ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" липня 2016 р.Справа № 916/3952/15

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Главбуд Плюс

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Еталонавтосервіс

про визнання правочину недійсним

Суддя Смелянець Г.Є.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю від 21.01.2016р. б/н

від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю від 07.03.2014р. б/н

Суть спору: ТОВ „Главбуд Плюс звернулось до ТОВ „Еталонавтосервіс з позовом, в якому, із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 25.11.2015р. за вх.№29611/15, просить господарський суд Одеської області визнати недійсним з моменту укладання договір на поставку продукції №042 від 24.11.2014р., укладений між ТОВ „ГЛАВБУД ПЛЮС та ТОВ „Еталонавтосервіс, з посиланням при цьому на те, що ОСОБА_4 на мав належного обсягу цивільної дієздатності на укладання оспорюваного договору купівлі продажу, а перерахування коштів за начебто поставлений газобетон відбулося поза волею власника ТОВ „Главбуд Плюс .

Рішенням господарського суду Одеської області від 03.12.2015р. у справі №916/3952/15, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.01.2016р., ТОВ „Главбуд Плюс відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.03.2016р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.01.2016р. у справі №916/3952/15 та рішення господарського суду Одеської області від 03.12.2015р. скасовані, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Згідно з вказівками, що містяться у постанові ВГСУ від 29.03.016р., та які в силу вимог ч.1 ст. 111-12 ГПК України є обовязковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи, судами залишено поза увагою, що в обґрунтування позову позивач неоднарозово посилався на те, що відповідно до Статуту ТОВ „Главбуд Плюс призначення та звільнення з посади директора належить до компетенції загальних зборів учасників товариства. Такого рішення про призначення ОСОБА_4 директором ТОВ „Главбуд Плюс збори учасників не приймали. Такої підстави для призначення або звільнення директора товариства, як ухвала суду, ні статутом, ні законом не передбачено. Крім того, згідно з витягу з ЄДР, який знаходиться в матеріалах справи, станом на 24.11.204р., тобто на час укладання спірного договору, в ЄДР наявна інформація, що керівником ТОВ „Главбуд Плюс значився, саме, ОСОБА_5

11.05.2016р. справу прийнято до провадження господарським судом Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є., про що тією ж датою винесено відповідну ухвалу, в якій суд зобовязав сторін надати письмові пояснення щодо позовних вимог, із врахуванням вказівок, що містяться у постанові ВГСУ від 29.03.2016р.

У письмових поясненнях від 30.05.2016р. за вх.№13452/16 відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову, з посиланням при цьому на те, що відповідач належним чином в повному обсязі виконав обовязки за договором на поставку продукції №042 від 24.11.2014р., поставив позивачу продукцію в строк та на умовах погоджених сторонами і позивач не мав жодних претензій по виконаному договору. На момент укладення договору директором ТОВ „Главбуд Плюс був ОСОБА_4, який діяв на законних підставах, мав печать ТОВ „Главбуд Плюс, був наділений достатньою дієздатністю для укладення договору на поставку продукції №042 від 24.11.2014р., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Кошти на поставку продукції були перераховані з розрахункового рахунку ТОВ „Главбуд Плюс, довіреності на одержання продукції ТОВ „Главбуд Плюс були оформлені належним чином та завірені печаткою ТОВ „Главбуд Плюс. Про жодні обмеження або спори щодо повноважень директора ОСОБА_4 відповідач не знав і не міг знати на момент укладення та виконання умов договору. Вчинення дій з перевищенням повноважень або вчинення дій без повноважень не є підставою для визнання недійсним правочинів, вчинених ОСОБА_4 від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили.

У письмових поясненнях від 04.07.2016р. за вх.№16545/16 відповідач посилається на те, що згідно з даними ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 24.11.2014р. директором ТОВ „Главбуд Сервіс був ОСОБА_4, що підтверджується також і самим позивачем у позовній заяві та апеляційній скарзі. Запис щодо директора ТОВ „Главбуд Плюс ОСОБА_4 був виключений з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014р., а відповідно до ч.ч.1,2 ст.10 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні.

Під час розгляду справи судом задоволено клопотання відповідача про продовження строку вирішення спору на 15 днів за вх.№2-3516/16 від 04.07.2016р., про що 04.07.2016р. винесено відповідну ухвалу. Також судом задоволено клопотання відповідача про витребування доказів з ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 06.07.2016р. за вх.№2-3551/16. про що 06.07.2016р. винесено відповідну ухвалу.

У поясненнях по справі від 21.07.2016р. за вх.№18253/16 позивач посилається на те, що використовуючи завідомо неправосудну ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2014р. та протиправно діючи від імені ТОВ „Главбуд Плюс ОСОБА_4 24.11.2014р. укладений спірний договір з ТОВ „Еталонавтосервіс на підставі якого з розрахункового рахунку позивача на користь відповідача перераховано 362090,81 грн. В подальшому оспорюваний договір не схвалювався ТОВ „Главбуд Плюс, оскільки перерахування коштів за спірним договором здійснено в той же день що і укладено договір. Окрім того, станом на 24.11.2014р. у ЄДР в якості керівника позивача був зазначений ОСОБА_5, що підтверджується відповідним витягом з ЄДР.

