ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2016 р.Справа № 916/1648/16
За позовом: Комунального підприємства „Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 7412,90грн.

Суддя Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №187 від 03.02.2016р.

від відповідача: не зявився

В засіданні 18.07.2016р. приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №187 від 03.02.2016р.

від відповідача: не зявився

Суть спору: про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь КП „Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго 2195,80грн. основного боргу, 3195,80грн. пені, 1851,93грн. втрат від інфляції за період з травня 2013р. по квітень 2016р., 169,37грн. три проценти річних за період з 27.04.2013р. по 30.04.2016р.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі, подав пояснення від 28.07.2016р. за вх.№18873/16, в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 14.02.2012р. між КП „Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір №І-34 про постачання теплової енергії, згідно з яким КП „ІТКЕ відпускало відповідачу теплову енергію для теплопостачання нежитлового приміщення. В порушення зазначеного договору відповідачем не була проведена в повному обсязі оплати вартості теплової енергії, у звязку з чим утворилась заборгованість. При цьому, з підстав несвоєчасної оплати відповідачем за отриману теплову енергію, позивач нарахував до стягнення пеню, три проценти річних та індекс інфляції.

Відповідач у судове засідання не зявився, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, у звязку з чим справу розглянуто за наявними в ній матеріалами у відповідності зі ст.75 ГПК України.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, оцінивши пояснення представників сторін та їх правову позицію, суд встановив наступне:

На підставі договорів оренди нежилого приміщення від 17.09.2012р., від 17.09.2013р., укладених між гр. ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1, останній орендував приміщення по вул. Хотинська, 86, у м. Ізмаїл. Згідно п.3.2. договору оренди від 17.09.2012р., п.1.1. доповнення до договору оренди від 17.09.2012р., п.2.5. договору оренди нежилого приміщення від 17.09.2013р. ФОП ОСОБА_1 зобов`язався оплачувати комунальні послуги.

З врахуванням взятих на себе обов`язків стосовно оплати комунальних послуг, що надаються для орендованого відповідачем приміщення 14.12.2012р. між КП „Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго (виконавець) та ФОП ОСОБА_1 (споживач) було укладено договір №І-34 про постачання теплової енергії, згідно з умовами якого виконавець зобовязується постачати споживачеві теплову енергію, а споживач зобовязується своєчасно проводити оплату за спожиту теплову енергію за затвердженими тарифами (п.1.1. Договору).

За умовами договору №І-34 від 14.12.2012р. розрахунковим періодом є календарний місяць. Порядок перерахунку за фактичну спожиту теплову енергію здійснюється з підстав та у порядку, визначеному Правилами користування. Розрахунки проводяться у грошовій формі відповідно до встановлених тарифів у такому порядку: до 20 числа розрахункового місяця 80% очікуваної вартості споживання теплової енергії в поточному розрахунковому періоді; кінцевий розрахунок за спожиту теплову енергію здійснюється споживачем згідно виставленого рахунку протягом 5 (пяти) банківських днів з дня отримання рахунку, за мінусом оплаченої вартості в розрахунковому періоді. При не погоджені з сумою, зазначеною в платіжному документі, споживач зобовязується, впродовж терміну оплати, повідомити про свої зауваження в письмовому вигляді і підтвердити їх документально. У випадку несвоєчасної оплати нараховується пеня у розмірі 1,0% за кожний день порушення платежу (п.п. 3.3,3.4,3.5 Договору).

Договір набирає чинності з дня його підписання та припиняє свою дію у випадку переходу власності на обєкти, визначені в додатку №1 до цього Договору, або проведення в цих обєктах відключення від централізованого опалення в порядкую, передбаченому діючим законодавством при умові повного здійснення розрахунків за цим Договором (п.10.1 Договору).

На підтвердження надання послуг з опалення позивач подав довідки про роботу котелень за періоди з 29.03.2013р. по 04.04.2013р., з 08.10.2013р. по 23.10.2013р., з 28.10.2013р. по 27.11.2013р., з 28.01.2014р. по 26.02.2014р., 27.02.2014р. по 31.03.2014р. та акти-фактури № від 12.04.2013р., № від 30.10.2013р., № від 29.11.2013р., № від 31.12.2013р., № від 24.01.2014, № від 31.01.2014р., № від 27.02.2014р., № від 31.03.2014р., які надсилались відповідачу згідно з реєстрами на відправлення актів-фактур №2 за квітень 2013р., №5 за жовтень 2013р., №3 за листопад 2013р., №10 за лютий 2014р., №8 за березень 2014р.

