КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2016 р. Справа№ 910/8417/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: Скляр А.О.-представник;

Від відповідача: Дрозд Т.О.-представник;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної Товариства з обмеженою відповідальністю "СИМПАТИК"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2016

у справі № 910/8417/16 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Океан"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СИМПАТИК"

про стягнення 6 142,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Океан" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СИМПАТИК" про стягнення 6 494,78 грн., що складаються з 5 190,76 грн. основного боргу, 1 304,02 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором поставки № Р-2260 від 14.07.2014 в частині здійснення оплати за поставлений товар.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.06.2016 у справі № 910/8417/16 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Океан" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СИМПАТИК" про стягнення 6 494,78 грн. задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СИМПАТИК" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Океан" 4 838,61 грн. основного боргу, 1 304 ,02 грн. пені, 1 378,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Океан" у частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СИМПАТИК" пені у розмірі 1 304,02 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СИМПАТИК" у справі № 910/8417/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В., суддів: Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.07.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СИМПАТИК" прийнято до провадження та призначено розгляд справи № 910/8417/16 на 28.07.2016.

27.07.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, який колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні, призначеному на 28.07.2016, представник відповідача надав пояснення по справі, в яких просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представник позивача надав пояснення по справі, в яких просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити а рішення залишити без змін.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 14.07.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СИМПАТИК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Океан" укладено Договір поставки № Р-2260.

Згідно з пунктом 2.1. Договору постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцеві товар на підставі замовлення останнього та у відповідності до специфікації, а покупець зобов'язується прийняти поставлений постачальником товар та оплатити його вартість у порядку і на умовах, погоджених сторонами у цьому Договорі.

Пунктом 2.2. Договору визначено, що право власності на товар переходить від постачальника до покупця в момент приймання товару покупцем від постачальника. Підтвердженням приймання товару є підписання сторонами (їх уповноваженими представниками) накладної та іншої обов'язкової та визначеної чинним законодавством України товарно-супровідної та транспортно-супровідної документації на товар.

Відповідно до пункту 3.1. Договору постачальник здійснює поставку товару у відповідності до узгодженої сторонами та посвідченої печатками сторін специфікації. Специфікація надається покупцю постачальником.

Товар за договором поставляється постачальником на умовах базису поставки DDP згідно міжнародних правил тлумачення комерційних термінів Інкотермс (у редакції 2000 року) з урахуванням умов цього Договору(п. 5.1. Договору).

Пунктом 8.1.1. Договору передбачено, що покупець оплачує поставлений постачальником товар на свій вибір та в такі строки: по закінченню 45 календарних днів з дати поставки товару постачальником.

З наявних в матеріалах справи копій видаткових накладних та актів встановлення розбіжності кількості постачання товару вбачається, що позивачем здійснено поставку товару відповідачу.

Відповідачем в свою чергу здійснено часткову оплату заборгованості, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками, угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.09.2016, угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 24.05.2016.

Заборгованість відповідача перед позивачем за Договором поставки № Р-2260 від 14.07.2014, згідно Акту звірки взаєморозрахунків року станом на 27.05.2016 становить 4 838,61 грн.

Відповідач в своїх доводах зазначив, що сума основного боргу відповідача за Договором № Р-2260 від 14.07.2014 становить 4 838,61 грн.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 ЦК України).

Відповідно до пункту 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 8.1.1. Договору передбачено, що покупець оплачує поставлений постачальником товар на свій вибір та в такі строки: по закінченню 45 календарних днів з дати поставки товару постачальником.

Оскільки, відповідач у встановлені строки за поставлений товар розрахувався частково, внаслідок чого за останнім рахується заборгованість у розмірі 4 838,61 грн., а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 4 838,61 грн. основного боргу підлягають задоволенню в повному обсязі про що вірно вказав суд першої інстанції.

Що стосується позовних вимог, щодо стягнення з відповідача 1 304,02 грн. пені, колегія суддів зазначає наступне.

Оскільки, відповідач обов'язку зі сплати грошових коштів у визначений строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (стаття 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (стаття 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Згідно з частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 10.1. Договору визначено, що у разі порушення стороною договору строків виконання грошового зобов'язання, передбаченого цим договором, винна сторона зобов'язана сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення виконання, нараховану на суму грошового зобов'язання, за кожний день прострочення.

Таким чином враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині стягнення 1 304,02 грн. пені. підлягають задоволенню.

Заперечення скаржника з цього приводу, які містяться в матеріалах справи, та в апеляційній скарзі не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та спростовуються матеріалами справи, а тому є необґрунтованими та недоведеними.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СИМПАТИК" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2016 у справі № 910/8417/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/8417/16 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко