ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року Справа № 908/5910/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г. - головуючого,

Саранюка В.І.,

Акулової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27 квітня 2016 року у справі № 908/5910/15 Господарського суду Запорізької області за позовом ОСОБА_5, м. Запоріжжя, та ОСОБА_6, м. Запоріжжя, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізькі автомобільні лінії", м. Запоріжжя, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4, м. Запоріжжя, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції, м. Запоріжжя, про визнання недійсними рішень загальних зборів товариства та визнання недійсними Статутів товариства, та за позовом третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору: 1) ОСОБА_7, м. Запоріжжя; 2) ОСОБА_8, м. Запоріжжя, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізькі автомобільні лінії", м. Запоріжжя, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4, м. Запоріжжя, про визнання недійсними рішень загальних зборів товариства та визнання недійсними Статутів товариства,

за участю представників сторін:

позивача-1 - ОСОБА_9 (дов. № 2927 від 19.11.15);

позивача-2 - ОСОБА_9 (дов. № 2929 від 19.11.15);

відповідача - Ляховецький Т.І. (дов. № 77 від 01.07.16);

- Тихонов О.А. (дов. № 78 від 01.07.16);

третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - не з'явились;

третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - не з'явились;

третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору-1 - ОСОБА_9 (дов. № 2678 від 28.10.14);

третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору-2 - ОСОБА_9 (дов. № 2677 від 28.10.14);

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулись до господарського суду з позовом до відповідача ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії" про визнання недійсними рішень загальних зборів товариства та визнання недійсними Статутів товариства.

Вказували, що ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії" зареєстровано Виконавчим комітетом Запорізької міської ради 06.12.04 за № 0002070. Відповідно до Статуту ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії" (третя редакція), зареєстрованого 30.03.09 (номер запису 002070), учасниками Товариства виступали: Азарова (змінено прізвище на ОСОБА_5) ОСОБА_12 - 5 925 грн. - 25 часток; ОСОБА_8 - 11 850 грн. - 50 часток та ОСОБА_7 - 5 925 грн. - 25 часток.

Зазначали, що 07.02.12 рішеннями загальних зборів учасників ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії", оформленими протоколом № 1, було вирішено прийняти до складу учасників ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії" ОСОБА_4; перерозподілити Статутний (складений) капітал Товариства в розмірі 23 700 грн. наступним чином: ОСОБА_5 - 5 925 грн. - 25 часток; ОСОБА_7 - 2 844 грн. - 12 часток; ОСОБА_8 - 3 081 грн. - 13 часток; ОСОБА_4 - 11 850 грн. - 50 часток; затвердити та підписати Статут ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії" в четвертій редакції.

13.02.12 було зареєстровано четверту редакцію Статуту ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії".

08.07.13 рішеннями загальних зборів учасників ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії", оформленими протоколом № 1, було вирішено прийняти до складу учасників ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії" ОСОБА_6; виключити зі складу учасників Товариства ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 згідно їх заяв; перерозподілити Статутний (складений) капітал Товариства в розмірі 23 700 грн. наступним чином: ОСОБА_6 - 4 740 грн. - 20 часток; ОСОБА_4 - 18 960 грн. - 80 часток; затвердити та підписати Статут ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії" в п'ятій редакції; звільнити директора Товариства ОСОБА_13 з 08.07.13 та обрати директором Товариства ОСОБА_14 з 09.07.13.

09.07.13 було зареєстровано п'яту редакцію Статуту ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії".

Зазначали, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.15 у кримінальній справі № 335/4153/15-к за обвинуваченням ОСОБА_15 і ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України (шахрайство, тобто заволодіння майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою), зокрема, встановлені обставини, за яких було прийнято рішення загальних зборів ТОВ "Запорізький автомобільні мережі" від 07.02.12 та від 08.07.13, наслідком чого є підписання четвертої та п'ятої редакцій Статутів Товариства.

Посилаючись на прийняття участі у загальних зборах ТОВ "Запорізький автомобільні мережі" 07.02.12 та 08.07.13 під впливом оману та на встановлені вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.15 у кримінальній справі № 335/4153/15-к обставини, які свідчать про порушення їх корпоративних прав, позивачі просили визнати недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ "Запорізький автомобільні мережі" від 07.02.12 та від 08.07.13, а також четверту і п'яту редакції Статутів Товариства.

