ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2016 року Справа № 904/10402/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антонік С.Г. (доповідач)

суддів: Широбокова Л.П., Герасименко Л.П.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №09-32/342 від 11.07.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №б/н від 29.02.2016 р.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства « Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2016 року

за заявою Публічного акціонерного товариства «Марганецький рудо ремонтний завод» про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2016 року

у справі № 904/10402/15

за позовом Публічного акціонерного товариства « Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», м.Київ

до Публічного акціонерного товариства «Марганецький рудоремонтний завод», м.Марганець

про стягнення 56 740,05 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 181 902,86 грн. інфляційних втрат за прострочення погашення кредиту, 9 413,31 грн. інфляційних втрат по несплаченим процентам за користування кредитом, 13 575,93 грн. 3% річних за прострочення погашення кредиту, 868,20 грн. 3% річних по несплаченим процентам за користування кредитом, 150 496,47 грн. пені за прострочення сплати кредиту

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2016р. ( суддя Бондарєв Е.М) заяву Публічного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод" про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2016 року у справі № 904/10402/15 - задоволено.

Відстрочено виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2016 року та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.03.2016 року у справі № 904/10402/15 про стягнення з ПАТ "Марганецький рудоремонтний завод" на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 56 740,55 грн., інфляційні втрати за прострочення погашення кредиту в сумі 43 122, 45 грн., інфляційні втрати за прострочення сплати процентів за користування кредитом у сумі 392, 85 грн., 3% річних за прострочення погашення кредиту в сумі 6 243, 11 грн., 3% річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом в сумі 227, 41 грн., пеню за прострочення сплати кредиту в сумі 16 716, 42 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102, 38 грн. - до 28.03.2017 року.

Ухвала мотивована тим, що наведені відповідачем підстави для відстрочки виконання судового рішення є тими виключними обставинами, які є підставою для відстрочення виконання судового рішення. Заявником доведено наявність конкретних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконанням рішення. Суд врахував прагнення боржника до збереження робочих місць та заробітної плати на підприємстві, здійснення ним заходів до продовження господарської підприємницької діяльності.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду від 26.04.2016р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у наданні відстрочки виконання рішення суду.

Скаржник посилається на те, що судом не враховані міжнародно-правові норми захисту порушених прав та вимоги національного законодавства, ступінь вини відповідача у виникненні спору, фінансовий стан та матеріальні інтереси обох сторін. Зазначені відповідачем підстави для надання відстрочення виконання судового рішення, не носять особливий і надзвичайний характер, та не є тими виключними обставинами, які б давали підстави для надання відповідачу відстрочки виконання рішення суду, а тому не є підставою вважати його фінансову діяльність винятковим випадком у розумінні ст.121 Господарського процесуального кодексу України, що зумовлював би ускладнення чи відсутність можливості виконати судове рішення. Суд не врахував негативні наслідки для господарської діяльності ПАТ «АК Промінвестбанк» при затримці виконання рішення, а питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватись із дотриманням балансу інтересів сторін. Відстрочення виконання рішення до 28.03.2017 року є досить тривалим строком, оскільки інфляційні процеси у державі тривають. Відповідач не є суб'єктом, стосовно якого виникли форс-мажорні обставини або обставини непереборної сили та не розташований в зоні АТО, в зв'язку з чим його посилання на зупинення дії договорів його контрагентами, що знаходяться в зоні АТО, та нібито відсутність необхідних коштів не може бути підставою для відстрочення виконання законного рішення суду. На думку позивача, не може бути надана відстрочка виконання рішення суду боржникам банківських установ, тому що необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду. У рішенні у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії, №22774/93, п.66, ЕСНК 1999-У Європейський суд з прав людини звертає увагу на те, що ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без виправданих затримок.

Представник позивача в судовому засідання підтримала доводи наведені в апеляційній скарзі.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що не погоджується з апеляційною скаргою, вважає її безпідставною, необґрунтованою, а ухвалу суду такою, що не підлягає скасуванню.

Просить залишити ухвалу суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101, 106 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм чинного законодавства при винесенні рішення суду, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до Публічного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод" задоволені частково.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.03.2016 року рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2016 року у справі № 904/10402/15 змінено та викладено в наступній редакції: стягнути з ПАТ "Марганецький рудоремонтний завод" на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 56 740,55 грн., інфляційні втрати за прострочення погашення кредиту в сумі 43 122, 45 грн., інфляційні втрати за прострочення сплати процентів за користування кредитом у сумі 392, 85 грн., 3% річних за прострочення погашення кредиту в сумі 6 243, 11 грн., 3% річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом в сумі 227, 41 грн., пеню за прострочення сплати кредиту в сумі 16 716, 42 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102, 38 грн.

30.03.2016 року господарським судом Дніпропетровської області видано відповідний наказ.

15.04.2016 року ПАТ "Марганецький рудоремонтний завод" звернулось до господарського суду із заявою про відстрочення виконання рішення суду на 1 рік - до 28.03.2017 року.

Згідно частини 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п.7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень. ухвал, постанов господарських судів України», підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. … Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як на підставу для застосування відстрочки виконання рішення відповідач посилається на скрутний фінансовий стан підприємства, необхідністю коштів для розрахунку з кредиторами, а саме з контрагентами, що постачають матеріали, з Пенсійним Фондом по спискам 1, 2, з працівниками по зарплаті... Відповідно до фінансової звітності за 2015 рік, навіть якщо з відповідачем розрахуються всі дебітори, боржнику не вистачить коштів, щоб розрахуватися. На підприємстві працюють більше 200 працівників, а це майже 200 сімей, у місті залишилось 3 працюючих підприємства, з них Марганецький ГЗК та публічне акціонерне товариство "Марганецький рудоремонтний завод", усі інші - це малий бізнес. За 12 місяців 2015 року до бюджету перераховано податку на додану вартість - 122 тис. грн., податку на землю - 203 тис. грн., воєнного збору - 37 тис. грн., екологічного збору - 20 тис. грн., податку з доходів фізичних осіб - 283 тис. грн., єдиного соціального внеску - 915 тис. грн. Середня зарплата по підприємству за 2014 рік становила 983 грн., за 12 місяців 2015 року стала - 1 652 грн.

Проте колегія суддів зазначає, що сам лише фінансовий стан не свідчить про неможливість виконання рішення суду і не є достатнім доказом для цього.

Заявником не надано належних та допустимих доказів скрутного майнового стану, який би свідчив про загрозу банкрутства, доказів відсутності коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення та інших обєктивних обставин.

Згідно ст..33 ГПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення про відстрочку виконання рішення суду, суд першої інстанції на підставі встановлених обставин по справі, необґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, що ускладнюють і роблять неможливим його виконання.

Отже, виходячи з вимог процесуального законодавства, господарський суд не дав належну оцінку наданим сторонами по справі доказам, не обґрунтував винятковість обставин, які б були підставою для розстрочки виконання судового рішення.

Ухвала господарського суду підлягає скасуванню. Апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 101 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2016 року скасувати.

Головуючий суддя ___________________ С.Г.Антонік

Судді ___________________ Л.П.Широбокова

___________________ ОСОБА_3 з