ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2016р. Справа № 914/1296/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1, м.Львів

до відповідача ОСОБА_2 товариства Садівничо-городній кооператив Енергетик, с.Відники Пустомитівського району Львівської області

про зобовязання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1;

від відповідача ОСОБА_3 представник (довіреність б/н від 02.06.2016р.).

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позовні вимоги заявлено ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 товариства Садівничо-городній кооператив Енергетик про зобовязання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди. Зокрема позивач у позовній заяві просить:

- на підставі пункту 5 частини 2 статті 16 та пункту 1 статті 545 Цивільного кодексу України зобовязати Садівничо-городній кооператив Енергетик (с.Відники, Пустомитівського району, Львівської області) видати члену кооперативу ОСОБА_1 письмову розписку про належне виконання ним обовязків члена кооперативу щодо сплати ним коштів на користь кооперативу за 2014-2016 роки включно із зазначенням сум платежів та за підписам голови правління кооперативу;

- на підставі частини 1 статті 23 Цивільного кодексу України та абзацу пятого частини першої статті 225 Господарського кодексу України стягнути з Садівничо-городнього кооперативу «Енергетик» на користь члена кооперативу ОСОБА_1 компенсацію завданої йому неправомірними діями кооперативу моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн., зобовязавши кооператив виплатити грошову компенсацію на банківський рахунок позивача.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав зазначених у відзиві (вх.№28480/16) на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши доводи та заперечення позивача та представника відповідча, суд,-

встановив:

ОСОБА_1 є членом ОСОБА_2 товариства Садівничо-городній кооператив Енергетик.

Відповідно до п.17 статуту відповідача кожний, хто вступає у члени садівничо-городнього кооперативу власників, здає вступний, членський річний і цільовий внесок, після чого йому протягом місяця видається членське свідоцтво кооперативу.

Пунктом 19 статуту відповідача передбачено, що члени садівничо-городнього кооперативу власників мають право одержувати від посадових осіб кооперативу інформацію з будь-якого питання, що стосується його діяльності.

Відповідно до п.28 статуту ОСОБА_2 товариства Садівничо-городній кооператив Енергетик правління кооперативу є виконавчим органом, підзвітним у своїй діяльності загальним зборам.

Позивач у позовній заяві зазначає, що діяльність кооперативу полягає у послугах власникам земельних ділянок та іншої нерухомості, що знаходиться в межах території кооперативу поблизу с.Відники Пустомитівського району.

За твердженням позивача кооператив на оплатній основі надає послуги своїм членам щодо організації охорони їхнього майна та майна кооперативу, постачання електроенергії, води та вирішення будь-яких інших питань діяльності кооперативу.

Як зазначає позивач та як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1, як член кооперативу у 2014-2016р.р. сплатив на банківський рахунок відповідача 2 100,00 грн.

Зокрема позивачем було здійснено наступні платежі: 16.06.2014р. 600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5-6/2014 (призначення платежу: платіж члена кооперативу Енергетик у 2014р. у тому числі організація та утримання охорони, - утримання електромереж, - користування електромережами); 19.08.2014р. 420,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №1-8/2014 (призначення платежу: платіж члена кооперативу Енергетик у 2014р. у тому числі користування електромережами); 22.05.2015р. 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №8-5/2015 (призначення платежу: платіж члена кооперативу Енергетик у 2015р. у тому числі організація та утримання охорони, - утримання електромереж, - користування електромережами); 08.02.2016р. 580,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4-2/2016 (призначення платежу: платіж члена кооперативу ОСОБА_1 у 2016р. у тому числі охорона (100 грн.), використання електроенергії (600кВт = 480 грн. показ.ел./ліч.005900).

Як зазначив позивач, ці кошти та оплати інших членів кооперативу формують дохід кооперативу, що є доходом з джерел його походження з території України в розумінні Податкового кодексу України. Зазначений дохід повинен включатися кооперативом до річного доходу для визначення прибутку, як обєкту оподаткування податком на прибуток підприємств.

В позовній заяві зазначено, що суми отриманого доходу та суми сплаченого податку повинні відображатись платником податку (кооперативом) у податковій декларації. Разом з відповідною податковою декларацією кооператив зобовязаний подати квартальну або річну фінансову звітність.

Позивач вважає, що в порушення вищезазначеного відповідач не склав первинні документи та регістри бухгалтерського обліку про господарську (фінансову) операцію (отримання від члена кооперативу коштів) ні під час проведення операції, ні пізніше у звітному періоді.

Вказана, на думку позивача, незаконна діяльність відповідача створює передумови для застосування з боку держави санкцій до кооперативу з порушення законодавства, чим фактично створює умови для співвідповідальності кооперативу та позивача, як члена кооперативу.

Як зазначив позивач, вищезазначене дає йому право вимагати від кооперативу надати позивачу підтвердження про одержання кооперативом належного виконання, а саме: письмову розписку про належне виконання позивачем обовязків члена кооперативу щодо сплати коштів на користь кооперативу за 2014-2016 роки.

Також позивач зазначив, що приховування в обліку та фінансовій звітності кооперативу отриманих від позивача, як члена кооперативу, коштів, а також відсутність в кооперативі первинних документів про такі фінансові операції створюють хибне уявлення у решти членів і працівників кооперативу про стан виконання позивачем членських обовязків стосовно кооперативу. Інформація з документів кооперативу не відповідає дійсності та, як зазначив позивач, порушує його права, як члена кооперативу, на отримання належного виконання з боку кооперативу своїх обовязків, чим завдає йому моральних переживань.

