ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2016 р. Справа № 916/534/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: С.В. Таран,

Суддів: Л.О. Будішевської, М.А. Мишкіної,

при секретарі судового засідання О.М. Шитря

за участю представників:

від позивача - участі не брали;

від відповідача (товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер-Юг-XXI")- участі не брали;

від відповідача (ОСОБА_1) -участі не брали;

від відповідача (ОСОБА_2)- участі не брали;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Господарського суду Одеської області від 25.04.2016

у справі №916/534/16

за позовом: ОСОБА_3

до відповідачів:

- товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер-Юг-XXI";

- ОСОБА_1;

- ОСОБА_2:

про визнання недійсним договору купівлі-продажу та повернення майна

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016р. ОСОБА_3 звернувся з позовом до відповідачів: товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер-Юг-XXI" (далі- ТОВ "Лідер-Юг-XXI"), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі (будівель та споруд пункту технічного обслуговування), розташованої на земельній ділянці, яка використовується на умовах договору оренди (які розташовані за адресою: Одеська область, Кодимський район, м. Кодима, вул. Тімірязєва, б.4 Б, загальною площею 939,3 м2) від 14.05.2011, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Лідер-Юг-ХХІ" в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а також про повернення ТОВ "Лідер-Юг-ХХІ" нежитлових будівель, що розташовані за адресою: Одеська обл., Кодимський район, м. Кодима, вул. Тімірязєва, б.4 Б, загальною площею 939,3 м2.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.04.2016 у справі №916/534/16 (суддя С.В. Літвінов) у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 25.04.2016 у справі №916/534/16 скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не вирішено питання про залучення або незалучення до участі у справі третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також тим, що директор товариства здійснив відчуження майна товариства шляхом підроблення документів, зокрема, скаржник зазначає, що засновниками не приймалось рішення, оформлене протоколом №1 від 28.03.2011, про відчуження основних фондів, на підставі якого укладено оспорений договір.

У судовому засіданні 26.07.2016 представники сторін участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 208-212, 219-221).

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лідер-Юг-ХХІ» засноване на підставі рішення загальних зборів учасників №1 від 21.10.2005 та зареєстровано державним реєстратором Виконавчого комітету Одеської міської ради Одеської області 26.10.2005 (а.с.19-23, 31).

Відповідно до пунктів 1.2, 2.2, 7.1 Статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер-Юг-ХХІ», затвердженого протоколом зборів учасників №1 від 21.10.2005 та зареєстрованого державним реєстратором Виконавчого комітету Одеської міської ради 26.10.2005 №0013176 (далі- Статут ТОВ «Лідер-Юг-ХХІ»), для створення і діяльності товариства за рахунок внесків учасників сформовано статутний фонд у розмірі 33200 грн шляхом внесення майна; учасниками товариства є ОСОБА_3 з часткою в статутному капіталі 25%, ОСОБА_4 з часткою в статутному капіталі 25%, ОСОБА_2 з часткою в статутному капіталі 25% та ОСОБА_5 з часткою в статутному капіталі 25% (а.с.24-29).

На даний час позивач є учасником ТОВ «Лідер-Юг-ХХІ» з часткою в статутному капіталі в розмірі 33% (а.с.19-23, 30).

На підставі договору купівлі-продажу від 13.03.2006, посвідченого приватним нотаріусом Кодимського районного нотаріального округу за реєстровим №304, товариством з обмеженою відповідальністю «Лідер-Юг-ХХІ» було придбано нежитлові будівлі та споруди, розташовані в м. Кодима Одеської області по вул. Тімірязева, 4 (а.с. 56).

Згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №10252519 від 30.03.2006 Кодимським районним бюро технічної інвентаризації 30.03.2006 було зареєстровано право власності на вказаний обєкт нерухомого майна за товариством з обмеженою відповідальністю «Лідер-Юг-ХХІ» (а.с. 58).

