донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

26.07.2016р. справа №908/971/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2В, ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4

від позивача:ОСОБА_5, представник за дов. від 09.10.15р. №399
від відповідача:не з"явився

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Ясинівський коксохімічний завод» м. Макіївка, Донецька область

на рішення господарського судуДонецької області
від08.06.2016 року
у справі№ 908/971/16 (суддя Подколзіна Л.Д.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Союзенергомаш» м.Дніпропетровськ
до відповідачаПублічного акціонерного товариства «Ясинівський коксохімічний завод» м. Макіївка, Донецька область
простягнення боргу у розмірі 40 949,99грн., 3% річних у розмірі 3 055,96грн., інфляційних у розмірі 43351,50грн. за договором купівлі-продажу №187/12 від 11.03.2014р.

ВСТАНОВИВ:

21.04.2016р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Союзенергомаш» м.Дніпропетровськ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Ясинівський коксохімічний завод» м.Макіївка, Донецька область про стягнення боргу у розмірі 40 949,99грн., 3% річних у розмірі 3055,96грн., інфляційних у розмірі 43351,50грн. за договором купівлі-продажу №187/12 від 11.03.2014р. (а.с.3-6).

19.05.2016р. позивач надав заяву про збільшення позовних вимог №б/н від 18.05.2016р., в якій просив суд стягнути з борг у розмірі 40 949,99грн., 3% річних у розмірі 3 200,69грн., інфляційних у розмірі 45 208,58грн. за договором купівлі-продажу №187/12 від 11.03.2014р. (а.с.63-65).

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.06.2016р. у даній справі позов задоволений частково (а.с.77-78).

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Ясинівський коксохімічний завод» м.Макіївка, Донецька область на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзенергомаш» м.Дніпропетровськ основний борг в сумі 40949,99грн., 3% річних в розмірі 2981,20грн., інфляцію в сумі 45208,58грн. та судовий збір в сумі 1378грн. В решті позову відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що позивачем доведений факт передачі товару відповідачу та його несплати у встановлені договором терміни, а відтак вимога щодо стягнення боргу є обґрунтованою та документально підтвердженою.

За висновками суду, позивачем розрахунок 3% річних було проведено без дотримання загальних правил (методики) нарахування, а відтак є арифметично не обґрунтованим, тому судом були частково задоволені позовні вимоги щодо стягнення 3% річних у сумі 2981,20грн.

Відповідач, Публічне акціонерне товариство «Ясинівський коксохімічний завод» м.Макіївка, Донецька область звернулося із апеляційною скаргою на зазначене судове рішення, в якій, посилаючись на невірно застосовані норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення господарського суду Донецької області від 08.06.2016р. по справі № 908/971/16 ( а.с. 84-86).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач послався на те, що позивачем не направлено копію позовної заяви із додатками на електрону адресу відповідача.

Також апелянт вказує на те, місцевим судом було проігноровано з невідомих причин клопотання відповідача про зобов»язання позивача надати відповідачу копію позовної заяви із додатком.

Крім того, скаржник вказує на те, що місцевим судом поза увагою була залишена заява відповідача про отримання процесуальних документів в електронному вигляді та такі процесуальні документи не надіслані відповідачу у встановленому порядку.

Апелянт також вважає, що судом безпідставно відхилено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв"язку з розглядом заяви відповідача у Донецькій Торгово-промисловій палаті про засвідчення форс-мажорних обставин при виконанні договору №187/12 від 11.03.2014р.

Позивач у судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги, просив суд залишити її без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався.

Відповідно до частини другої статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Союзенергомаш» м.Дніпропетровськ є юридичною особою (ідентифікаційний код 38141333), що підтверджено випискою з ЄДР та Статутом (а.с. 14, 22-39).

Відповідач, Публічне акціонерне товариство «Ясинівський коксохімічний завод» м.Макіївка, Донецька область є юридичною особою (ідентифікаційний код 00191035), що підтверджено випискою з ЄДР (а.с. 56).