03.02.16 треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулись до Господарського суду Запорізької області з позовом до ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії" про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства та визнання недійсними Статутів товариства.

Посилаючись на ту обставину, що спірні рішення загальних зборів учасників ТОВ "Запорізький автомобільні мережі" від 07.02.12 та від 08.07.13 порушують їх права та охоронювані законом інтереси, як учасників товариства, яким належало по 25 % та 50 % часток в статутному фонді товариства до примусового включення до складу учасників товариства ОСОБА_4, просили задовольнити їх вимоги в повному обсязі.

04.02.16 ухвалою Господарського суду Запорізької області позов ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прийнято для спільного розгляду разом з первісним позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії".

09.02.16 ОСОБА_6 подав заяву про відмову від позовних вимог.

09.02.16 ухвалою Господарського суду Запорізької області прийнято відмову позивача - ОСОБА_6 від позову та припинено провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції про визнання недійсними рішень загальних зборів товариства та визнання недійсними Статутів товариств.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 09 лютого 2016 року (суддя Сушко Л.М.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27 квітня 2016 року (колегія суддів у складі: Склярук О.І. - головуючого, Дучал Н.М., Ушенко Л.В.), позови ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задоволено.

Постановлено визнати недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії" від 07.02.12, оформлені протоколом № 1, та від 08.07.13, оформлені протоколом № 1, а також четверту і п'яту редакції Статутів Товариства.

Судові акти мотивовані посиланнями на прийняття зборами спірних рішень під впливом оману, а також на встановлені вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.15 у кримінальній справі № 335/4153/15-к обставини, які свідчать про порушення корпоративних прав позивачів, що є підставою для визнання спірних рішень загальних зборів та затверджених даними рішеннями зборів Статутів Товариства недійсними.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильну оцінку судами попередніх інстанцій зібраних у справі доказів та на порушення ст.ст. 321, 328 ЦК України та ст.ст. 43, 82 ГПК України, просить скасувати постановлені у справі судові акти та постановити нове рішення про відмову в позовах.

Розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії" зареєстровано Виконавчим комітетом Запорізької міської ради 06.12.04 за № 0002070. Основними видами діяльності товариства є, зокрема, здійснення внутрішніх і міжнародних перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до Статуту ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії" (третя редакція), зареєстрованого 30.03.09 (номер запису 002070), учасниками Товариства виступали: ОСОБА_5 - 5 925 грн. - 25 часток; ОСОБА_8 - 11 850 грн. - 50 часток; ОСОБА_7 - 5 925 грн. - 25 часток.

07.02.12 відбулися загальні збори учасників ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії". Згідно протоколу № 1 на зборах були присутні учасники Товариства: ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_7 та запрошено до участі у зборах ОСОБА_4 На зборах прийнято наступні рішення: прийняти до складу учасників ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії" ОСОБА_4; перерозподілити Статутний (складений) капітал Товариства в розмірі 23 700 грн. наступним чином: ОСОБА_5 - 5 925 грн. - 25 часток; ОСОБА_7 - 2 844 грн. - 12 часток; ОСОБА_8 - 3 081 грн. - 13 часток; ОСОБА_4 - 11 850 грн. - 50 часток; затвердити та підписати Статут ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії" в четвертій редакції.

13.02.12 було зареєстровано четверту редакцію Статуту ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії".

08.07.13 відбулися загальні збори учасників ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії". Згідно протоколу № 1 на зборах були присутні учасники: ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та запрошено до участі у зборах ОСОБА_6 На зборах прийнято наступні рішення: прийняти до складу учасників ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії" ОСОБА_6; виключити зі складу учасників Товариства ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 згідно їх заяв; перерозподілити Статутний (складений) капітал Товариства в розмірі 23 700 грн. наступним чином: ОСОБА_6 - 4 740 грн. - 20 часток; ОСОБА_4 - 18 960 грн. - 80 часток; затвердити та підписати Статут ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії" в п'ятій редакції; звільнити директора Товариства ОСОБА_13 з 08.07.13 та обрати директором Товариства ОСОБА_14 з 09.07.13.

