РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2016Справа №910/11542/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Селл-Фаст Україна»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна»
простягнення 152017 грн. 61 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Литвин І.О. - представник за довіреністю б/н від 15.12.2015.

від відповідача: Малиновська В.А. - представник за довіреністю б/н від 01.03.2016.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

21.06.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Селл-Фаст Україна» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна» про стягнення 152017 грн. 61 коп., з яких138509 грн. 52 коп. основного боргу, 2413 грн. 48 коп. 3% річних та 11094 грн. 61 коп. інфляційних втрат.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що відповідач в порушення норм законодавства України та Договору купівлі-продажу (національний) № 076611 від 18.03.2011 (з урахуванням Додаткової угоди № 2 від 23.03.2015) не у повному обсязі здійснив оплату за поставлений позивачем товар, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 152017 грн. 61 коп. Крім того, у зв'язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов'язання позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у загальному розмірі 2413 грн. 48 коп. за період з 12.11.2015 по 10.06.2016 та інфляційні втрати у розмірі 11094 грн. 61 коп. за період з 01.11.2015 по 31.05.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2016 порушено провадження у справі № 910/11542/16; розгляд справи призначено на 12.07.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2016, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 29.07.2016.

У судовому засіданні 29.07.2016 представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із необхідністю надання часу для з'ясування питання з позивачем щодо можливого повернення товару.

Розглянувши вказане клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд відмовив в його задоволенні у зв'язку з необґрунтованістю, оскільки суд вже відкладав розгляд даної справи, задовольняючи, в тому числі, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, про що зазначено в ухвалі від 12.07.2016., надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права та подати докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Крім того, будь-яких інших поважних причин відкладення розгляду справи, зокрема, необхідність подання відзиву, додаткових доказів, ознайомлення з матеріалами справи відповідачем зазначено та обґрунтовано не було.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін -це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Представник позивача у судовому засіданні 29.07.2016 подав письмові пояснення по справі, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 29.07.2016 надав усні пояснення по суті спору, проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 29.07.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

18.03.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Практікер Україна» (Практікер) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Селл-Фаст Україна» (постачальник) укладено Договір купівлі-продажу (національний) № 076611.

Відповідно до п. 1.1 Договору купівлі-продажу (національний) № 076611 від 18.03.2011 умови цього договору та всі додатків до нього регулюють ділові відносини між Практікер та/або підприємствами, для яких компанія Практікер виконує закупівельні обов'язки, з одного боку, та постачальником з іншого боку. Постачальник визнає юридичну чинність цим умов шляхом підписання цього договору. Додатково для регулювання відносин за цим договором застосовуються положення законодавства.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 Договору купівлі-продажу (національний) № 076611 від 18.03.2011 замовлення розміщуються від імені Практікер або від імені асоційованих закупівельних компаній, котрі, в даному випадку, є стороною договору; замовлення вважаються чинними тільки за умови їх оформлення в електронній письмовій формі. Замовлення, розміщені в усній формі, зокрема, по телефону, так само як і доповнення, зміни та інші застереження до поданих замовлень, вважаються чинними тільки за умови їх підтвердження в електронній письмовій формі, яка вимагається для замовлень.

Згідно з п. 3.2 Договору купівлі-продажу (національний) № 076611 від 18.03.2011 кожне замовлення доставляється в узгоджену дату поставки. Строк поставки починає перебіг із дати замовлення. Вся кількість товару, замовлена на цю дату, доставляється за визначеною у замовленні адресою. Здійснення поставки частинами або раніше визначеної дати допускається тільки за умови попередньої письмової домовленості сторін. Це положення також застосовується по відношенню до акційних товарів. У випадку часткової доставки без попереднього узгодження, компанія Практікер уповноважена відмінити залишок замовлення.

Відповідно до п. 4.1 Договору купівлі-продажу (національний) № 076611 від 18.03.2011 рахунки надсилаються в одному екземплярі. У рахунку вказується адреса доставки вантажу. У разі, якщо вантаж відправляється за різними адресами призначення, повинні бути оформлені окремі рахунки. Рахунки не повинні доставлятися разом із вантажем. У рахунку чітко зазначаються номер та дата замовлення.

Відповідно до п. 4.2 Договору купівлі-продажу (національний) № 076611 від 18.03.2011 разом із кожним вантажем доставляється транспортний документ із зазначенням його номеру та номеру замовлення. Якщо вантаж упакований у декілька упаковок, на упаковці, в якій міститься транспортний документ, має бути особлива відмітка.