В подальшому рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Лідер-Юг-ХХІ», оформленим протоколом №1 від 28.03.2011 вирішено: продати ОСОБА_1 будівлі та споруди пункту технічного обслуговування (в подальшому майно)-ремонтна майстерня кам. ракушняк, покрівля шифер, загальною площею 321.1 кв.м, вартістю 17905 грн, позначена на плані літерою «А»; естакада, загальною площею 104 кв.м, вартістю 5799 грн, позначена на плані літерою «а»; склад баня-цегла, покрівля -шифер, загальною площею 90,4 кв.м, вартістю 8541 грн, позначена на плані літерою «Б»; навіс для машин кам. ракушняк, покрівля шифер, загальною площею 107 кв.м, вартістю 9466 грн, позначений на плані літерою «В»; склад, загальною площею 31,3 кв.м, вартістю 1746 грн позначений на плані літерою «Г»; бетонна огорожа, загальною площею 85,5 кв.м, вартістю 4767 грн та бетонна площадка загальною площею 200 кв.м, вартістю 4152 грн, позначені на плані літерою «І», які разом складають загальну площу - 939,3 кв.м, загальною вартістю 52376 грн, розташоване в м. Кодима Одеської області по вул. Тімірязєва, 4, та про надання доручення директору товариства на підписання відповідного договору купівлі-продажу (а.с. 67).

14.05.2011 між товариством з обмеженою відповідальністю "Лідер-Юг-ХХІ" («продавець») та ОСОБА_1 («покупець») укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, розташованої на земельній ділянці, яка використовується на умовах договору оренди (далі- договір від 14.05.2011), за умовами якого продавець продає (передає у власність), а покупець купує (приймає у власність) нежитлову будівлю, яка має такі технічні характеристики: літера "А"-ремонтна майстерня, літера "а"-естакада, літера "Б"-склад-баня, літера "Г"-склад, 1-бетонна огорожа, І-бетонна площадка, загальною площею 939,3 кв.м, площа земельної ділянки-5826 кв.м, залишковою балансовою вартістю 52376 грн, розташована за адресою: Одеська область, Кодимський район, м. Кодима, вул. Тімірязєва, 4б.

Зазначений договір посвідчений нотаріально та пройшов державну реєстрацію (а.с.45, 54-55).

Предметом спору у даній справі є визнання недійсним договору купівлі-продажу від 14.05.2011 з підстав укладення його з перевищення директором ТОВ "Лідер-Юг-ХХІ" повноважень, оскільки протокол №1 від 28.03.2011 містить неправдиві відомості про прийняття загальними зборами рішення щодо відчуження нерухомого майна.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

За положеннями частин першої, другої 1, 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Згідно зі статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно пункту 4 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі, зокрема, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Тобто незалежно від суб'єктного складу, якщо учасник господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то такий спір підвідомчий господарським судам.

Аналіз наведених норм матеріального права з урахуванням положень Статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер-Юг-ХХІ», зважаючи на частку позивача у статутному фонді товариства, дає підстави для висновку, що позивач як учасник товариства, який обґрунтує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, може оспорити договір, вчинений господарським товариством.

Таку правову позицію викладено у пункті 51 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 та у постанові Верховного Суду України від 21.01.2015 по справі №911/2089/14.

Договір, що оспорюється позивачем, за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Загальні положення про купівлю -продаж визначені главою 54 Цивільного кодексу України.

В силу статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Підстави недійсності правочину встановлені статтею 215 Цивільного кодексу України.

Згідно з положеннями цієї статті підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частина друга статті 203 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

За правилами статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обовязків та здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Це положення є гарантією стабільності майнового обороту і загальноприйнятим стандартом у світовій практиці.

Отже, правочини юридична особа вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 Цивільного кодексу України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

Згідно з частиною першою статті 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Тобто наведена норма застосовується, якщо представник має повноваження на вчинення правочину, але вчиняє його з перевищенням обсягу права на здійснення правочину, який встановлено особою, яку він представляє, діючи при цьому в межах закону.