09.07.13 було зареєстровано п'яту редакцію Статуту ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії".

Водночас судами встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.15 у кримінальній справі № 335/4153/15-к за обвинуваченням ОСОБА_15 і ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України (шахрайство, тобто заволодіння майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою), зокрема, встановлені наступні обставини за яких було прийнято рішення загальних зборів ТОВ "Запорізький автомобільні мережі" від 07.02.12 та від 08.07.13 наслідком чого стало підписання четвертої та п'ятої редакції Статутів Товариства:

"…В кінці червня 2013 року ОСОБА_6, який тривалий час займався пасажироперевезеннями, дізнавшись про те, що з ТОВ "Вега-Авто" розірвані договори на перевезення пасажирів за маршрутами №№ 4,12,23,35 і 37, та думаючи, що всі питання з розподілу маршрутів вирішує ОСОБА_16, ОСОБА_15, та інший співучасник - особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, вирішив звернутися до ОСОБА_15, для того, щоб отримати вказані маршрути та оформити їх на придбане ним ТОВ "Запорізький автомобільні мережі", де вже раніше, а саме з 07.02.12 членами злочинної групи через колишніх власників був введений до складу засновників їх співучасник з часткою в статутному фонді підприємства в розмірі 50 %.

В той ж самий час ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_15 в приміщенні його службового кабінету управління з питань транспортного забезпечення та зв'язку Запорізької міської Ради, де розповів про бажання здійснювати підприємницьку діяльність по перевезенню пасажирів на вищевказаних маршрутах.

ОСОБА_15, з метою заволодіння чужим майном та придбання права на майно шляхом обману, діючи у складі організованої злочинної групи, узгоджено з іншими співучасниками, висунув вимогу, яка полягала у тому, якщо той бажає займатися пасажирськими перевезеннями, то йому необхідно звернутися до ОСОБА_16, який пояснить "нові" умови, необхідні для зайняття цим видом діяльності.

Надалі, в червні 2013 року, в офісі ТОВ "Альянс Авто" ОСОБА_16, та інший співучасник - особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, при зустрічі з ОСОБА_6, посилаючись на тісні стосунки із начальником управління з транспортного забезпечення та зв'язку Запорізької міської ради ОСОБА_15, обманюючи його, повідомили про їх можливості впливати на вирішення питань, пов'язаних з отриманням дозволу в участі у конкурсах та отримання, при проведені конкурсів, прибуткових маршрутів, впливати на рішення, призначати чи не призначати позапланові перевірки, впливати на висновки проведених планових перевірок, які призначає управління транспорту, стали наполягати на щомісячній передачі грошей у сумі 92 250 гривень за надання можливості займатися перевезенням пасажирів на необхідних потерпілому маршрутах міста, а саме №№ 4, 12, 23, 35 і 37, та виплати 32800 доларів США за призначення тимчасовим перевізником та подальшої перемоги у конкурсі, попереджаючи, що у разі відмови прийняти таку пропозицію, яка в подальшому не дасть йому змоги перемогти у конкурсах та укладання договорів на право перевезення пасажирів на автобусних маршрутах, не маючи при цьому таких повноважень та можливостей.

Крім того, маючи намір придбати права на чуже майно шляхом обману, тобто одержати повний контроль над діяльністю ТОВ "Запорізький автомобільний мережі" та запобігти можливості ОСОБА_6 не сплачувати кошти, ОСОБА_16 та інший співучасник - особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, висловили ще одну незаконну вимогу, а саме переоформити 60 % статутного фонду підприємства на ім'я іншого співучасника.

Будучи обманутими, ОСОБА_6 повірив в реальність впливати на прийняття такого рішення членами групи, бажаючи займатися пасажирськими перевезеннями, побоюючись втрати бізнесу через розірвання договорів мусив погодитись щомісячно сплачувати грошові кошти та переоформити 60 % статутного фонду ТОВ "Запорізький автомобільний мережі" на іншого співучасника, відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження.

