ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.07.2016 Справа № 905/1807/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши матеріали

за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго»
довід імені Відокремленого підрозділу «Виробнича одиниця обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Димитровтепломережа» Фізичної особи підприємця ОСОБА_1
простягнення 5657,71грн.
представники сторін: від позивача: від відповідача: не зявився; не зявився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» від імені Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Димитровтепломережа» до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення основного боргу у розмірі 4405,17грн., інфляційних втрат у розмірі 2843,91грн., суми 3% річних у розмірі 297,45грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору на постачання теплової енергії №85 від 01.11.2013 в частині своєчасної та повної оплати послуг з теплопостачання, наданих позивачем.

На підтвердження позовних вимог, позивачем надано до матеріалів справи копії наступних документів: договору на поставку теплової енергії №85 від 01.11.2013 з додатками, акту обстеження опалювальних площей від 01.11.2013, розрахунку суми боргу, рахунків №1113_85 від 28.11.2013 на суму 749,92грн., №1213_85 від 31.12.2013 на суму 1006,20грн., №114_ 85 від 31.01.2014 на суму 983,90грн., №214_85 від 07.02.2014 на суму 905,36грн., №314_85 від 07.03.2014 на суму 759,79грн., актів про підключення/відключення жилого будинку до системи централізованого опалення від 05.10.2013, від 01.11.2013, від 01.04.2014, гарантійного листа від 28.03.2014, претензії від 14.04.2016 №07-364 з доказами направлення останнього відповідачу,

Ухвалою господарського суду Донецької області від 31.05.2016 порушено провадження та призначено справу до розгляду.

В судове засідання 19.07.2016 позивач явку уповноваженого представника не забезпечив, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Разом з тим, через канцелярію суду, подав витребувані судом документи та заявив клопотання про розгляд справи без часті представника позивача. Клопотання судом задоволено.

24.06.2016 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій останній просить стягнути з відповідача основний борг у розмірі 3405,17грн., 3% річних у розмірі 202,43грн., збитків від інфляції у розмірі 2050,11грн.

Заява мотивована тим, що відповідачем 10.06.2016 частково оплачена заборгованість перед Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» від імені Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Димитровтепломережа» на суму 1000,00грн. Також, позивач від Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 отримав гарантійний лист про зобовязання оплати останньою заборгованості у розмірі 4405,17грн. за наступним графіком: квітень 2014 року 550,00грн., травень 2014 року 550,00грн., червень 2014 року 550,00грн., липень 2014 року 550,00грн., серпень 2014 року 550,00грн., вересень 2014 року 550,00грн., жовтень 2014 року 550,17грн. Отже, позивачем перерахована сума основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ч.4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитися від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Суд приймає до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог. Подальший розгляд спору здійснюється в межах вимог про стягнення основного боргу у розмірі 3405,17грн., 3% річних у розмірі 202,43грн., збитків від інфляції у розмірі 2050,11грн.

Відповідач у судове засідання 19.07.2016 не з'явився, відзив на позов не подав, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить штамп канцелярії суду вихідної кореспонденції на ухвалах суду від 14.06.2016, 30.06.2016 про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З урахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду обох сторін, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав. З врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши його пояснення, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

01.11.2013 між Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» від імені Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Димитровтепломережа» (позивач, теплопостачальна організація) та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (відповідач, споживач) підписано договір на поставку теплової енергії №85 (далі договір).

Відповідно до п.п. 1.1 договору теплопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором.

Згідно з п.1.2. договору сторони куруються Законом України «Про теплопостачання», «Правилами користування тепловою енергією», іншими нормативними актами, цим договором та чинним законодавством.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком №1 до цього договору на такі потреби: - опалення в період опалювального сезону.

На початок опалювального сезону постачання теплоносія здійснюється після того, як споживач надасть акт про готовність системи опалення до прийняття теплоносія за підписом представника теплопостачальної організації (п.2.4. договору).

Відповідно до п.3.2.3. договору споживач зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором, а теплопостачальна організація натомість згідно з п.4.2.1. договору зобовязується забезпечувати постачання теплової енергії споживачу в обсягах, визначених договором.

Облік споживання теплової енергії проводиться для споживачів, що мають прилади обліку - за приладами обліку (п.5.1 договору).

Відповідно до п.6.1. договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі згідно з тарифами, затвердженими Постановою Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України №20 від 30.09.2011 теплова енергія 1 Гкал 905,70грн. без ПДВ. В залежності від цін на енергоносії, встановлених Кабінетом Міністрів України, іншими органами влади, постчальниками енергоносіїв тариф може змінюватися без узгодження зі споживачем але у відповідності до діючого законодавства. Загальна сума договору складається з сум вартості місячних поставок теплової енергії за весь строк дії договору.

