобов'язується сплатити провізну плату за надані перевізником транспортні послуги відповідно до умов цього говору.

Перевізник здійснює перевезення вантажу на підставі письмових заявок на перевезення (надалі-Заявка), що надаються замовником за формою встановленою в Додатку №1 до цього Договору. 2.1.1 Заявка повинна містити наступну інформацію: найменування вантажу; вид, кількість транспортних засобів їх вантажопід'ємність; вантаж/обсяг вантажу; тара та/або упаковка; дату, час та адресу місця відправлення; дату, час та адресу місця призначення; маршрут перевезення; ціну, вартість вантажу; перевізну плату; повне найменування вантажоодержувача та необхідну інформацію про нього; умови транспортування вантажу.

Прийняття перевізником заявки замовника свідчить про згоду перевізника здійснити перевезення вантажу на умовах , викладених у заявці. Заявка на перевезення вантажу може бути подана факсимільним, електронним способом за умови збереження всіх необхідних відомостей. Заявка вважається прийнятою в момент підписання і скріплення печаткою уповноваженої особи перевізника

Передача вантажу для перевезення у місці відправки здійснюється при наявності у представника (водія) перевізника наступних документів: копія відповідної заявки на перевезення; документ, який посвідчує особу (паспорт, посвідчення водія); технічний паспорт на транспортний засіб; дорожній лист, засвідчений печаткою перевізника.

У відповідності до пункту 4.1.9. Договору, замовник зобов'язується вчасно сплатити перевізнику вартість транспортних послуг відповідно до умов Договору.

Рахунок-фактура повинна бути сплачена замовником протягом 30 банківських днів після отримання Замовником належним чином оформлених оригіналів: рахунка-фактури виконавця, податкової накладної та товарно-транспортної накладної, видаткової накладної .

Відповідно до п.5.3 договору сплата грошової суми за кожне перевезення здійснюється замовником на підставі рахунка-фактури і акту виконаних робіт. Підставою для виставлення рахунку фактури є підписання акту виконаних робіт.

На доказ виконаних робіт позивач подав суду:

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 5259 згідно рахунку №5233 від 09.12.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 4992 згідно рахунку №4966 від 02.12.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 4851 згідно рахунку № 4799 від 27.11.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) №4760 згідно рахунку № 4740 від 25.11.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 4536 згідно рахунку № 4460 від 18.11.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 4719згідно рахунку № 4715 від 23.11.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 4492 згідно рахунку № 4468 від 15.11.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 4374 згідно рахунку № 4316 від 11.11.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 4285 згідно рахунку № 4237 від 09.11.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 4260 згідно рахунку № 4204 від 07.11.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 4212 згідно рахунку № 4194 від 05.11.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) №3844 згідно рахунку № 3802 від 25.10.2016року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 3125 згідно рахунку № 3080 від 02.10.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 30390 згідно рахунку № 3087 від 30.09.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 3085 згідно рахунку № 3079 від 30.09.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 3075 згідно рахунку № 3078 від 28.09.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 3074 згідно рахунку № 3077 від 26.09.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 2967 згідно рахунку № 2968 від 24.09.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 2717 згідно рахунку № 2699 від 19.09.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) №2498 згідно рахунку № 2469 від 11.09.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) №2482 згідно рахунку № 2470 від 10.09.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 2553 згідно рахунку № 2554 від 09.09.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) №2340 згідно рахунку № 2336 від 03.09.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 2208 згідно рахунку № 2209 від 31.08.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) №2098 згідно рахунку № 2091 від 26.08.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 1992 згідно рахунку № 1921 від 21.08.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 1930 згідно рахунку № 1901 від 18.08.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) №1926 згідно рахунку № 1893 від 17.08.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 1853 згідно рахунку № 1843 від 17.08.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) №2013 згідно рахунку № 2007 від 16.08.2-015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 1587 згідно рахунку № 1561 від 08.08.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 1397 згідно рахунку № 1367 від 31.07.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) № 1380 згідно рахунку № 1364 від 30.07.2015року

акт здачі прийняття наданих послуг ( виконаних робіт) №1360 згідно рахунку № 1358 від 29.07.2015року.

На виконання умов договору позивач згідно вищевказаних акти здачі прийняття наданих послуг надав послуги перевезення на загальну суму 400757,50грн. Станом на день подання позову до суду (19.02.2016року) за відповідачем існувала заборгованість в розмірі 400757,50грн., 18.05.2016 року позивач проплатив частину заборгованості в розмірі 25000грн.

