ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2016 р. Справа № 914/294/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Скрипчук О.С.

суддів Давид Л.Л.

ОСОБА_1

При секретарі судового засідання Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Дуокс» Словацького Товариства з обмеженою відповідальністю «Дуокс с.р.о.» б/н від 23.03.2016 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 09.03.2016 року

у справі № 914/294/15

за позовом: Дочірнього підприємства «Дуокс» Словацького Товариства з обмеженою відповідальністю «Дуокс с.р.о.», м. Львів

до відповідача: Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс», м. Львів

про стягнення 1 440 000,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність № 05.14/15 від 14.05.2015 року

від відповідача: не зявився

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Дуокс» Словацького Товариства з обмеженою відповідальністю «Дуокс с.р.о.» звернулось до Господарського суду Львівської області із позовом до Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» про стягнення 1440000,00грн. заборгованості.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 04.03.2015 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 року в позові Дочірнього підприємства «Дуокс» Словацького Товариства з обмеженою відповідальністю «Дуокс с.р.о.» відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду від 09.12.2015 року постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 року та рішення Господарського суду Львівської області від 04.03.2015 року скасовано, а справа направлена на новий розгляд.

Так, у постанові Вищого господарського суду від 09.12.2015р. по справі №914/294/15, серед іншого, зазначено, що при вирішенні спору суди першої та апеляційної інстанцій взагалі не досліджували умови тендеру як підстави виникнення між позивачем та відповідачем спірних зобовязань та не надали належної правової оцінки умовам спірного договору. Також звертається увага на те, що суди попередніх інстанцій, взагалі не зясували порядок виконання зобовязань між сторонами, не зясували умови щодо здійснення розрахунків між сторонами, не надали належної правової оцінки письмовому зверненню Дочірнього підприємства «Дуокс» Словацького Товариства з обмеженою відповідальністю «Дуокс с.р.о.» щодо внесення 40% передоплати згідно виставленого рахунку, яке було здійснено в межах дії договору.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 09.03.2016 року у справі №914/294/15 (суддя Щегельська О.І.) в позові Дочірнього підприємства «Дуокс» Словацького Товариства з обмеженою відповідальністю «Дуокс с.р.о.» відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням Дочірнє підприємство «Дуокс» Словацького ТзОВ «Дуокс с.р.о.» подало апеляційну скаргу б/н від 23.03.2016 року, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 09.03.2016 року скасувати прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального права. А саме скаржник стверджує, що суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку, що зобовязання ЛКП «Львівелектротранс» щодо здійснення попередньої оплати в розмірі 1 440 000,00 грн. припинено у звязку із закінченням 30.04.2014 року строку дії договору поставки № 46 від 15.01.2013 року зі змінами.

У звязку з перебуванням члена колегії судді Дубник О.П. у відпустці, протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.07.2016 року у справі № 914/294/15 суддю Дубник О.П. замінено на суддю Матущака О.І.

Відповідач участі уповноважених представників у судовому засіданні не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був належним чином повідомлений. Відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Згідно з оголошенням про проведення відкритих торгів, поданого 19.11.2012р. Львівським комунальним підприємством «Львівелектротранс» (відповідач по справі) на офіційному загальнодержавному веб-порталі Державні закупівлі, як замовником, заплановано закупівлю автобусів та тролейбусів (код 34.10.3) тролейбус «Шкода» 14ТР, «Шкода» 15ТР або аналог (бувший у використанні) за кошти місцевого бюджету.

Протоколом оцінки пропозиції конкурсних торгів №3-2 від 26.12.2012р. членами комітету з конкурсних торгів визначено переможця торгів по 30 лотах Дочірнє підприємство «Дуокс» Словацького Товариства з обмеженою відповідальністю «Дуокс с.р.о.» (позивач), оскільки ним запропоновано найнижчу ціну на товар. Зазначене також відображено в оголошенні про результати проведення торгів, поданому ЛКП «Львівелектротранс» 21.01.2013р. на офіційному загальнодержавному веб-порталі Державні закупівлі. До матеріалів справи також долучено копію повідомлення про акцепт пропозиції учасника-переможця ДП Дуокс Словацького ТзОВ Дуокс с.р.о., підписаного головою комітету з конкурсних торгів від 26.12.2012р., із зазначенням кінцевого строку укладення договору про закупівлю 25.01.2013р.