Згідно з п. 6.1 Договору купівлі-продажу (національний) № 076611 від 18.03.2011 ціни, погоджені сторонами на відповідну дату замовлення, є чинними для всіх поставок, додаткових замовлень та подальших поставок впродовж строку дії договору, крім випадків, коли сторони письмово у явно вираженій формі погодяться про застосування нових цін. Збільшення ціни, зокрема внаслідок інфляції, також підлягає окремому погодженню сторонами у вказаній формі.

Згідно з п. 9.1 Договору купівлі-продажу (національний) № 076611 від 18.03.2011 додатки до цього договору, зокрема, Договір про умови та Загальні умови поставки та надання послуг, вважаються невід'ємними частинами даного договору купівлі-продажу.

Відповідно до п. 1.1 Загальних умов поставки та надання послуг вони регулюють спеціальні умови поставок товарів Практікер постачальником та надання послуг постачальнику з боку Практікер на основі Договору купівлі-продажу та Договору про умови, укладеного між сторонами, і є невід'ємною частиною Договору купівлі-продажу.

Відповідно до п. 3.2 Загальних умов поставки та надання послуг поставка здійснюється на умовах оплати постачальником вартості доставки та покриття всіх інших витрат, включаючи витрати на упаковку, придатну для транспортування.

Відповідно до п. 3.9 Загальних умов поставки та надання послуг поставки здійснюються, як правило, централізовано-кільцевим перевезенням, при якому Практікер має право отримувати товар без виписки довіреностей. При цьому Практікер попередньо повідомляє постачальника про зразок штампу (печатки), за якими підтверджується отримання товару.

Згідно з п. 4.1 Загальних умов поставки та надання послуг після виконання кожної поставки постачальник відсилає на адресу головного офісу Практікер рахунок, видаткову накладну та податкову накладну.

Відповідно до п. 4.3.1 Загальних умов поставки та надання послуг кожна поставка повинна супроводжуватися накладною із зазначенням відповідного номеру замовлення.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору (разом із додатками, що є невід'ємними частинами договору), суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З аналізу Договору купівлі-продажу (національний) № 076611 від 18.03.2011 вбачається, що він є рамковим договором, тобто таким, що укладений з метою багаторазового застосування, який містить загальні умови поставки товару постачальником, та при цьому погодження істотних умов (найменування товару, кількість, вартість) кожного окремого зобов'язання з поставки товару повинно здійснюватись шляхом подання Практікер відповідних замовлень.

Судом встановлено, що 23.03.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Практікер Україна» (Практікер), Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна» (новий покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Селл-Фаст Україна» (постачальник) укладено Додаткову угоду № 2 до Договору купівлі-продажу (національний) № 076611 від 18.03.2011, відповідно до умов якої сторони вирішили замінити одну із сторін у зобов'язанні за Договором купівлі-продажу (національний) № 076611 від 18.03.2011, у зв'язку з чим всі права і обов'язки, якщо іншого не передбачено угодою, за вказаним договором переходять від Практікер до нового покупця за Договором купівлі-продажу (національний) № 076611 від 18.03.2011.

Таким чином, шляхом укладення Додаткової угоди № 2 від 23.03.2015 до Договору купівлі-продажу (національний) № 076611 від 18.03.2011 сторони замінили сторону у зобов'язанні (боржника), а саме здійснили заміну Практікера (Товариства з обмеженою відповідальністю «Практікер Україна») на нового покупця (Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна»).

Згідно зі ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 2 від 23.03.2015 поставка товарів постачальником з моменту укладення цієї угоди, якщо про інше сторони не погодились окремо, здійснюється за замовленнями нового покупця та на користь нового покупця в порядку та на умовах, визначених договором.

Згідно з п. 6 Додаткової угоди № 2 від 23.03.2015 зобов'язання зі сплати вартості товарів, поставлених після укладення цієї додаткової угоди за замовленнями нового покупця, виконується новим покупцем в порядку та на умовах, визначених договорів.