Пункт 6.3.2. Договору встановлює, що у випадку прострочення оплати за надані послуги замовник сплачує перевізнику неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від «сплаченої суми за кожен день прострочення платежу. Враховуючи вищевказаний пункт договору позивач провів нарахування відповідачу 83083,89грн. пені.

В силу положень ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач провів нарахування відповідачу 23344,81грн. інфляційних збитків та 7645,18грн. 3% річних.

Позивач відповідно до п.7.1 договору направляв відповідачу претензію - вимогу № 04/12Б від 04.12.2015року у якій проси відповідача в 5-денний строк погасити заборгованість.

Однак, матеріали справи не містять відповіді відповідача на претензію та доказів сплати заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги ґрунтуються на умовах договору № 079-2015 від 06.07.2015року на перевезення вантажу.

Договір № 079-2015 від 06.07.2015року укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобовязується доставити ввірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення і видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві).

Згідно ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організовувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням. Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов'язки експедитора виконуються перевізником.

Згідно ст. 931 ЦК України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" клієнт зобов'язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Нормою ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Більше того, як вказує ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Факт надання відповідачем вищезгаданих послуг на суму 400757,50грн. підтверджено в якості належного та допустимого доказу актами здачі-прийняття наданих послуг (виконаних робіт), які містяться в матеріалах справи та засвідчують їх прийняття відповідачем наданих експедитором послуг без зауважень та згоду ТзОВ "Мізунь" з сумою послуг, які виставлені до оплати в рахунках на оплату.

Вказані акти містять обовязкові реквізити та скріплені печаткою ТОВ ТзОВ "Мізунь".

Більше того, в актах здачі-прийняття наданих послуг (виконаних робіт) зазначено, що "виконавцем були надані замовнику послуги та всі, належним чином оформлені документи у відповідності з умовами договору №079-2015 від 06.07.2015року та його невід'ємними додатками".

Позивач повідомив про часткову оплати послуг в розмірі 25000грн. надав суду заяву про зменшення позовних вимог.

Зважаючи на те, що відповідачем не надано доказів сплати за надані послуги за договором перевезення у повному обсязі, який визначений сторонами у договорі, вимога про стягнення 375757,50грн. суми основного боргу є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється належним чином проведеним виконанням.

Однак, якщо зобов'язання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов'язки в тому числі передбачені ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України /боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом/.

Враховуючи вище зазначену правову норму, позивачем правомірно нараховано відповідачу, 7645,18грн. - 3% річних, 23344,81грн. - інфляційних втрат, які підлягають стягненню за період та у сумі вказаній позивачем у розрахунку, який визнається судом арифметично вірним.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, за порушення відповідачем строків оплати, відповідно до п.6.3.2 договору позивач нарахував відповідачу пеню, що становить 83083,89грн.

Господарським судом здійснено перевірку поданого позивачем розрахунку пені. Судом встановлено, що позивачем вірно здійснено розрахунок пені, отже до стягнення підлягає 83083,89грн.пені.

З огляду на вимоги ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, на основі вищевказаного, обґрунтованими є позовні вимоги є обґрунтованими, до стягнення з відповідача належить 375 757,50грн. основного боргу, 83 083,89грн. пені, 23344,81грн. інфляційних збитків, 7645,18грн. 3% річних.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України , покласти на відповідача.

Керуючись ст.124 Конституції України, Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, ст.ст. 11, 204, 509, 525, 526, 909, 929 Цивільного кодексу України, cт.ст.173, 179, 193, 307 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Швидкий світ", вул. Рудненська, 8,м. Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мізунь" вул. Ровенька, 1,с. Новий Мізунь, Долинський район, Івано-Франківська область про стягнення 375757,50грн. основного боргу, 83083,89грн. пені, 23344,81грн. інфляційних збитків та 7645,18грн. 3% річних - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мізунь" вул. Ровенька, 1,с. Новий Мізунь, Долинський район, Івано-Франківська область ( код 32149552) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Швидкий світ", вул. Рудненська, 8,м. Львів (КОД )- 375 757,50грн. (триста сімдесят п'ять тисяч сімсот п'ятдесят сім грн. 50коп.) основного боргу, 83 083,89грн. ( вісімдесят три тисячі вісімдесят три грн. 89 коп.) пені, 23 344,81грн. ( двадцять три тисячі триста сорок чотири грн. 81коп.) інфляційних збитків та 7 645,18грн. 3% річних ( сім тисяч шістсот сорок п'ять грн.18коп.) та 7 347,47грн. ( сім тисяч триста сорок сім грн.47коп.).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.07.16

СУДДЯ ШКІНДЕР П.А.