11.03.2014р. сторонами було укладено договір купівлі-продажу №187/12, за умовами якого позивач (продавець) зобов»язався поставити, а відповідач (покупець) прийняти і оплатити продукцію виробничо-технічного призначення (далі товар). Найменування і кількість товару, рік випуску і виробник товару, код УКТ ВЄД на підакцизний товар і товар, ввезений на митну територію України узгоджується сторонами у Додатках (ОСОБА_6), які є невід»ємною частиною договору (а.с.10-12).

Розділом 3 договору сторони визначили ціну товару і порядок розрахунків.

Ціна товару за одиницю і його загальна вартість обумовлюються сторонами у Додатках (ОСОБА_6), які є невід»ємною частиною договору. (п. 3.1 договору).

Оплата за кожну партію товару, який постачається здійснюються покупцем у гривнях, шляхом прямого перерахування грошових коштів на рахунок продавця на умовах, зазначених у Додатках (ОСОБА_6), які є невід»ємною частиною договору (п.3.3 договору).

Розділом 4 договору сторони визначили поставку товару.

Зазначений в договорі товар поставляється в строки і на умовах, зазначених у Додатках (специфікаціях), які є невід»ємною частиною договору. Момент переходу права власності на реалізуємий/придбаний товар від продавця до покупця здійснюється відповідно з умовами поставки (п.4.1 договору).

По факту відвантаження товару продавець надає покупцю документи: - рахунок, накладну, сертифікат (паспорт) якості (п.4.3 договору).

Договір набуває чинності з дати підписання обома сторонами і діє до 31.12.2014р., а по невиконаним зобов»язанням виконання сторонами своїх зобов»язань за договором (п.8.1 договору).

Договір купівлі-продажу №187/12 від 11.03.2014р. підписаний сторонами у встановленому порядку та скріплений печатками підприємств.

Сторонами було підписано ОСОБА_6 №1 до договору купівлі-продажу №187/12 від 11.03.2014р., в яких узгоджено найменування товару, рік випуску, країну виробника, код УК-ТВЕД, його кількість, ціна без ПДВ, сума без ПДВ в грн. (а.с.13).

Згідно умов ОСОБА_6 №1 до договору купівлі-продажу №187/12 від 11.03.2014р. найменування ТМЦ: Задвижка 30с-46 нж Ду-500 Ру 0,6 МПа, 2014р випуску, виробник "Союзенергомаш"; кількість 2 шт. на загальну суму 75 799,99 з ПДВ; строк виготовлення і поставки протягом 45 днів, період поставки квітень-травень 2014р., оплата за поставлений товар здійснюється покупцем в наступному порядку: протягом 30 банківських днів з моменту поставки товару (а.с.13).

ОСОБА_6 підписана сторонами у встановленому порядку та скріплена печатками підприємств.

Виходячи зі змісту наданої до матеріалів справи видаткової накладної №242-Т від 29.07.2014р., позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 75799,99 грн.

З урахуванням часткового погашення заборгованості відповідачем у сумі 34850,00грн., що підтверджено карткою рахунку, борг складає 40949,99грн. (а.с. 47, 50).

В матеріалах справи наявна довіреність №21563 від 09.07.2014р., видана відповідачем на ім'я експедитора ОСОБА_7 на отримання від позивача товару за договором купівлі-продажу №187/12 від 11.03.2014р. Підписи представників відповідача містяться на переліченій вище видатковій накладній, яка має дату складання 29.07.2014р. (а.с.48).

Датою поставки товару є саме дата складання видаткової накладної, а зобов'язання позивача з постачання цього товару були виконані 29.07.2014 року.

Враховуючи те, що відповідач повністю не розрахувався із позивачем за отриману продукцію, останній звернувся із позовом про стягнення боргу, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог у сумі 40 949,99грн., інфляційних у розмірі 45 208,58грн. та 3% річних у сумі 3 200,69грн.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Укладений між сторонами 11.03.2014р. договір купівлі-продажу №187/12 є за своєю правовою природою договором постачання, правовідносини за яким регулюються главою 30 параграф 1 Господарського кодексу України та главою 54 параграф 3 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти цей товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами абзацу 2 ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов»язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов»язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов»язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не передбачено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Свої зобов"язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів у сумі 40 949,99грн. всупереч ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України відповідач не виконав, тому висновок суду щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу колегія суддів вважає правомірним та документально підтвердженим.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування - це спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов"язання.