Судом встановлено, що у період з 24.04.2015 по 11.08.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «Селл-Фаст Україна» поставило Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна» товар на загальну суму 567855 грн. 61 коп., що підтверджується видатковими накладними № 761 від 23.04.2015 на суму 73517 грн. 11 коп. (товар отриманий відповідачем 24.04.2015 відповідно до штампу відповідача на вказаній видатковій накладній); № 763 від 23.04.2015 на суму 92950 грн. 03 коп. (товар отриманий відповідачем 24.04.2015 відповідно до штампу відповідача на вказаній видатковій накладній); № 764 від 23.04.2015 на суму 52669 грн. 57 коп. (товар отриманий відповідачем 24.04.2015 відповідно до штампу відповідача на вказаній видатковій накладній); № 933 від 05.05.2015 на суму 5213 грн. 94 коп. (товар отриманий відповідачем 07.05.2015 відповідно до штампу відповідача на вказаній видатковій накладній); № 934 від 05.05.2015 на суму 16006 грн. 14 коп. (товар отриманий відповідачем 06.05.2015 відповідно до штампу відповідача на вказаній видатковій накладній); № 1115 від 13.05.2015 на суму 18856 грн. 62 коп. (товар отриманий відповідачем 14.05.2015 відповідно до штампу відповідача на вказаній видатковій накладній); № 1116 від 13.05.2015 на суму 22939 грн. 44 коп. (товар отриманий відповідачем 19.05.2015 відповідно до штампу відповідача на вказаній видатковій накладній); № 1276 від 21.05.2015 на суму 10221 грн. 66 коп. (товар отриманий відповідачем 21.05.2015 відповідно до штампу відповідача на вказаній видатковій накладній); № 1320 від 22.05.2015 на суму 14020 грн. 20 коп. (товар отриманий відповідачем 25.05.2015 відповідно до штампу відповідача на вказаній видатковій накладній); № 1321 від 22.05.2015 на суму 23816 грн. 28 коп. (товар отриманий відповідачем 26.05.2015 відповідно до штампу відповідача на вказаній видатковій накладній); № 1469 від 28.05.2015 на суму 18037 грн. 44 коп. (товар отриманий відповідачем 30.05.2015 відповідно до штампу відповідача на вказаній видатковій накладній); № 1470 від 28.05.2015 на суму 10257 грн. 30 коп. (товар отриманий відповідачем 30.05.2015 відповідно до штампу відповідача на вказаній видатковій накладній); № 1790 від 11.06.2015 на суму 14879 грн. 34 коп. (товар отриманий відповідачем 13.06.2015 відповідно до штампу відповідача на вказаній видатковій накладній); № 1821 від 12.06.2015 на суму 17927 грн. 64 коп. (товар отриманий відповідачем 12.06.2015 відповідно до штампу відповідача на вказаній видатковій накладній); № 1981 від 18.06.2015 на суму 23844 грн. 18 коп. (товар отриманий відповідачем 18.06.2015 відповідно до штампу відповідача на вказаній видатковій накладній); № 2039 від 19.06.2015 на суму 58105 грн. 72 коп. (товар отриманий відповідачем 26.06.2015 відповідно до штампу відповідача на вказаній видатковій накладній); № 2298 від 03.07.2015 на суму 17982 грн. 18 коп. (товар отриманий відповідачем 06.07.2015 відповідно до штампу відповідача на вказаній видатковій накладній); № 2299 від 03.07.2015 на суму 7900 грн. 74 коп. (товар отриманий відповідачем 06.07.2015 відповідно до штампу відповідача на вказаній видатковій накладній); № 2300 від 03.07.2015 на суму 40838 грн. 10 коп. (товар отриманий відповідачем 07.07.2015 відповідно до штампу відповідача на вказаній видатковій накладній); № 2738 від 21.07.2015 на суму 21029 грн. 58 коп. (товар отриманий відповідачем 22.07.2015 відповідно до штампу відповідача на вказаній видатковій накладній); № 3316 від 07.08.2015 на суму 1650 грн. 90 коп. (товар отриманий відповідачем 08.08.2015 відповідно до штампу відповідача на вказаній видатковій накладній); № 3317 від 07.08.2015 на суму 5191 грн. 50 коп. (товар отриманий відповідачем 11.08.2015 відповідно до штампу відповідача на вказаній видатковій накладній).

Вказані видаткові накладні підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печаткою позивача та штампом відповідача; копії вказаних видаткових накладних, а також відповідні замовлення відповідача на поставку товару (у накладних міститься посилання на Договір № 076611 від 23.03.2015 та відповідне замовлення покупця) долучені позивачем до позовної заяви.

При цьому, відповідачем не оспорювався факт отримання товару від позивача за вказаними видатковими накладними.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до п. 5.1 Загальних умов поставки та надання послуг строк оплати визначається згідно зі ст. 4 Договору про умови і залежно від того, яка з цих подій сталась пізніше, відраховується або з дня передачі товарів за даною Угодою, або з дня отримання усіх необхідних документів щодо поставленого товару головним офісом Практікер.