На підставі ст.77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалися перерви до 30.05.2016р., 13.06.2016р., 04.07.2016., 18.07.2016р. про що сторони у справі повідомлені належним чином.

На підставі ст.85 ГПК України у судовому засіданні за участю представників сторін оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Відповідно до Статуту ТОВ „Главбуд Плюс (нова редакція), затвердженого загальними зборами учасників товариства (протокол №1 від 30.05.2005р.), із відповідними змінами станом на 12.01.2006р., учасниками товариства є ОСОБА_6, з часткою у статутному капіталі 50% та ОСОБА_4 з часткою у статутному капіталі 50%.

Органами управління товариства є збори учасників вищий орган управління, директор виконавчий орган товариства, ревізійна комісія контролюючий орган. До компетенції зборів учасників належить призначення та звільнення з посади директора, а також обрання та відклик членів ревізійної комісії (п.9.1., пп.є п.9.4. Статуту).

У п.9.10. Статуту встановлено, що виконавчим органом товариства є директор. Директор вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що відносяться до виняткової компетенції зборів. Директор здійснює права, передані йому зборами учасників. Директор підзвітний зборам учасників та організує виконання їх рішень. Директор без доручення діє від імені товариства, представляє його інтереси на всіх вітчизняних та іноземних підприємствах, розпоряджується майном на фінансовими коштами, коштами на рахунках товариства, підписує розрахункові документи, укладає договори (контракти, угоди), в тому числі трудові, видає доручення, відкриває поточні та інші рахунки, затверджує штатний розклад, видає накази та дає вказівки, обовязкові для усіх робітників товариства, приймає та звільнює робітників, вирішує інші поточні питання.

01.07.2007р. відбулися загальні збори учасників товариства, які оформлені протоколом №3, та на яких прийнято рішення про призначення на посаду директора товариства пана ОСОБА_5 Тією ж датою ОСОБА_5 приступив до виконання обовязків директора з правом підпису фінансових та первинних документів, про що виданий відповідний наказ №16-07/О.

Ухвалою Малиновського районного суду міста ОСОБА_7 від 05.11.2014р. частково задоволено заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ТОВ „Охоронне агентство „Гепард, третя особа ОСОБА_8 про звільнення та усунення перешкод.

ОСОБА_5 відсторонений з посади директора товариства з 05.11.2014р. та з цієї ж дати виконуючим обовязки товариства призначений ОСОБА_4

При цьому, вказаною ухвалою суду Державного реєстратора відділу Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зобовязано виключити з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців запис про ОСОБА_5 в графі „ПІБ керівника юридичної особи та в графі „прізвище, імя та по батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи ТОВ „Главбуд Плюс, а також включити в ЄДР запис про ОСОБА_4 в графу „ПІБ керівника юридичної особи та в графу „прізвище, імя та по батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи ТОВ „Главбуд Плюс.

На виконання вимог цієї судової ухвали державним реєстратором 06.11.2014р. проведено реєстраційну дію внесення судового рішення, яке потребує змін атрибутів субєкта, а саме внесений відповідний запис щодо ОСОБА_4 у Єдиний державний реєстр юридичних та фізичних осіб підприємців, про що свідчить відповідна відмітка державного реєстратора в графі „Дані про реєстраційні дії у ОСОБА_4 з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 24.11.2014р.

Також судом встановлено, що 24.11.2014р. між ТОВ „Главбуд Плюс (замовник, позивач) в особі директора ОСОБА_4, що діє на підставі Статуту та ТОВ „Еталонавтосервіс (постачальник, відповідач) в особі директора ОСОБА_7, що діє на підставі Статуту укладений договір на поставку продукції № 042, згідно з яким постачальник зобовязується поставити замовнику будівельні матеріали в асортименті (далі продукція), а Замовник, в свою чергу, зобовязується своєчасно здійснити оплату Продукції Постачальника на умовах даного Договору і згідно графіку оплат погодженого сторонами.

Постачальник здійснює поставку Продукції на умовах франко-склад Постачальника відповідно до графіку поставки, погодженого Сторонами. Приймання продукції Замовником по кількості і якості здійснюється безпосередньо при отриманні у відповідності з інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення П-6 і П-7 (пункти 2.1 2.2 договору).

Відповідно до пункту 3.1 договору оплата продукції здійснюється Замовником на розрахунковий рахунок Постачальника за ціною, згідно виставлених рахунків чи додатків, які є невідємною частиною даного договору.

Пунктом 5.3 Договору встановлено, що договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2014 року, а стосовно фінансових розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобовязань по договору.

При цьому, станом на 24.11.2014р. у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань були наявні відомості, що керівником ТОВ „ГЛАВБУД ПЛЮС являється ОСОБА_4, що визнається самим представником позивача у судовому засіданні 13.06.2016р., а відповідно до ч.1 ст.35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

На виконання умов цього договору відповідач поставив позивачу цеглу будівельну керамічну на загальну суму 362090,81 грн., що підтверджується видатковими накладними від 24.11.2014р. № РН-1118 на суму 34 934,40 грн., від 28.11.2014 року №РН-1125 на суму 148 486,20 грн., від 28.11.2014 року №РН-1124 на суму 178 670,21 грн. та довіреностями на одержання ТМЦ від 25.11.2014р. №10, від 28.11.2014р. №8, від 28.11.2014р. №9.

