ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2016 р.Справа № 922/1875/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків
до Приватного виробничо-комерційного підприємства "Схід", м. Харків
про стягнення 246.040,07 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 довіреність №65 від 22.04.2016р.;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

10.06.2016р. РВФДМУ по Харківській області звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до ПВКП "Схід", у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати в сумі 53.493,80 грн. та пеню в сумі 192.546,27 грн. В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов"язань за договором оренди від 29.07.2005 р. №1786-Н в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів (п. 3.3., п. 5.2. договору), внаслідок чого у період з січня 2014 року по серпень 2015 року у останнього перед позивачем виникла заборгованість з орендної плати, що в свою чергу стало підставою для нарахування пені на підставі п. 5.2. договору, за період з 21.01.2014р. по 11.08.2015р. В якості правових підстав позову вказує на норми ч. 3 ст. 18, ч.ч. 1-3 ст. 19 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна", ст. ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України.

Позивач позов підтримує в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, надав пояснення, у яких підтверджує, що станом на 13.07.2016р. заборгованість відповідача перед позивачем за договором оренди від 29.07.2005 р. № 1786-Н не погашена та становить 53.493,80 грн. основного боргу, пені 192.546,27 грн.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, відзиву на позов та витребуваних судом документів не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві та повідомлення про неможливість вручення відповідного поштового відправлення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд установив наступне.

Між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (орендодавець) та приватним виробничо-комерційним підприємством «Схід» (орендар) було укладено Договір оренди від 29.07.2005 р. №1786-Н (т.І а.с.10-12), відповідно п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: вбудовані нежитлові приміщення, які розташовані на 1-му поверсі 2-поверхового учбового корпусу (літ. «В-2») (майно), загальною площею 114,7 кв.м, за адресою: м. Харків, вул.. Клочківська, 5. Майно знаходиться на балансі Харківського професійного ліцею звязку (балансоутримувач).

Майно, що є предметом вказаного Договору, було передано відповідачеві, згідно з актом приймання-передачі від 29.07.2005р. (т. І а.с. 13).

Згідно п. 3.1. Договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 р. № 786, зі змінами і станові без ПДВ за базовий місяць розрахунку червень 2005р. у сумі 1.062,10 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - липень 2005р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за липень 2005р.

Додатковою угодою № 1 від 28.05.2007р. внесені зміни до пункту 3.1 Договору, а саме орендна плата за базовий місяць перерахунку оренди грудень 2006 року 1.661,54 грн. (місяць, рік). Орендна плата за перший місяць оренди з перерахунком січень 2007 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць перерахунку на індекс інфляції за січень 2007 року (місяць, рік)» (розрахованого згідно з додатком №1 до цієї додаткової угоди). Різниця по сплаті орендної плати, що виникне в наслідок зміни орендної ставки, за період з 01.01.2007р. до моменту набрання чинності цієї додатковою угодою, повинна бути сплачена Орендарем протягом місяця після її підписання. Також додатковими угодами продовжувався строк дії договору оренди від 29.07.2005р. № 1786-Н.

Згідно п. 5.2. орендар зобов"язався своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Пунктом 10.1 Договору визначено, що договір діє з 29.07.2005р. до 29.06.2006р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.02.2014р. Договір оренди від 29.07.2005р. № 1786-Н було розірвано (т. І а. с. 27-29).

Як стверджує позивач у позовній заяві, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань за договором оренди від 29.07.2005р. № 1786-Н в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів (п. 3.5., п. 5.2. договору), у останнього за період з січня 2014 року по серпень 2015 року перед позивачем утворилася заборгованість з орендної плати в сумі 53.493,80 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України передбачено строк (термін) виконання зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до п.3, ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що позивачем правомірно нарахована відповідачеві сума орендної плати у розмірі 53.493,80 грн. Тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

В частині стягнення пені суд виходить з наступного.

При укладенні договору оренди сторони в пункті 3.5. передбачили, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає стягненню до державного бюджету з урахуванням пені в розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Проте, згідно ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Так згідно з преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності. Дія цього Закону не поширюється на порядок нарахування та сплати пені, штрафних та фінансових санкцій за несвоєчасну сплату податків, податкового кредиту та інших платежів до бюджетів усіх рівнів і позабюджетних фондів, передбачених чинним законодавством України, а також на відносини, що стосуються відповідальності суб'єктів переказу грошей через платіжні системи.

З аналізу зазначеного положення витікає, що Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" не розповсюджується на податки та обов'язкові платежі та збори, якими не є орендна плата, при цьому дія закону в частині відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань розповсюджується на договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів, тобто розповсюджується на спірні правовідносини.

Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Такої ж позиції дотримується Верховний суд України в постановах № 25/187 від 24.10.2011 р., № 5002-2/5109-2010 від 07.11.2011 р.

Згідно розрахунку пені здійсненого судом з урахуванням розміру облікової ставки НБУ сума пені, яка підлягає нарахуванню відповідачеві становить 40.421,34 грн.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення пені є законними і обґрунтованими в частині 40.421,34 грн., в решті пені (152.124,93 грн.) позовні вимоги не відповідають приписам Закону і тому задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на позивача та відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи надану позивачеві відстрочку по сплаті судового збору відповідні суми підлягають стягненню на користь державного бюджету - з відповідача 1,5% від 93.915,14 грн., що становить 1.408,72 грн. та 1,5% з позивача від суми 152.124,93 грн., що становить 2.281,87 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 785 ЦК України, ст.ст. 20, 193 ГК України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного виробничо-комерційного підприємства "Схід" (61022, м. Харків, вул. Клочківська, 5, код 30427207) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (61024 м. Харків, вул. Гуданова, б.18, одержувач - УДКСУ у Дзержинському районі м. Харкова, код одержувача - 37999654, установа банку одержувача - ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, р/р 0003) заборгованість з орендної плати у сумі 53.493,80 грн., пеню в сумі 40.421,34 грн.

3. В частині стягнення пені в сумі 152.124,93 грн. в задоволенні позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з приватного виробничо-комерційного підприємства "Схід" (61022, м. Харків, вул. Клочківська, 5, код 30427207) на користь державного бюджету України (одержувач - УДКС у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області, код одержувача 37999654, банк одержувача - ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011, р/р 3003) судовий збір у сумі 1.408,72 грн.

5. Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (61024 м. Харків, вул. Гуданова, б.18, одержувач - УДКСУ у Дзержинському районі м. Харкова, код одержувача - 37999654, установа банку одержувача - ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, р/р 0003) на користь державного бюджету України (одержувач - УДКС у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області, код одержувача 37999654, банк одержувача - ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011, р/р 3003) судовий збір у сумі 2.281,87грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.08.2016 р.

Суддя ОСОБА_2

/Справа № 922/1875/16/