Відповідно до п. 4 Договору про умови строк оплати товарів у період до 31.12.2012 становить 60 днів з дня надходження товарів/рахунку; у період з 01.01.2013 - 75 днів з дня надходження товарів/рахунку.

При цьому, суд зазначає, що умова договору про здійснення оплати з дня надходження рахунку по суті не містить конкретно визначеного строку здійснення оплати.

Відповідно до ст. 251 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно зі ст. 252 Цивільного кодексу України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до ч. 1 ст. 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Таким чином, умова укладеного між сторонами договору щодо обов'язку відповідача здійснити оплату протягом 75 днів з дня отримання рахунку не містить вказівку на подію, яка має неминуче настати, конкретну календарну дату, або чітко визначений період у часі.

Так само, виставлення рахунку позивачем не може розглядатись як подія, з якою пов'язано початок перебігу строку виникнення зобов'язання, оскільки подія є об'єктивним явищем, що не залежить від волі учасників правовідносин, тоді як виставлення рахунку є саме дією, яка є вираженням суб'єктивної волі учасників правовідносин.

Крім того, суд зазначає, що рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти та ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України; а отже, наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов'язку сплатити за надані послуги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29.09.2009 у справі № 3-3902к09.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони досягли згоди щодо строку оплати товару - протягом 75 днів з дня надходження товару (у період з 01.01.2013), що , зокрема, відповідає приписам ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, відповідно до якої покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих на нього, якщо договором або акати цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З огляду на викладене, враховуючи дату поставки товару за вказаними видатковими накладними, та беручи до уваги положення ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був оплатити товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № 761 від 23.04.2015 на суму 73517 грн. 11 коп. у строк до 08.07.2015 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № 763 від 23.04.2015 на суму 92950 грн. 03 коп. - у строк до 08.07.2015 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № 764 від 23.04.2015 на суму 52669 грн. 57 коп. - у строк до 08.07.2015 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № 933 від 05.05.2015 на суму 5213 грн. 94 коп. - у строк до 21.07.2015 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № 934 від 05.05.2015 на суму 16006 грн. 14 коп. - у строк до 20.07.2015 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № 1115 від 13.05.2015 на суму 18856 грн. 62 коп. - у строк до 28.07.2015 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № 1116 від 13.05.2015 на суму 22939 грн. 44 коп. - 03.08.2015; товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № 1276 від 21.05.2015 на суму 10221 грн. 66 коп. - у строк до 04.08.2015 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № 1320 від 22.05.2015 на суму 14020 грн. 20 коп. - у строк до 10.08.2015 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № 1321 від 22.05.2015 на суму 23816 грн. 28 коп. - у строк до 10.08.2015 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № 1469 від 28.05.2015 на суму 18037 грн. 44 коп. - у строк до 13.08.2015 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № 1470 від 28.05.2015 на суму 10257 грн. 30 коп. - у строк до 13.08.2015 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № 1790 від 11.06.2015 на суму 14879 грн. 34 коп. - у строк до 27.08.2015 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № 1821 від 12.06.2015 на суму 17927 грн. 64 коп. - у строк до 26.08.2015 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № 1981 від 18.06.2015 на суму 23844 грн. 18 коп. - у строк до 01.09.2015 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № 2039 від 19.06.2015 на суму 58105 грн. 72 коп. - у строк до 09.09.2015 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № 2298 від 03.07.2015 на суму 17982 грн. 18 коп. - у строк до 21.09.2015 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № 2299 від 03.07.2015 на суму 7900 грн. 74 коп. - у строк до 21.09.2015 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № 2300 від 03.07.2015 на суму 40838 грн. 10 коп. - у строк до 21.09.2015 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № 2738 від 21.07.2015 на суму 21029 грн. 58 коп. - у строк до 05.10.2015 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № 3316 від 07.08.2015 на суму 1650 грн. 90 коп. - у строк до 22.10.2015 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № 3317 від 07.08.2015 на суму 5191 грн. 50 коп. - у строк до 26.10.2015 (включно).

Судом встановлено, що відповідач частково здійснив оплату за поставлений позивачем товару на підставі вказаних видаткових накладних, сплативши позивачу грошові кошти у загальному розмірі 325863 грн. 18 коп., що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача, копії яких долучено позивачем до позовної заяви.