Після чого, інший співучасник, відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, діючи згідно розподілу ролей у складі організованої групи, узгоджено з ОСОБА_15, ОСОБА_16 та іншими двома співучасниками, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, виконуючи вказівки організаторів групи, з метою заволодіння чужим майном та придбання права на майно шляхом обману, 08.07.13 у нотаріуса ОСОБА_20 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чекістів, 24, підписав статут підприємства ТОВ "Запорізькі автомобільні мережі", оформивши на своє ім'я збільшену частку, а саме 80 % статутного фонду, що становить 18 960 гривень, тим самим члени організованої групи отримали повний контроль над підприємством. У разі відмови виплачувати кошти ОСОБА_6 за вказівкою організаторів групи, інший співучасник, відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, та на якого оформлено 80 % статутного фонду Товариства, міг звільнити директорів, вивести зі складу засновників осіб, у яких пайова участь менш, ніж 80 % та таким чином ліквідувати підприємство.

Крім того, ОСОБА_15, виконуючи відведену йому роль у складі організованої групи, вимусив ОСОБА_6 23.07.13 підписати угоди №№ 8, 9, 10, 11 на обслуговування маршрутів №№ 4, 12, 23, 35 і 37, де управління транспорту як "Замовник" значно спрощує процедуру та збільшує кількість підстав для розірвання договорів в односторонньому порядку, що значно збільшувало можливість психологічного впливу ОСОБА_15, ОСОБА_16, іншого співучасника, відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження на ОСОБА_6, який думаючи, що його діяльність повністю підконтрольна місцевій владі в особі ОСОБА_15 та іншого співучасника, відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, від рішення яких залежить подальше його існування, змушений був виконувати незаконні вимоги шахраїв.

Таким чином, ОСОБА_15, після підписання договорів, мав можливість в будь-який час ініціювати проведення позапланових перевірок, що однозначно приведе до виявлення порушень та подальшого розірвання договорів в односторонньому порядку на обслуговування маршрутів, посилаючись на п. 9 договору "на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на автобусних маршрутах загального користування".

За період з липня по жовтень 2013 року потерпілим щомісячно виплачувалось шахраям 92 250 гривень, а всього 369 000 гривень, та 30.09.13, після перемоги у конкурсі ОСОБА_6 було добровільно передано ОСОБА_16 32 800 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на той день становило 262 170,40 гривен.

В результаті злочинів ОСОБА_16, ОСОБА_15 та інші співучасники, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, за узгодженими та заздалегідь спланованими діями, з використанням свого службового становища, шляхом обману, повторно, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_6 на загальну суму 650 130,40 гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, спричинивши тяжкі наслідки для потерпілого…".

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 20.08.15 у кримінальній справі № 335/4153/15-к апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволена частково, вирок суду в частині задоволення цивільних позовів скасовано та залишено без розгляду цивільні позови, з тих підстав, що в межах кримінальної справи за цивільним позовом може бути стягнута майнова та моральна шкода, а урегулювання порушених корпоративних прав, відноситься до виключної компетенції господарських судів. Ухвала апеляційного суду Запорізької області набула законної сили з моменту її проголошення 20.08.15. Таким чином, вирок Орджонікідзевського районного суду від 23.06.15 набув законної сили 20.08.15, цим вироком засуджено ОСОБА_16 та ОСОБА_15 за ч. 4 ст. 190, ч. З ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

Вказаним вироком суду встановлені дії обвинувачених ОСОБА_15 і ОСОБА_16, направлені на незаконне (шляхом обману) заволодіння часткою у статутному капіталі ТОВ "Запорізькі автомобільні лінії", наслідком яких стало порушення конституційних прав, свобод та інтересів діючих учасників цього товариства, в тому числі позивачів по справі.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути, зокрема, невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства.

Приписами ст. 167 ГК України встановлено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю (ст. 41 Конституції України).