За результатами проведеного тендеру, 15.01.2013 року між Львівським комунальним підприємством «Львівелектротранс» (замовник) та Дочірнім підприємством «Дуокс» Словацького Товариства з обмеженою відповідальністю «Дуокс с.р.о.» (постачальник) було укладено договір поставки №46. Згідно умов договору постачальник зобов'язався передати «Автобуси та тролейбуси» (код 34.10.3) «Тролейбус Шкода 14 Тр, Шкода 15 Тр (бувший у використанні)» (далі товар) замовнику, а замовник оплатити його у строк та в порядку визначених цим договором відповідно до рішення комітету з конкурсних торгів Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» протоколу №3-2 від 26.12.2012р. щодо акцепту цінової пропозиції постачальника за результатами процедури відкритих торгів (п.1.1. договору).

Відповідно до умов договору, постачальник зобовязався передати у власність замовника товар на умовах зазначених в договорі в термін до 31.12.2013р., але не пізніше 30 днів з моменту передоплати (п.5.1). Доставка товару та витрати, повязані з ним, покладаються на постачальника (п.5.2). Днем поставки товару вважається дата підписання акту приймання-передачі фактичної передачі товару представнику замовника (п.4.2). Перехід права власності на товар відбувається після його 100% оплати (п.5.3). Договором встановлено наступний порядок розрахунків: оплата за товар проводиться шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника (п.4.3), 40% передоплата згідно виставленого рахунку на протязі 2-ох днів після повідомлення про загрузку товару на складі постачальника, 60% після поставки товару на протязі 30 днів після отримання товару на складі замовника і виставлення рахунку-фактури (п.4.1).

09.12.2013 року позивачем було вручено відповідачеві повідомлення про готовність до поставки девяти тролейбусів Шкода (бувших у використанні) - три тролейбуси Шкода Тр14 та шість тролебусів Шкода Тр15. У звязку з цим, ДП «Дуокс» Словацького ТзОВ «Дуокс с.р.о.», в даному повідомленні просив ЛКП «Львівелектротранс», у відповідності до вимог п.4.1. договору, провести 40% передоплати на суму 1440000,00 грн.

31.12.2013 року між сторонами була укладена додаткова угода до договору № 46 від 15.01.2013 року, якою сторони продовжили термін дії договору до 30.04.2014 року.

Оскільки кошти попередньої оплати ЛКП «Львівелектротранс» не сплачено, ДП «Дуокс» Словацького ТзОВ «Дуокс с.р.о.» звернулось до суду із позовною заявою про стягнення із відповідача вказаної суми.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного:

Договір поставки № 46 від 15.01.2013 року укладено сторонами за результатами відкритих торгів, відповідно до правил визначених Законом України «Про здійснення державних закупівель» (в редакції чинній на момент укладення договору). ОСОБА_3 встановлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти. Метою цього Закону є створення конкурентного середовища у сфері державних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції, забезпечення раціонального та ефективного використання державних коштів.

Так, відповідно до пп.3, 5 ч.1 ст.1 Закону України «Про здійснення державних закупівель» придбання замовником товарів, робіт і послуг за державні кошти здійснюється у порядку, встановленому цим Законом. Договір про закупівлю, який укладається між замовником і учасником за результатами процедури закупівлі передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари за державні кошти.

Згідно зі ст.40 вказаного Закону, у разі здійснення закупівлі за рахунок коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим і місцевих бюджетів замовник має право передбачати у договорах про закупівлю здійснення попередньої оплати відповідно до вимог бюджетного законодавства (ч.2). Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами у повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) зміни ціни за одиницю товару не більш як на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі; 4) продовження строку дії договору та виконання зобов'язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об'єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі форс-мажорних обставин, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної у договорі; 5) зміни умов у зв'язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті; 6) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); 7) зміни ціни у звязку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; 8) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу інфляції, зміни курсу іноземної валюти у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни залежно від зміни такого курсу, зміни біржових котирувань, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю (ч.5). Дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку (ч.6).

