Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "02" серпня 2016 р. Справа № 906/694/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Прядко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довір. від 13.07.2016 вих. № 13/07-16;

від відповідача: не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом приватного підприємства "Рубіком-Ю" (м. Київ)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Біріт імені Шевченка" (Житомирська обл., Баранівський район, с. Радулин)

про стягнення 118236,65 грн

Позивач подав до суду позов з вимогами до відповідача про стягнення 118236,65 грн, з яких: 67816,08 грн основного боргу, 4102,41 грн 3% річних та 46318,16 грн інфляційних нарахувань.

В обґрунтування заявлених позивачем вимог, останній посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі - продажу №9 від 11.06.2014 в частині оплати товару на загальну суму 67816,08 грн.

Ухвалою від 19.07.2016 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, порушив провадження у справі, призначив засідання суду; зобов'язав сторони надати необхідні документи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. На виконання вимог ухвали суду надав для долучення до матеріалів справи довідку вих. № 01/08-1 про розмір заборгованості відповідача станом на 01.08.2016 та копію підписаного між сторонами акту звіряння взаємних розрахунків від 25.07.2016 (а. с. 32, 33).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином, про що свідчить Реєстр господарського суду Ф103 на відправку рекомендованої з повідомленням кореспонденції за 19.07.2016 (а. с. 35).

Водночас, за для підтвердження даних щодо отримання відповідачем ухвали господарського суду Житомирської області від 19.07.2016 про порушення провадження у справі №906/694/16, судом було зроблено електронний витяг з сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку Укрпошта, згідно з даних якого судова кореспонденція була вручена ТОВ "Біріт імені Шевченка" (а. с. 34).

Враховуючи те, що явка представників сторін в засідання суду обов'язковою не визнавалась, надання письмового відзиву відповідно до вимог ст.59 ГПК України є правом відповідача, а не його обов'язком, господарський суд вважає, що неявка відповідача, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до укладеного між приватним підприємством "Рубіком-Ю" (позивач/продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Біріт імені Шевченка" (відповідач/покупець) договору купівлі - продажу №9 від 11.06.2014 (далі - договір, а. с. 11, 12), продавець зобов'язується передати належний йому товар (засоби захисту рослин) у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах договору.

Пунктом 4.1 договору визначено, що загальна ціна товару, що продається за цим договором складає 67816,08 грн.

Сторони погодили, що покупець здійснює повну оплату за товар на умовах 100% передоплати (п. 4.2 договору).

Згідно з п. 3.2 договору, перехід права власності до покупця відбувається в момент передачі товару покупцю, що оформляється видатковою накладною або актом приймання передачі.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору купівлі-продажу №9, на підставі видаткової накладної №3 від 04.07.2014 (а. с. 13), позивач поставив на адресу відповідача товар на суму 67816,08 грн, а відповідач прийняв товар на підставі виписаної довіреності на отримання матеріальних цінностей №70 від 04.07.2014 (а. с. 14).

За умовами договору сторони передбачили поставку товару на умовах 100% передоплати, однак як вбачається з долучених до справи документів відступили від положень договору в частині проведених розрахунків за товар, внаслідок чого у відповідача виник обов'язок розрахуватися за отриманий згідно з договором купівлі - продажу №9 від 11.06.2014 товар після його прийняття, як-то передбачено приписами ст. 692 ЦК України.

Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання щодо здійснення розрахунків за отриманий товар не виконав, заборгувавши позивачу 67816,08 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивач 02.04.2016 направив на адресу відповідача претензію від 28.03.2014 за вих. №28/063-16 з вимогою щодо погашення заборгованості за отриманий товар, однак остання, за даними позивача, була залишена відповідачем без відповіді та задоволення (а. с. 16, 17).

25.07.2016 між позивачем та відповідачем було підписано акт звіряння взаємних розрахунків за період з 11.06.2014 по 25.07.2016, згідно з яким відповідач визнав заборгованість перед позивачем на суму 67816,08 грн (а. с. 33).

З огляду на викладене, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, станом на день судового розгляду справи у нього утворилась заборгованість на суму 67816,08 грн, що підтверджується видатковою накладною; довіреністю на отримання товару та актом звіряння взаєморозрахунків.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Положення аналогічного змісту містяться в ст. ст. 525 і 526 ЦК України.

За ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення позивачем 67816,08 грн основного боргу обґрунтованими та такими, що підтверджуються наявними в матеріалах справі документами.

Розглядаючи питання про обґрунтованість вимог позивача щодо нарахування і стягнення з відповідача 4102,41 грн 3% річних та 46318,16 грн інфляційних, господарський суд враховує, що за ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок річних та інфляційних, виходячи з визначеного позивачем початку періоду їх нарахування на суму боргу, суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача 4102,41 грн 3% річних та 46318,16 грн інфляційних нарахувань є правомірною у заявленій позивачем до стягнення сумі.

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень належними та допустимими у справі доказами; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач позовні вимоги не оспорив, доказів сплати заборгованості суду не надав, згідно з актом звіряння взаєморозрахунків від 25.07.2016 заборгованість визнав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими у відповідності до вимог чинного законодавства та укладеного договору, підтвердженими належними доказами, які є в матеріалах справи, та такими, що підлягають задоволенню на суму 118236,65 грн, з яких: 67816,08 грн основного боргу; 4102,41 грн 3% річних та 46318,16 грн інфляційних нарахувань.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Біріт імені Шевченка" (12716, Житомирська обл., Баранівський район, село Радулин, вул. Шевченка, буд. 2, ) на користь приватного підприємства "Рубіком-Ю" (02218, АДРЕСА_1. ):

- 67816,08 грн основного боргу,

- 46318,16 грн інфляційних нарахувань,

- 4102,41 грн 3 % річних,

- 1773,55 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 03.08.16

Суддя Прядко О.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу - рек. з повід.