ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року Справа № 905/1604/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Самусенко С.С.,

Татькова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну

скаргу Селянського фермерського господарства "Артеміда"

на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26 квітня 2016 року

та на рішення господарського суду Донецької області від 21 жовтня 2015 року

у справі № 905/1604/15

господарського суду Донецької області

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ"

до Селянського фермерського господарства "Артеміда"

про стягнення 3 757 450,08 грн.

за участю представників

позивача Коротун О.М.

відповідача - Колосар М.Є.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Український фінансовий світ" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Селянського (фермерського) господарства "Артеміда" про стягнення заборгованості за кредитним договором № 008/773-Кл від 24 квітня 2008 року у розмірі 3 757 450,08 грн., з яких: 2 720 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 1 037 450,08 грн. - заборгованість за відсотками.

Рішенням господарського суду Донецької області від 21 жовтня 2015 року (суддя Уханьова О.О.) залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26 квітня 2016 року (судді Дучал Н.М., Агапов О.Л., Малашкевич С.А.) у справі № 905/1604/15 позов Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" до Селянського (фермерського) господарства "Артеміда" про стягнення 3 757 450,08 грн. задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Селянського (фермерського) господарства "Артеміда" на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" 2 720 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 1 037 450,08 грн. - заборгованість зі сплати відсотків.

Не погодившись з зазначеними рішенням та постановою Селянське фермерське господарство "Артеміда" звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 21 жовтня 2015 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26 квітня 2016 року скасувати а справу передати на новий розгляду до господарського суду Донецької області.

В обґрунтування зазначених вимог заявник касаційної скарги посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем заявлено та не спростовано відповідачем, що 24 квітня 2008 року між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Український фінансовий світ" (банк) та Селянським (фермерським) господарством "Артеміда (позичальник) був укладений кредитний договір № 008/773-Кл на відкриття кредитної лінії.

Надані відомості із програмного комплексу (Система автоматизації Банку) підтверджують, що в операційній системі Банку обліковується інформація резервного накопичування відносно клієнта СФГ "Артеміда" за кредитним договором № 008/773-Кл від 24 квітня 2008 року на суму 2 720 000,00 грн. зі строком користування з 24 квітня 2008 року по 04 травня 2014 року, із застосуванням ставки 23,00000000 %.

З Інформації з системи автоматизації банку ПАТ "КБ "УФС" щодо умов кредитного договору в програмному комплексі ПАТ "КБ "УФС" Scrooge за кредитним договором № 008/773-Кл від 24 квітня 2008 року (Селянське (фермерське) господарство "Артеміда) судами встановлено, що в період з 24 квітня 2008 року по 08 травня 2013 року сторонами неодноразово вносились зміни до умов вищезазначеного договору, зокрема, щодо продовження терміну користування кредитом та зміни розміру відсоткової ставки.

У кінцевій редакції договору (додаткова угода від 08 травня 2013 року) сторонами визначено кінцевий термін повернення кредиту - 04 травня 2014 року, відсоткова ставка за користування кредитом залишена в розмірі 23% річних, яка обумовлена сторонами в наведеному розмірі (шляхом зменшення) в додатковій угоді від 31 травня 2011 року.

Відповідно до акту від 10 вересня 2014 року про проведення перевірки організації захисту електронних банківських документів з використанням засобів захисту інформації Національного банку України у ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ", що затверджений Начальником Центральної розрахункової Національного банку України, під час перевірки недоліків в діяльності банку щодо організації захисту електронних банківських документів не виявлено, вимоги нормативно-правових актів Національного банку України виконуються.

Постановою Правління Національного банку України № 717 від 10 листопада 2014 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "КБ "Український фінансовий світ" прийнято рішення: відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ "КБ "Український фінансовий світ", про що винесена постанова № 717 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "КБ "Український фінансовий світ".