Перевіривши арифметично розрахунок інфляційних у сумі 45 208,58грн. за період з 09.09.2014р. по 18.05.2016р., колегія суддів вважає висновок суду щодо їх задоволення правильним та обґрунтованим.

Три відсотки річних - це спосіб захисту майнового права і інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

З огляду на арифметичну помилку позивача (нарахування 3% річних проведене без дотримання загальних правил (методики), а саме: не вірно вказано кількість днів прострочки виконання зобов»язання та встановлено дату виникнення зобов»язання з оплати поставленого товару), місцевий господарський суд вимогу про стягнення з відповідача 3% річних задовольнив частково, у сумі 2981,20грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом апеляційної інстанції встановлено, що позовні вимоги в цій частині вірно задоволені судом першої інстанції.

Враховуючи наведені приписи законодавства та перевіривши заявлені до стягнення 3% річних у сумі 2 981,20грн. за період з 09.09.2014р. по 18.05.2016р, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо задоволення цих вимог у саме у цьому розмірі.

Доводи апелянта стосовно порушення принципів змагальності та диспозитовності господарського процесу, колегія суддів не приймає до уваги, з наступних підстав.

Відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014р. №875/2014 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014р. "Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях" та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. №1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження" з 27.11.2014р. припинено приймання поштових відправлень на/з територію(ї) Донецької та Луганської областей до/з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Зокрема, до вказаних населених пунктів відноситься місто Макіївка, Донецька область.

В матеріалах справи міститься Відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, відповідно до яких місцезнаходженням Публічного акціонерного товариства «Ясинівський коксохімічний завод» є: 86110, Донецька область, м. Макіївка, вул.50 років утворення СРСР,5 (а.с. 15).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала господарського суду Донецької області про порушення провадження у справі №908/971/16 від 22.04.2016р. та призначення до розгляду на 19.05.2016р. о 12-30 год. була розміщена на сторінці господарського суду Донецької області офіційного веб-сайту Судова влада України в мережі Інтернет (а.с. 58).

Відповідач звертався до господарського суду Донецької області з клопотаннями №1175/14 від 13.05.2016р. про надіслання копії позовної заяви із додатком на його адресу, зареєстровану в системі «Електроний суд» та відкладення розгляду справи на інший день, у зв»язку з неотриманням копії позовної заяви (а.с.59, 60).

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідач був присутній у судовому засіданні 19.05.2016р. та представником позивача було надано копію позовної заяви відповідачеві та відхилено клопотання відповідача про направлення копії позовної заяви з додатками на електрону адресу відповідача, про що зазначено у протоколі судового засідання від 19.05.2016р. (а.с.67).

Також відповідач звертався до господарського суду Донецької області з клопотанням про відкладення розгляду справи, у зв»язку з тим, що у Донецькій Торгово-промисловій палаті розглядається заява ПАТ «ЯКХЗ» про засвідчення форс-мажорних обставин при виконані договору купівлі-продажу №187/12 від 11.03.2014р.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволені вказаного вище клопотання, зазначивши про це у описовій частині рішення, обгрунтовуючи це тим, що відповідач мав достатньо часу (з 20.08.2014р., дати настання форс-мажорних обстави) для реалізації свого права на відмову від виконання зобов"язання у зв"язку з настанням форс-мажорних обставин та отримання відповідного сертифікату ТПП для підтвердження цього.

Крім того, з п.6.3 договору вбачається, що сторона, для якої утворилася неможливість виконання зобов"язань за договором, повинна терміново сповістити іншу сторону про початок та припинення обставин, які перешкоджають виконанню зобов"язань. Доказів на виконання даного пункту договору, відповідач не надав.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок місцевого господарського суду, тому підстав для її задоволення не має, оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому повинно бути залишено без змін.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на скаржника.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Ясинівський коксохімічний завод» м.Макіївка, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 08.06.2016 року у справі № 908/971/16 залишити без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 08.06.2016 року у справі № 908/971/16 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.О.Радіонова

Судді І.В.Зубченко

ОСОБА_3

Надр.4 прим:1 у справу; 1позивачу; 1 ДАГС; 1ГС Донецької обл.