УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01.08.2016Справа № 910/13738/16

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Індіго" (ТДВ "СК "Індіго")

до Приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНГО УКРАЇНА"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 10 670,07 грн.

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що вищенаведена позовна заява № 17507/15 від 23.05.2016 (вх. № 13738/16 від 27.07.2016) і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до вимог ст. 54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Частиною 3 статті 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі, або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затв. Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Позовну заяву № 17507/15 від 23.05.2016 від імені Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Індіго"підписано "Представником за довіреністю" ОСОБА_1.

До позовної заяви № 17507/15 від 23.05.2016 в якості додатку додано копію довіреності № б/н від 01.02.2016, яка належним чином не засвідчена та фактично подана у вигляді ксерокопії. При цьому суд відзначає, що не є доказом засвідчення копій документів належним чином, напис на пакеті документів "прошито та пронумеровано", оскільки даний напис свідчить лише про скріплення (прошиття) певного пакету документів, а не про засвідчення, що дані копії відповідають оригіналу свідчить напис, передбачений пунктом 5.27. Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003).

Оскільки копія наведеної довіреності належним чином не засвідчена, у суду відсутні підстави вважати її у якості доказу виконання позивачем приписів ч. 3 ст. 57 ГПК України.

Як зазначено у абз. 4 п.п. 3.5п. 3 постанови Пленуму Вищого осподарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", позовна заява підлягає поверненню, коли до неї не додано належні документи на підтвердження повноважень особи, що підписала цю заяву як представник позивача в господарському суді (частина третя-шоста статті 28 ГПК України).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 ГПК України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

При цьому, вказана правова норма не ставить обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів в залежність від того чи є у відповідача в наявності ці документи, а містить імперативну норму щодо обов'язковості надіслання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповіднодо п. 2 ч. 2 ст. 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Однак, у якості доказу надіслання на адресу відповідача копії позовної заяви № 17507/15 від 23.05.2016 та доданих до неї документів, позивачем додано до цієї позовної заяви фіскальний чек № 1980 від 25.07.2016 та опис вкладення у цінний лист від 25.07.2016. Проте, з наведеного опису вкладення вбачається направлення поштового відправдення не відповідачу - ПАТ "АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНГО УКРАЇНА", а іншій юридичній особі - ПрАт "СК "ЕйЕмДжи Груп" (02140, м. Київ, вул. Олександра Мишуги, буд. 2, офіс 423) та іншої позовної заяви (№16963/13 від 23.05.2016), ніж та, що подана в суд (№ 17507/15 від 23.05.2016), з іншими документами, ніж ті, що наведено в переліку "додатків" до позовної заяви № 17507/15 від 23.05.2016.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати фіскальний чек № 1980 від 25.07.2016 та опис вкладення у цінний лист від 25.07.2016 в якості належних доказів на підтвердження виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України. Наразі інші докази, які б підтверджували відправлення відповідачеві копії позовної заяви № 17507/15 від 23.05.2016 та доданих до неї документів, - позивачем до даної позовної заяви не додані.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником позову не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України, враховуючи, що приписи ст. 63 ГПК України носять імперативний характер, суд дійшов висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

При цьому судом враховано правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму Вищого осподарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без розгляду.

Суддя О.В.Гумега