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» договір про закупівлю укладається в письмовій формі відповідно до положень ЦК України, ГК України з врахуванням особливостей визначених цим Законом.

Зважаючи на вищенаведене, проаналізувавши документацію конкурсних торгів на закупівлю товарів Автобуси та тролейбуси (код 34.10.3) Тролейбус Шкода 14 Тр або аналог (бувший у використанні) (відкриті торги), суд приходить до висновку, що за результатами процедури закупівлі та зважаючи на визначенні умови тендеру, між ДП «Дуокс» Словацького ТзОВ «Дуокс с.р.о.» та ЛКП «Львівелектротранс» укладено договір поставки №46 від 15.01.2013р., і саме цей договір є підставою виникнення зобовязань між сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як визначено ч.ч. 1, 2 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч.1 ст.693 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Так, аналізуючи погоджений у договорі порядок розрахунків між сторонами та умови поставки товару, суд звертає увагу на те, що після повідомлення ДП «Дуокс» Словацького ТзОВ «Дуокс с.р.о.» про загрузку товару на складі постачальника та виставлення рахунку у ЛКП «Львівелектротранс» виник обовязок здійснити передоплату в розмірі 40% протягом 2 днів після отримання повідомлення (п.4.1).

Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Так, за ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження здійснення ЛКП «Львівелектротранс» попередньої оплати за товар згідно рахунку-фактури №СФ-000006 від 09.12.2013р. на підставі одержаного від позивача повідомлення від 26.11.2013р. Таким чином, зважаючи на дату отримання вказаного повідомлення відповідачем, зазначену на його титульному аркуші, а саме 09.12.2013р., суд приходить до висновку, що прострочення боржника ЛКП «Львівелектротранс» настало 12.12.2013р.

Зважаючи на те, що додатковою угодою від 31.12.2013 року до договору поставки № 46 від 15.01.2013 року сторони продовжили термін дії договору до 30.04.2014 року суд першої прийшов до висновку, що зобовязання ЛКП «Львівелектротранс» щодо здійснення попередньої оплати в розмірі 1 440 000,00 грн. припинились в звязку із закінченням 30.04.2014 року строку дії договору поставки № 46 від 15.01.2013 року (зі змінами). Однак, з таким висновком колегія суддів погодитись не може, виходячи на наступного.

Відповідно до ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

За змістом ст. ст. 525, 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Окремим видом зобов'язання є договір поставки, до якого застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін ( ч. 2 ст. 712 ЦК України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Таким чином, двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов'язків. Тобто, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов'язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов'язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

При цьому суд першої інстанції не врахував, що зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

За загальним правилом зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ст. 598 ЦК України, ст. 202 ГК України). Ці підстави наведено у ст. ст. 599 - 601, 604-609 ЦК України.

Закон не передбачає такої підстави для припинення зобов'язання, що лишилось невиконаним, як закінчення строку дії договору.

Отже, саме по собі закінчення строку дії двостороннього правочину, виконання якого здійснено тільки однією стороною, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін цього правочину та не звільняє другу сторону такого правочину від відповідальності за невиконання нею свого обов'язку.

Дана правова позиція підтримана в постанові Верховного суду України від 24.06.2015 року у справі № 3-192гс15.

Зазначені вище обставини дають підстави вважати, що судом першої інстанції допущено неповне зясувння обстави, що мають значення для справи та не застосовано норми матеріального права, які слід застосовувати до спірних правовідносин.

Таким чином колегія суддів прийшла до висновку, що рішення Господарського суду Львівської області від 09.03.2016 року слід скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу задоволити.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 09.03.2016 року скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задоволити: стягнути з Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» (79012, м. Львів, вул. Сахарова, 2, ) на користь Дочірнього підприємства «Дуокс» Словацького Товариства з обмеженою відповідальністю «Дуокс с.р.о.»(79039, м. Львів, вул. Моринецька 7а/11, ) 1 440 000,00 грн. заборгованості, 28 800,00 грн. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції та 31 680,00грн. судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку.

3. Доручити місцевому господарському суду видати накази.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Справу направити в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено та підписано 22.07.2016 року

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

суддя Давид Л.Л.

суддя Матущак О.І.