Згідно з п.6.2., 6.5. договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію вноситься не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Кінцеві розрахунки за фактично спожиту теплову енергію споживач зобовязаний сплачувати не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим.

Договір набуває чинності з 01.11.2013 та діє до 31.12.2018 (п.10.1 договору).

Належним чином засвідчена копія договору №85 від 01.11.2013 наявна в матеріалах справи №905/1807/16, підписана сторонами та скріплена їх печатками.

На виконання умов договору позивачем надано відповідачу теплову енергію, що підтверджується актами включення/виключення опалення від 05.10.2013, від 01.11.2013 та від 01.04.2014.

За поставлену теплову енергію позивач відповідачу виставив рахунки №1113_85 від 28.11.2013 на суму 749,92грн., №1213_85 від 31.12.2013 на суму 1006,20грн., №114_ 85 від 31.01.2014 на суму 983,90грн., №214_85 від 07.02.2014 на суму 905,36грн., №314_85 від 07.03.2014 на суму 759,79грн., всього на загальну суму 4405,17грн.

В матеріалах справи відсутні докази незгоди відповідача щодо виконання позивачем прийнятих на себе зобов'язань за договором.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що свої зобов'язання з подачі об'єктам споживача теплової енергії позивач виконав належним чином.

Проте відповідач не виконав у повному свої зобовязання по договору та не оплатив у повному розмірі вартість отриманої теплової енергії.

Позивачем до матеріалів справи, надано гарантійний лист відповідача від 28.03.2014. Зі змісту останнього вбачається, що відповідач визнає суму боргу у розмірі 4405,17грн. та зобовязується оплатити останню за наступним графіком: квітень 2014 року 550,00грн., травень 2014 року 550,00грн., червень 2014 року 550,00грн., липень 2014 року 550,00грн., серпень 2014 року 550,00грн., вересень 2014 року 550,00грн., жовтень 2014 року 550,17грн. Проте станом на момент звернення Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» від імені Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Димитровтепломережа» до господарського суду Донецької області заборгованість за поставку теплової енергії по договору №85 від 01.11.2013 залишається Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 повністю не оплаченою. Доказів зворотнього відповідач до матеріалів справи не надав.

Правовідносини у сфері теплопостачання регулюються Цивільним та Господарським кодексами України, Законом України "Про теплопостачання", Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 №630.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" постачання теплової енергії, теплопостачання, - господарська діяльність, пов'язана з наданням теплової енергії, теплоносія, споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, суб'єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські забов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Частина 1 ст.530 Цивільного кодексу України встановлює, якщо в зобов'язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(дату).

Стаття 629 Цивільного кодексу України зазначає те, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 275 Господарського кодексу України унормовано, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство, енергопостачальник, відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду, енергію, споживачеві, абоненту, який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно з ч. 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про теплопостачання", у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Під час розгляду справи судом, відповідач частково погасив заборгованість, а саме на 1000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 10.06.2016 року.

За таких обставин, станом на момент вирішення справи судом, заборгованість відповідача перед позивачем становить 3405,17грн., яка і підлягає стягненню.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу у розмірі 3405,17грн. у повному обсягу.

Також, у звязку з тим, що відповідачем прострочено строк оплати заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 2050,11грн. та 3% річних у розмірі 202,43грн. за період з 11.05.2014 по 10.06.2016, які позивач нараховує на суми визначені Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 у гарантійному листі від 28.03.2014.

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат у розмірі 2050,11грн. та визнано його арифметично не вірним, проте розрахунок суду є більшим, тому, не виходячи за межі позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у розмірі 2050,11грн.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних та визнано його арифметично не вірним, оскільки позивачем не враховано того факту, що 2016 рік містить 366 днів. Проте за розрахунком суду сума 3% річних виявилася більшою, ніж заявлена позивачем. Тому, не виходячи за межі позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення 3% річних у розмірі 202,43грн.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача у повному обсягу, оскільки спір виник з вини відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (85000, Донецька область, м.Добропілля, мікрорайон СонячнийАДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» від імені Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Димитровтепломережа» (юридична адреса: Донецька область, м.Краматорськ, провулок Земляний, буд.2, ; адреса відокремленого підрозділу: 85327, Донецька область, м.Димитров, мікрорайон «Молодіжний», б.16 А, ) основний борг у розмірі 3405(три тисячі чотириста пять)грн. 17коп., 3% річних у розмірі у розмірі 202(двісті дві)грн. 43коп., інфляційні втрати у розмірі 2050(дві тисячі пятдесят) грн. 11 коп. та судовий збір у розмірі 1378(одна тисяча триста сімдесят вісім)грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Дата складення повного рішення 25.07.2016.

Суддя Д.М. Огороднік