УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

18.07.2016Справа № 910/12775/16

Суддя Ярмак О.М., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява фізичної особи ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії, а саме: зобов'язати відповідача внести вимоги ОСОБА_1 щодо повернення належної їй частини вкладу до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами: підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів; державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України; прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Як вбачається з поданої заяви, позивачем у ній є фізична особа ОСОБА_1, яка звернулася за захистом права на повернення вкладу до банківської установи шляхом зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внести вимоги фізичної особи до реєстру вимог кредиторів.

Як вбачається з наведених вище норм ГПК України, господарський суд може приймати позовні заяви від фізичних осіб, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Проте, коло справ, які підлягають розгляду в господарських судах за участі фізичних осіб, обмежене.

Виходячи з положень ст. 12 ГПК України та постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» від 24.10.2011 № 10 спори, пов'язані з приватизацією державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду), в тому числі спори про визнання недійсними відповідних актів органів місцевого самоврядування та органів приватизації, спори зі справ, що виникають з корпоративних відносин, а також спори між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю) підвідомчі господарським судам і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Натомість, предметом позовних вимог є внесення вимог щодо повернення вкладу до банківської установи до реєстру вимог кредиторів.

Оскільки позивачем заявленого позову є фізична особа, яка не є суб'єктом підприємницької діяльності, а правовідносини між нею та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не підпадають під наведений вище перелік та є цивільними, а не господарськими, за своєю природою, то відповідно на них не поширюється юрисдикція господарських судів.

Більше того, до позовної заяви подана ОСОБА_1 додала ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 12.03.2016 № 534/489/16-ц про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вичинити певні дії та ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.04.2016 № 826/5879/16 про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вичинити певні дії.

В ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва з посиланням на постанову Верховного Суду України від 16.02.2016 у справі № 826/2043/15 вказано, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та зазначено, що питання про захист свого права у разі його порушення банком, який перебуває на стадії ліквідації, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно правил підсудності, визначених Господарським процесуальним кодексом України.

Слід зазначити, що в постанові Верховного Суду України від 16.02.2016 у справі № 826/2043/15 зазначено, що спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, однак позивачем у справі № 826/2043/15 була юридична особа, а саме: Управління Пенсійного Фонду України у Васильківському районі Дніпропетровської області, а не фізична особа.

Пунктом 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" до компетенції господарських судів віднесено розгляд усіх справ про банкрутство, а також справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, за певними винятками (пункт 7 частини першої статті 12 ГПК). Зазначені справи відповідно до частини другої статті 4-1 ГПК розглядаються в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законами України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та "Про банки і банківську діяльність".

Якщо в законодавчому акті підвідомчість спорів визначена альтернативно: суду чи господарському суду, або зазначено, що спір вирішується в судовому порядку, господарському суду слід виходити з суб'єктного складу учасників спору та характеру спірних правовідносин (п. 14 постанови Пленуму вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 р. "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам").

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Отже, оскільки позивач не може бути стороною у господарському процесі, то поданий нею позов не підлягає розгляду в господарському суді, що зумовлює відмову у його прийнятті на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті позовної заяви про зобов'язання вчинити дії.

Суддя О.М. Ярмак