При цьому, судом встановлено, що здійснюючи оплату, відповідач посилався на Договір № 076611 у призначенні платежу та не зазначав реквізитів (номеру, дати) конкретної видаткової накладної, за якою здійснювалась поставка товару.

У судовому засіданні 29.07.2016 представник позивача подав письмові пояснення, в яких зазначив, що з огляду на відсутність посилання у призначенні платежу на конкретну видаткову накладну, зарахування оплати здійснювалось позивачем в рахунок найдавніших накладних, тобто в рахунок погашення найдавнішої заборгованості.

Суд зазначає, що у зв'язку з тим, що відповідач не вказував у призначенні платежу конкретних видаткових накладних, за якими проводив оплату (тобто не зазначав чіткого призначення платежу), а зазначав лише реквізити договору поставки, здійснений позивачем порядок зарахування сплачених відповідачем грошових коштів є обґрунтованими та таким, що не суперечить Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена постановою Національного банку України від 21.01.2004 № 22.

Крім того, судом встановлено, що відповідач повернув позивачу товар на загальну суму 103482 грн. 91 коп.

Згідно з п. 15.1 Загальних умов поставки та надання послуг постачальник дає згоду Практікер і надає йому право на повернення товарів протягом місяця з моменту виконання замовлення. Повернення товарів протягом більш тривалого строку є можливим тільки за взаємною згодою сторін.

Зокрема, судом встановлено, що на підставі складеної сторонами накладної на повернення постачальнику № 178 від 16.12.2015, відповідач повернув позивачу товару на суму 41925 грн. 60 коп. (копія вказаної накладної долучено позивачем до позовної заяви); на підставі накладної на повернення постачальнику № 179 від 16.12.2015 відповідач повернув позивачу товар на суму 43465 грн. 18 коп. (копія вказаної накладної долучено позивачем до позовної заяви); на підставі накладної на повернення постачальнику № 180 від 16.12.2015 відповідач повернув позивачу товар на суму 18065 грн. 13 коп. (копія вказаної накладної долучено позивачем до позовної заяви).

Таким чином, враховуючи загальну суму поставленого позивачем товару за спірними видатковими накладними, що становить 567855 грн. 61 коп., беручи до уваги здійснену відповідачем часткову оплату товару на суму 325863 грн. 18 коп. та суму повернутого відповідачем позивачу товару на суму 103482 грн. 91 коп., суд дійшов висновку, що заборгованість відповідача з оплати товару, поставленого позивачем за Договором купівлі-продажу № 076611 від 18.03.2011 (враховуючи Додаткову угоду № 2 від 23.03.2015), становить 138509 грн. 52 коп., що також відображено у складеному сторонами акті звірки взаєморозрахунків за період з січня 2015 року по лютий 2016 року (копія долучена позивачем до позовної заяви).

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна» у розмірі 138509 грн. 52 коп. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, зокрема, відповідачем не надано суду доказів сплати грошових коштів у розмірі 138509 грн. 52 коп. (або доказів повернення позивачу товару на вказану суму), у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Селл-Фаст Україна» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна» суми основного боргу у розмірі 138509 грн. 52 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, у зв'язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов'язання позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у загальному розмірі 2413 грн. 48 коп. за період з 12.11.2015 по 10.06.2016, нарахованих на суму основного боргу, та інфляційні втрати у розмірі 11094 грн. 61 коп. за період з 01.11.2015 по 31.05.2016, нарахованих на суму основного боргу.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з положеннями пунктів 3.1 та 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку в їх обґрунтованості, у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Селл-Фаст Україна» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна» 3% річних у розмірі 2413 грн. 48 коп. та інфляційних втрат у розмірі 11094 грн. 61 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна» (02094, м. Київ, проспект Юрія Гагаріна, буд. 14, офіс 32; ідентифікаційний код: 39320208) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Селл-Фаст Україна» (03118, м. Київ, проспект Червнонозоряний, буд. 115; ідентифікаційний код: 34288558) суму основного боргу у розмірі 138509 (сто тридцять вісім тисяч п'ятсот дев'ять) грн. 52 коп., 3% річних у розмірі 2413 (дві тисячі чотириста тринадцять) грн. 48 коп., інфляційні втрати у розмірі 11094 (одинадцять тисяч дев'яносто чотири) грн. 61 коп. та судовий збір у розмірі 2280 (дві тисячі двісті вісімдесят) грн. 26 коп.

3. Після набранням рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 03.08.2016

Суддя І.М. Отрош