На підтвердження часткової оплати послуг відповідачем, позивач подав платіжні доручення №180 від 04.04.2014р., №200 від 04.06.2014р., №2 від 22.09.2014р.

Позивач надсилав відповідачу претензії №70о-88/5/15 від 30.11.2015р., №20о-34/5/15 від 22.04.2016р. Доказами відправлення претензій є фіскальний чек від 30.11.2015 та реєстр на відправлення поштової кореспонденції за квітень 2016р.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані стороною докази та викладену нию правову позицію, суд вважає заявлені КП „Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 2195,80грн. основного боргу, 3195,80грн. пені,1851,93 втрат від інфляції, 167,37грн. три відсотки річних частково правомірними, з огляду на наступні положення законодавства.

Відповідно до п. 1 ст.901 Цивільного кодексу України, де визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (п.1 ст.903 Цивільного Кодексу України).

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Отже, акти - фактури, довідки про роботу котелень, платіжні доручення свідчать про існування заборгованості відповідача перед позивачем за спожиту теплову енергію в сумі 2195,80грн., яка підлягає стягненню судом в повному обсязі.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 3195,80грн.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Суд, перевіривши розрахунок пені, зроблений позивачем встановив, що його проведено не вірно, з підстав того, що відповідач при розрахунку використовував 1% пені від суми боргу за кожен день прострочення, що не узгоджується з положеннями ЗУ „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань №543/96-ВР від 22.11.1996р., якими передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. (ст.ст.1, 3 Закону).

Враховуючи вищенаведене, за розрахунком суду сума пені, обрахована із застосуванням подвійної сатвки НБУ, складає 294,25грн., яка стягується з відповідача.

Позивачем нараховано до стягнення з відповідача 169,37грн. три проценти річних за період з 27.04.2013р. по 30.04.2016р., 1851,93грн. інфляційних втрат за період з 05.2013р. по 04.2016р.

У відповідності до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.п.3.1., 4.1. Постанови Пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. За положеннями п.4.1. Постанови Пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Тієї ж позиції дотримується ВСУ у постановах від 04.07.2011 по справі №13/210/10, від 12.09.2011р. по справі № 6/433-42/183 та ВГСУ у постанові від 16.03.2011 по справі № 11/109.

Перевіривши розрахунки трьох процентів річних та індексу інфляції, зроблені позивачем суд встановив, що їх здійснено вірно, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 1851,93грн. втрат від інфляції за період з травня 2013р. по квітень 2016р., 169,67грн. три проценти річних за період з 27.04.2013р. по 30.04.2016р. підлягають судом задоволенню у повній мірі.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд частково задовольняє заявлені позивачем позовні вимоги, у звязку з чим стягненню з відповідача підлягає 2195,80грн. основного боргу, 294,25грн. пені, 1851,93грн. втрат від інфляції за період з травня 2013р. по квітень 2016р., 169,37грн. три проценти річних за період з 27.04.2013р. по 30.04.2016р.

Позивачу за рахунок відповідача згідно ст. 49 ГПК України відшкодовуються судові витрати за розгляд позовної заяви пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 838,60грн. судового збору.

Неявка відповідача в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, оскільки, як визначено п.п.3.9.1., 3.9.2. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. ...В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

В процесі розгляду даної справи судом було вжито всіх необхідних заходів щодо повідомлення відповідача про судові засідання, в тому числі судове засідання, призначене на 28.07.2016р., особливо з врахуванням того, що ухвали надсилались відповідачу за адресою зазначеною позивачем у позовній заяві та витязі з ЄДРЮОФОП станом на 13.07.2016р., з врахуванням розпорядження Ізмаїльського міського голови №57р від 19.02.2016р. "Про перейменування вулиць, провулків та проспекту в м. Ізмаїл Одеської області", у звязку з чим суд приймає рішення за результатами розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов позивача частково.

2. Стягнути з ФОП ОСОБА_1 (68600, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь КП „Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго (68600, Одеська область, м.Ізмаїл, вул. Клушина, 5а, код 05514413) 2195 (дві тисячі сто девяносто пять) грн. 80коп. основного боргу, 294 (двісті девяносто чотири) грн. 25 коп. пені, 169 (сто шістдесят девять) грн. 37 коп. три проценти річних, 1851 (одну тисячу вісімсот пятдесят одну) грн. 93 коп. інфляційних втрат, 838 (вісімсот тридцять вісім) грн. 60коп. судового збору.

3. Відмовити в решті частині заявлених позивачем позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Накази видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 29 липня 2016 р.

Суддя І.А. Малярчук