Позивач зазначає, що йому заподіюється моральна шкода через переживання з приводу негативного сприйняття іншими членами і працівниками кооперативу його, нібито, неналежного виконання своїх членських обовязків, а також з приводу використання кооперативом недостовірної інформації з метою дискредитації позивача, і, як наслідок, можливого притягнення його до відповідальності перед кооперативом.

Вищенаведене, на думку позивача, надає йому право на відшкодуванню моральної шкоди. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює у 10 000,00 грн.

Таким чином позивач звернувся до господарського суду Львівської області та просить:

- на підставі пункту 5 частини 2 статті 16 та пункту 1 статті 545 Цивільного кодексу України зобовязати Садівничо-городній кооператив Енергетик (с.Відники, Пустомитівського району, Львівської області) видати члену кооперативу ОСОБА_1 письмову розписку про належне виконання ним обовязків члена кооперативу щодо сплати ним коштів на користь кооперативу за 2014-2016 роки включно із зазначенням сум платежів та за підписам голови правління кооперативу;

- на підставі частини 1 статті 23 Цивільного кодексу України та абзацу пятого частини першої статті 225 Господарського кодексу України стягнути з Садівничо-городнього кооперативу «Енергетик» на користь члена кооперативу ОСОБА_1 компенсацію завданої йому неправомірними діями кооперативу моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн., зобовязавши кооператив виплатити грошову компенсацію на банківський рахунок позивача.

Відповідач проти позову заперечив, вважає його безпідставним з підстав викладених у поданому відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази та заслухавши позивача та представника відповідача, суд дійшов висновку, що частково слід припинити провадження у справі, а у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити з огляду на наступне.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України встановлено, що господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Відповідно до п.1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду № 4 від 25.02.2016р. Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про кооперацію» кооператив юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Статтею 6 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків та може мати печатки.

Згідно із ст.10 Закону України «Про кооперацію» Членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності. Кооператив зобов'язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство.

У частині 1 ст.12 Закону України «Про кооперацію» зазначено, що Основними правами члена кооперативу є, зокрема, право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов'язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про кооперацію» виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу.

Статтею 19 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що для досягнення мети своєї діяльності кооператив набуває та використовує майно, фінансові та інші ресурси. Джерелами формування майна кооперативу є: вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї; майно, добровільно передане кооперативу його членами; кошти, що надходять від провадження господарської діяльності; кошти, що надходять від створених кооперативом підприємств, установ, організацій; грошові та майнові пожертвування, благодійні внески, гранти, безоплатна технічна допомога юридичних і фізичних осіб, у тому числі іноземних; інші надходження, не заборонені законодавством. Як зазначалось вище, пунктом 19 статуту відповідача передбачено, що члени садівничо-городнього кооперативу власників мають право одержувати від посадових осіб кооперативу інформацію з будь-якого питання, що стосується його діяльності.

Як зазначає ОСОБА_1 у позовній заяві, він неодноразово звертався до правління кооперативу з вимогою про належне виконання ним своїх функцій та видачу позивачу підтвердження виконання ним фінансових зобовязань. За твердженням позивача кооператив ігнорував ці вимоги та не надавав відповіді.

Відповідно до cт.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся з позовною заявою до господарського суду Львівської області 16.05.2016р. Ухвалою суду від 19.05.2016р. було порушено провадження у даній справі.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, в процесі розгляду справи, а саме 11.07.2016р., відповідачем було надано позивачу відповідь на вимогу про надання розписки.

У вказаній відповіді Садівниче товариство Садівничо-городній кооператив Енергетик зазначає, що з 16.06.2014р. по 08.02.2016р. член кооперативу ОСОБА_1 дійсно здійснив на банківський рахунок кооперативу чотири платежі на загальну суму 2 100,00 грн., і станом на 01.07.2016р. у ОСОБА_1 заборгованість перед відповідачем відсутня.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем була надана відповідь позивачу в процесі розгляду справи, то, відповідно, станом на дату прийняття рішення у даній справі відсутній предмет спору щодо першої позовної вимоги.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Отже, враховуючи вищенаведене, провадження у справі слід припинити щодо позовної вимоги про зобовязання відповідача видати позивачу письмову розписку про належне виконання ним обовязків члена кооперативу щодо сплати ним коштів на користь кооперативу за 2014-2016 роки включно, у звязку із відсутністю предмета спору.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації завданої йому неправомірними діями кооперативу моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

- у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

- у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. (п.п. 3 та 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди).

Позивач зазначає, що йому заподіюється моральна шкода через переживання з приводу негативного сприйняття іншими членами і працівниками кооперативу його, нібито, неналежного виконання своїх членських обовязків, а також з приводу використання кооперативом недостовірної інформації з метою дискредитації позивача, і, як наслідок, можливого притягнення його до відповідальності перед кооперативом, однак вказані твердження позивача не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача 10 000,00 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Сплата позивачем судового збору підтверджується платіжним дорученням №3-5/2016 від 13.05.2016р. на суму 2 756,00 грн. Керуючись нормами ст.49 ГПК України, враховуючи, що у задоволенні позовних вимог в частинні стягнення з відповідача 10 000,00 грн. моральної шкоди слід відмовити, то суд дійшов висновку витрати по сплаті судового збору в цій частині позовних вимог, а саме 1 378,00 грн. судового збору, слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, п.11 ч.1 ст.80, ст.ст.82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі в частині позовних вимог про зобовязання Садівничо-городнього кооперативу Енергетик видати члену кооперативу ОСОБА_1 письмову розписку про належне виконання ним обовязків члена кооперативу щодо сплати ним коштів на користь кооперативу за 2014-2016 роки включно із зазначенням сум платежів та за підписам голови правління кооперативу.

2. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повний текст рішення

підписано 25.08.2016р.

Суддя Петрашко М.М.