В силу ст.ст. 321, 328 ЦК України право власності є непорушним, вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-ІV від 23.02.06 закріплено обов'язок судів застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97 закріплено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судами встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.15 у кримінальній справі № 335/4153/15-к за обвинуваченням ОСОБА_15 і ОСОБА_16 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України (шахрайство, тобто заволодіння майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою), зокрема, встановлені обставини, за яких було прийнято рішення загальних зборів ТОВ "Запорізький автомобільні мережі" від 07.02.12 та від 08.07.13, наслідком чого є підписання четвертої та п'ятої редакцій Статутів Товариства:

"…В кінці червня 2013 року ОСОБА_6, який тривалий час займався пасажироперевезеннями, дізнавшись про те, що з ТОВ "Вега-Авто" розірвані договори на перевезення пасажирів за маршрутами №№ 4, 12, 23, 35 і 37, та думаючи, що всі питання з розподілу маршрутів вирішує ОСОБА_16, ОСОБА_15, та інший співучасник - особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, вирішив звернутися до ОСОБА_15, для того, щоб отримати вказані маршрути та оформити їх на придбане ним ТОВ "Запорізький автомобільні мережі", де вже раніше, а саме з 07.02.12 членами злочинної групи через колишніх власників був введений до складу засновників їх співучасник з часткою в статутному фонді підприємства в розмірі 50 %.

… маючи намір придбати права на чуже майно шляхом обману, тобто одержати повний контроль над діяльністю ТОВ "Запорізький автомобільний мережі" та запобігти можливості ОСОБА_6 не сплачувати кошти, ОСОБА_16 та інший співучасник - особа, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, висловили ще одну незаконну вимогу, а саме переоформити 60 % статутного фонду підприємства на ім'я іншого співучасника.

Будучи обманутими, ОСОБА_6 повірив в реальність впливати на прийняття такого рішення членами групи, бажаючи займатися пасажирськими перевезеннями, побоюючись втрати бізнесу через розірвання договорів мусив погодитись щомісячно сплачувати грошові кошти та переоформити 60 % статутного фонду ТОВ "Запорізький автомобільний мережі" на іншого співучасника, відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження.

Після чого, інший співучасник, відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, діючи згідно розподілу ролей у складі організованої групи, узгоджено з ОСОБА_15, ОСОБА_16 та іншими двома співучасниками, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, виконуючи вказівки організаторів групи, з метою заволодіння чужим майном та придбання права на майно шляхом обману, 08.07.13 у нотаріуса ОСОБА_20 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чекістів, 24, підписав статут підприємства ТОВ "Запорізькі автомобільні мережі", оформивши на своє ім'я збільшену частку, а саме 80 % статутного фонду, що становить 18 960 гривень, тим самим члени організованої групи отримали повний контроль над підприємством. У разі відмови виплачувати кошти ОСОБА_6 за вказівкою організаторів групи, інший співучасник, відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, та на якого оформлено 80 % статутного фонду Товариства, міг звільнити директорів, вивести зі складу засновників осіб, у яких пайова участь менш, ніж 80 % та таким чином ліквідувати підприємство".

Частиною 4 ст. 35 ГПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій правильно встановили та виходили з того, що оспорювані рішення загальних зборів учасників ТОВ "Запорізький автомобільний мережі" від 07.02.12 та від 08.07.13 порушують права і охоронювані законом інтереси, зокрема, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та не відповідають вимогам ст.ст. 3, 41 Конституції України, ст.ст. 15, 116, 321, 328 ЦК України, ст. 10, Закону України "Про господарські товариства", ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що вважали обґрунтованою підставою для визнання їх недійсними разом з четвертою та п'ятою редакціями Статуту Товариства, які прийняті на підставі цих рішень загальних зборів та є похідними від них.

За таких обставин, судами попередніх інстанцій на підставі встановлених фактичних обставин справи, з'ясовано дійсні права і обов'язки сторін та правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з оскаржуваними судовими актами та ніяким чином не спростовують викладених в них висновків, тому їх слід залишити поза увагою суду.

Суд дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає вимогам ст. 43 ГПК України, переоцінка доказів, відповідно до ст. 1117 ГПК України, не входить до меж перегляду справи судом касаційної інстанції.

Постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, доводи касаційної скарги правильності викладених у ній висновків не спростовують, в зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 1115, 1116,1117, 1119,11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27 квітня 2016 року у справі № 908/5910/15 залишити без змін.

Головуючий суддя: Н.Г. Дунаєвська

Судді: В.І. Саранюк

Н.В. Акулова