Також відповідач виставив позивачу рахунки на оплату поставленого товару, зокрема рахунок-фактуру №СФ-195 від 24.11.2014р. на суму 34934,40 грн., оплату якого здійснено позивачем 24.11.2014р., що підтверджується звітом про дебетові і кредитові операції по рахунку №9151 за період листопад 2014р.; рахунок-фактуру №СФ-197 від 26.11.2014р. на суму 148486,20 грн., оплату якого здійснено позивачем 28.11.2014р., що підтверджується звітом про дебетові і кредитові операції по рахунку №9151 за період листопад 2014р.; рахунок фактуру №СФ-202 від 27.11.2014р. на усум 178670,21 грн.. оплату якого здійснено позивачем 04.12.2014р. в сумі 178 000 грн. та 05.12.2014р. в сумі 670.21 грн., що підтверджується звітом про дебетові і кредитові операції по рахунку №9151 за період грудень 2014р.

В подальшому ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014р. задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_8 та скасовано ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2014р.

На виконання вимог цієї судової ухвали від 03.12.2014р. державним реєстратором здійснено скасування запису щодо керівника ТОВ „Главбуд Плюс ОСОБА_4, про що також свідчить відповідна відмітка державного реєстратора в графі „Дані про реєстраційні дії у ОСОБА_4 з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 24.11.2014р.

Проаналізувавши наявні у справі докази, та надавши їм правову оцінку, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з наступних мотивів.

Як вище встановлено господарським судом предметом спору у даній справі є визнання недійним договору з підстав його підписання не уповноваженою особою позивача.

Згідно з розясненнями, що містяться у пп.2.1.п.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 „Про деякі питання практики визнання право чинів (господарських договорів) недійсними вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У ч.2 ст.203 ЦК України встановлено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно з ч.ч.1-3 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків. Коди юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Згідно з ч.1 ст.98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

У ч.ч.1-3 ст. 99 ЦК України встановлено, що загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Як вище встановлено господарським судом, 01.06.2007р. рішенням загальних зборів ТОВ „Главбуд Плюс на посаду директора товариства призначений ОСОБА_5

Також судом встановлено, що на момент укладення між сторонами у справі оспорюваного договору 24.11.2014р. директор ТОВ „Главбуд Плюс ОСОБА_5 був відсторонений з посади директора товариства з 05.11.2014р. та з цієї ж дати виконуючим обовязки директора товариства призначений ОСОБА_4 на підставі ухвали Малиновського районного суду міста ОСОБА_7 від 05.11.2014р. у справі №521/19272/14-ц, а відповідно до ч.ч.9,10 Цивільного процесуального кодексу України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому у для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Більш того, вказаною ухвалою Малиновського районного суду міста ОСОБА_7 від 05.11.2014р. державного реєстратора зобовязано внести відповідні відомості щодо зміни керівника ТОВ у Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Відповідно до ст.89 ЦК України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення. Підстави для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи встановлюються законом. Відмова у проведенні державної реєстрації юридичної особи з інших підстав, ніж встановлені законом, не допускається. Відмова у державній реєстрації, а також зволікання з її проведенням можуть бути оскаржені до суду. До єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом. Зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації. Юридичні особи та їх учасники не мають права посилатися на відсутність державної реєстрації таких змін у відносинах із третіми особами, які діяли з урахуванням цих змін.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 15.05.2003р. №755 ІV (в редакції Закону з 06.11.2014р.) державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

У ч.1 ст.16 вказаного Закону України встановлено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Вимоги щодо статусу відомостей Єдиного державного реєстру містяться у ст.18 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, згідно з якою якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Таким чином, якщо правочин, який вчиняє юридична особа, підписаний особою, щодо якої до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців були внесені відомості про те, що вона має право від імені юридичної особи вчиняти та підписувати договори, то скасування в подальшому судом ухвали Малиновського районного суду міста ОСОБА_7 від 05.11.2014 року у справі №521/19272/14-ц не може бути підставою для визнання недійсним відповідного договору, оскільки не усуває факту необізнаності третьої особи про недостовірність відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, та відсутність у виконавчого органу (директора) повноважень саме на момент вчинення оспорюваного правочину.

За таких обставин господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсним оспорюваного позивачем договору.

При цьому, у звязку із закінченням строків вирішення спору у даній справі, які встановлені вимогами ст.69 ГПК України, та які ухвалою суду від 04.07.2016р. продовжені на 15 днів до 26.07.2016р., господарський суд позбавлений можливості надати оцінку доказам, які витребувані ухвалою суду від 06.07.2016р. з ДПІ у Приморському районі м. Одеси, але станом на 25.07.2016р. не надійшли до суду.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

1.Відмовити ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ТОВ „Главбуд Плюс у задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 29 липня 2016р.

Суддя Г.Є. Смелянець