Як вбачається із змісту договору від 14.05.2011 від імені ТОВ «Лідер-Юг-ХХІ» оспорений договір підписаний директором ОСОБА_6, який діяв на підставі Статуту, зареєстрованого державним реєстратором Виконавчого комітету Одеської міської ради 26.10.2005 за №0013176, та протоколу №1 зборів учасників товариства від 28.03.2011.

Управління товариством здійснюють його органи; органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (стаття 97 Цивільного кодексу України).

За системним аналізом норм Цивільного кодексу України (статті 99, 145, 147), Господарського кодексу України (стаття 89), Закону України «Про господарські товариства» (статті 58, 59, 62, 63) виконавчий орган товариства вирішує всі питання, пов'язані з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що є компетенцією загальних зборів учасників товариства або іншого його органу. Здійснюючи управлінську діяльність, виконавчий орган реалізує колективну волю учасників товариства, які є носіями корпоративних прав.

Відповідно до підпункту л пункту 12.5 Статуту ТОВ «Лідер-Юг-ХХІ» вирішення питань про відчуження основних фондів відноситься до виключної компетенції загальних зборів учасників вказаного товариства.

Учасниками товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер-Юг-ХХІ» було реалізовано власні корпоративні права на участь у його управлінні шляхом прийняття загальними зборами рішення, оформленого протоколом №1 від 28.03.2011, про продаж ОСОБА_1 нежитлових приміщень та споруд, вартістю 52376 грн, розташованих у м.Кодима Одеської області по вул. Тімірязєва, 4 та про доручення на підписання відповідного договору купівлі продажу директору товариства.

Вказане рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер-Юг-ХХІ» не оспорено, в передбаченому чинним законодавством порядку не визнано недійсним, правомірність його прийняття не є предметом даного спору, а тому доводи скаржника про підроблення директором товариства протоколу загальних зборів учасників товариства №1 від 28.03.2011 до уваги колегією суддів не приймаються.

Відповідно до статтей 32, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності тих обставин, з якими закон повязує можливість визнання недійсним договору.

За таких обставин, місцевим господарським судом правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення Господарським судом Одеської області норм процесуального права, то колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду зазначає, що господарським судом першої інстанції дійсно не було розглянуто клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб.

Якщо у процесі перегляду справи апеляційним господарським судом буде встановлено, що суд першої інстанції, приймаючи процесуальний документ, не розглянув подані учасниками судового процесу клопотання, то суд апеляційної інстанції повинен самостійно усунути відповідне порушення.

Аналогічну правову позицію викладено в пункті 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №7.

Заява про залучення до участі у справі ОСОБА_4, ОСОБА_5 в якості третіх осіб мотивована тим, що вказані особи є учасниками товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер-Юг-ХХІ». При цьому, заявником не зазначено на стороні позивача, окремого відповідача чи всіх відповідачів мають бути залучені до участі у справі зазначені особи, не обгрунтовано яким саме чином рішення у даній справі може вплинути на їх права та обов'язки.

Відповідно до статті 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі. Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

Колегією суддів враховується викладене у пункті 26 постанови Пленему Верховного Суду України від 06.11.2009 №9, відповідно до якого особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину; нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса.

Правову позицію стосовно того, що немає необхідності залучати до участі у справі всіх учасників товариства навіть при вирішенні спору про визнання недійсним установчих документів господарського товариства, рішень загальних зборів учасників викладено у пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13.

Враховуючи викладене у клопотанні позивача, наведені вище норми права та правові позиції Верховного Суду України, Одеський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для залучення до участі у справі всіх інших учасників «Лідер-Юг-ХХІ».

З огляду на те, що допущене судом першої інстанції порушення норм процесуального права не призвело до прийняття неправильного рішення, а також на те, що інші доводи апелянта щодо порушення Господарським судом Одеської області норм права при прийнятті рішення від 25.04.2016 у справі №916/534/16 не знайшли свого підтвердження, підстав для зміни чи скасування оспореного судового акта колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду не вбачає.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 25.04.2016 у справі №916/534/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний тест постанови складено та підписано 29.07.2016.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя М.А. Мишкіна