Згідно з Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 119 від 13 листопада 2014 року "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ " Український фінансовий світ " та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "КБ" Український фінансовий світ" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Гончарова Сергія Івановича строком на 1 рік з 13 листопада 2014 року по 12 листопада 2015 року включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 201 від 05 листопада 2015 року продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ "КБ "Український фінансовий світ" на два роки по 12 листопада 2017 року включно, продовжено повноваження ліквідатора ПАТ "КФ "УФС", визначені статтями 37, 38, 47-51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Оберемку Роману Анатолійовичу на два роки до 12 листопада 2017 року включно.

На підтвердження виконання позивачем зобов'язань за кредитним договором № 008/773-Кл від 24 квітня 2008 року щодо надання кредитних коштів, банком надані виписки з особових рахунків СФГ "Артеміда", довідки про рух коштів за кредитним договором № 008/773-Кл від 24 квітня 2008 року, та завірені копії платіжних доручень:

№8 від 30 квітня 2008 року на суму 473600,00грн.,

№10 від 13 травня 2008 року на суму 13000,00грн.,

№9 від 13 травня 2008 року на суму 420 000,00грн.,

№12 від 16 травня 2008 року на суму 18 384,56грн.,

№11 від 16 травня 2008 року на суму 120 000,00грн.,

№13 від 04 червня 2008 року на суму 150 000,00грн.,

№14 від 11 червня 2008 року на суму 137 640,00грн.,

№16 від 02 липня 2008 року на суму 102 000,00грн.,

№19 від 07 липня 2008 року на суму 4 130,00грн.,

№17 від 07 липня 2008 року на суму 168 000,00грн.,

№18 від 07 липня 2008 року на суму9 103,68грн.,

№20 від 14 липня 2008 року на суму 25 478,10грн.,

№21 від 14 липня 2008 року на суму 171 248,40грн.,

№22 від 21 липня 2008 року на суму 50 000,00грн.,

№23 від 28 липня 2008 року на суму 44 992,17грн.,

№24 від 01 серпня 2008 року на суму 70 000,00грн.,

№25 від 06 серпня 2008 року на суму 50 000,00грн.,

№26 від 07 серпня 2008 року на суму 3 085,95грн.,

№27 від 12 серпня 2008 року на суму 68 937,12грн.,

№28 від 12 серпня 2008 року на суму 11 500,00грн.,

№31 від 22 серпня 2008 року на суму 51 670,50грн.,

№30 від 22 серпня 2008 року на суму 148 329,50грн.,

№33 від 08 вересня 2008 року на суму 175 000,00грн.,

№34 від 12 вересня 2008 року на суму 70 000,00грн.,

№35 від 12 вересня 2008 року на суму 44 988,30 грн.,

№36 від 22 вересня 2008 року на суму 51 400,00грн.,

№37 від 26 вересня 2008 року на суму 21 350,00грн.,

№38 від 30 вересня 2008 року на суму 57 261,70грн.,

з яких вбачається надання Банком кредитних коштів позичальнику в розмірі 2731100,00 грн. на оплату договорів відповідача з його контрагентами.

За змістом ст.ст. 1, 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерській облік та його відображення у відповідних регістрах обліку є належними доказами, які підтверджують проведення господарської операції.

Позивач доводить неналежне виконання позичальником (відповідачем) прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 008/773-Кл від 24 квітня 2008 року, строк повернення кредиту за яким настав 04 травня 2014 року, сума сплаченого відповідачем кредиту склала 11100,00 грн.

Обліковування заборгованості за кредитним договором № 008/773-Кл від 24 квітня 2008 року на рахунках прострочених сум підтверджується банківськими виписками з рахунків відповідача.

Доказів належного та повного виконання позичальником прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 008/773-Кл від 24 квітня 2008 року стосовно повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, відповідачем до справи не надано.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджується, що між сторонами був укладений кредитний договір № 008/773-Кл від 24 квітня 2008 року, що не спростовується сторонами.

За приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

У відповідності до положень Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути документи первинного бухгалтерського обліку та інформація з регістрів бухгалтерського обліку, оформлені у відповідності до вимог зазначеного Закону. За приписами ст. 9 наведеного Закону інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Бухгалтерський облік є процесом виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень ( ст.1 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Внесення відомостей щодо умов кредитування клієнтів та всіх здійснених фінансових операцій до програмного комплексу банку є, окрім іншого, вимогою положення "Про організацію операційної діяльності в банках України", затвердженого Постановою Правління НБУ № 254 від 18 червня 2003 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 559/7880, згідно з п. 4.2. якого, підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи. При цьому, згідно з п. 9.5 Положення № 254 під час здійснення інформаційного забезпечення операційної діяльності Банку реалізується правило "двох рук" (операція не може бути ініційована та виконана одним користувачем системи), проводяться заходи з виявлення викривленої та/або суперечливої інформації, зберігається вся інформація (неможливість ігнорування інформації, що надійшла з будь - якого джерела). Проводиться резервне накопичення та зберігання всієї інформації для забезпечення відновлення роботи банку внаслідок виникнення форс - мажорних обставин або в разі ліквідації банку.

З урахуванням приписів ст.41 Закону України "Про Національний банк України", Постанови Правління Національного банку України від 17 червня 2004 року № 280 "Про затвердження Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, інформація бухгалтерського обліку в банківських установах накопичується та зберігається на відповідних рахунках, повний перелік яких встановлений Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України.

Як зазначалось вище, позивачем до матеріалів справи надані виписки з рахунків обліку за весь період дії кредитного договору, довідку про рух коштів на рахунках відповідача за кредитним договором №008/773-Кл від 24 квітня 2008 року підписані уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Український фінансовий світ", яка у відповідності до ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" здійснює повноваження органів управління банку.

Факт наявності заборгованості СФГ "Артеміда" за кредитним договором № 008/773-Кл від 24 квітня 2008 року, станом на 01 серпня 2015 року, в сумі 2 720 000,00 грн. - за кредитом встановлено судами попередніх інстанцій, підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

З огляду на викладене суди попередніх інстанцій обґрунтовано задовольнили позовні вимоги в частині стягнення суми непогашеного кредиту.

Крім того, у зв'язку з невиконанням прийнятих на себе СФГ "Артеміда" зобов'язань за кредитним договором, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом в сумі 1 037 450,08 грн., з урахуванням часткових оплат.

Відповідач в підтвердження виконання взятих на себе зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом надав до справи платіжні доручення про сплату відсотків за користування кредитом за період з 2008 року по 2014 року на загальну суму 3301434,51 грн. (остання сплата відсотків здійснена платіжним дорученням № 55 від 04 квітня 2014 року на суму 53 133,16 грн., призначення платежу - оплата відсотків згідно договору № 008/773Кл від 24 квітня 2008 року за період з 28 лютого 2014 року по 30 березня 2014 року без ПДВ).

Суд апеляційної інстанції перевірив надані відповідачем докази сплати відсотків за користування кредитом згідно кредитного договору № 008/773Кл від 24 квітня 2008 року, та вірно встановив, що всі платежі згідно наданих відповідачем платіжних доручень враховані банком у виписках з рахунку та довідці про рух коштів за кредитним договором № 008/773Кл від 24 квітня 2008 року.

Суд апеляційної інстанції з пояснень від 15 жовтня 2015 року (т.2 а.с. 2) наданих Банком перевірив розрахунок, яким доведено сплату відповідачем процентів за користування кредитом виходячи з відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 23% річних виходячи з наданих відповідачем сум платежів за платіжними дорученнями, зокрема за 2014 рік.

Крім того, як вірно зазначено судом апеляційної інстанції сплата відповідачем відсотків (про що зазначено у рядку призначення платежу) за користування кредитом в розмірах, що зазначені в платіжних дорученнях, свідчить, що станом на 04 квітня 2014 року кредит сплачений не був, що спростовує доводи відповідача про сплату кредиту ще у 2012 році, та про домовленість між банком та позичальником про розстрочення платежів з відсотків за користування кредитом.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, доводи заявника касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законних та обґрунтованих судових рішень колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає.

З огляду на зазначене. Вищий господарський суд України дійшов висновку, що постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Селянського фермерського господарства "Артеміда" залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26 квітня 2016 року у справі № 905/1604/15 залишити без змін.

Головуючий суддя І. А. Плюшко

Судді С. С. Самусенко

В. І. Татьков