РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року Справа №902/1/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич С.П.

судді Мамченко Ю.А. ,

судді Тимошенко О.М.

при секретарі Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 01.04.2016 року)

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність 21.03.2016 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 особи-підприємця ОСОБА_4 на рішення господарського суду Вінницької області від 21 березня 2016 року у справі №902/1/16 (суддя Банасько О.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_5 Фарминг"

до ОСОБА_3 особи-підприємця ОСОБА_4

про стягнення 73000,00 грн. за договором № 15 від 17.10.2013 р.

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2016 року, рішенням господарського суду Вінницької області було задоволено позов ТОВ "ОСОБА_5 Фарминг" до ФОП ОСОБА_4 про стягнення 73 000,00 грн. за Договором №15 від 17 жовтня 2013 року та стягнуто з відповідача на користь позивача 70 000,00 грн. - боргу, 3 000,00 грн. - штрафу, 1 378,00 грн. - судового збору.

Відповідач, у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки позивач обгрунтовує неотриманння послуг лише відсутністю акту виконаних робіт, а претензія про сплату коштів у розмірі 70 000,00 грн. була передчасною.

Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази про відмову відповідача від виконання своїх обов'язків, і штраф в розмірі 3000,00 грн. є необґрунтованим.

Позивач у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає дане рішення таким, що прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки послуги по Договору №15 надані не були, та скаржник на підтвердження своїх слів про належне виконання договору слів не надав жодного доказу.

Так, 11 грудня 2015 року і 04 березня 2016 року, позивач звертався до відповідача з вимогами про повернення сплачених коштів у розмірі 70000,00 грн. через невиконання останнім Договору №15.

25 квітня 2016 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено її розгляд на 25 травня 2016 року.

25 травня 2016 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду було задоволено клопотання ТОВ "ОСОБА_5 Фарминг" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та доручено господарському суду Вінницької області забезпечити проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

25 травня 2016 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги було відкладено на 23 червня 2016 року.

У судовому засіданні, яке проходило в режимі відеоконференції з господарським судом Вінницької області, представники сторін підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

17 жовтня 2013 року, між ТОВ "ОСОБА_5 агро фарминг", як замовником, та ФОП ОСОБА_4, як виконавцем, було укладено Договір №15 про надання інформаційно-консультаційних послуг, згідно якого виконавець зобовязався надати замовнику устні інформаційно-консультаційні послуги з питань підготовки та реєстрації договорів оренди земельних ділянок у кількості 70 штук, вартістю 70 000,00 грн., а замовник - своєчасно забезпечувати виконавця всім необхідним для виконання даних йому доручень, документами, нормативними актами, що регулюють діяльність замовника та оплатити надані послуги, з яких 50% від суми договору - авансом. (а.с.17-18)

Згідно з п.4.2 Договору, вартість послуг визначається на підставі обсягу послуг, які виконавець надав чи повинен буде надати та вказується в акті передачі-приймання послуг.

22 жовтня 2013 року, ТОВ "ОСОБА_5 Фарминг" платіжним дорученням №458 перерахувало ФОП ОСОБА_4, як оплату інформаційно-консультаційних послуг, 70 000,00 грн. (а.с.19, 34-35)

11 грудня 2015 року, ТОВ "ОСОБА_5 Фарминг" направило ФОП ОСОБА_4 вимогу-претензію №11/12-70 про повернення сплачених коштів в зв'язку з ненаданням послуг за Договором №15, яка залишена без відповіді. (а.с.20-21)

04 січня 2016 року, ТОВ "ОСОБА_5 Фарминг" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до ФОП ОСОБА_4 про стягнення 73 000,00 грн. за Договором №15, з яких 70 000,00 грн. - основного боргу, а 3 000,00 грн. - штраф за невиконання зобов'язань за договором. (а.с.3-6)

04 березня 2016 року, ТОВ "ОСОБА_5 Фарминг" направило ФОП ОСОБА_4 вимогу №4/03-70, якою наполягало на виконанні, протягом 7 днів з дня пред'явлення вимоги, зобов'язаннь за Договором №15 або повернення в добровільному порядку суми оплати послуг в розмірі 70000,00 грн. та оплати штрафних санкцій у розмірі 3000,00 грн., яка також залишена без відповіді. (а.с.64-66)

21 березня 2016 року, рішенням господарського суду Вінницької області було задоволено позов ТОВ "ОСОБА_5 Фарминг" до ФОП ОСОБА_4 про стягнення 73000,00 грн. за Договором №15 від 17 жовтня 2013 року та стягнуто з відповідача на користь позивача 70000,00 грн. - боргу, 3000,00 грн. - штрафу, 1378,00 грн. - судового збору. (а.с.86-89)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено із матеріалів справи, між позивачем та відповідачем було укладено Договір №15 про надання усних інформаційно-консультаційних послуг вартістю 70000,00 грн. Останній не встановлює для виконавця строків виконання зобов'язання.

Кошти замовником було сплачено 22 жовтня 2013 року, що не заперечується сторонами.

Згідно із ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Проте, позивач, до звернення з даним позовом до суду, не звертався, у порядку ч.2 ст. 530 ЦК України, до відповідача з вимогою виконати взяті на нього за Договором №15 зобовязання про надання інформаційно-консультаційні послуг з питань підготовки та реєстрації договорів оренди, а тому суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що відповідач являється боржником, у розумінні ч.1 ст. 612 ЦК України, та безпідставно стягнув з відповідача на користь позивача 70000,00 грн. - боргу та 3 000,00 грн. - штрафу за відмову від виконання зобовязання (п.5.1 Договору).

В судове засідання апеляційної інстанції, відповідач надав суду, належним чином завірену, світлокопію акту приймання-здачі виконаних робіт за Договором №15 від 22 жовтня 2013 року, підписаного сторонами та скріпленого їх печатками, згідно якого виконавець ФОП ОСОБА_4 надано ТОВ "ОСОБА_5 Фарминг" інформаційно-консультаційні послуги на загальну суму 70 000,00 грн. і сторони претензій не мають, пояснивши, що даний доказ ним не був наданий в судове засідання першої інстанції, оскільки ФОП ОСОБА_4 перебуває на єдиному податку і не веде бухгалтерського обліку, а тому даний акт в неї не зберігався.

Колегія суддів, прийнявши даний доказ, та враховуючи, що згідно п.2.1 Договору №15, консультації та інформаційне обслуговування здійснюються виконавцем в усній формі, сума договору складає 70000,00 грн. (п.4.1 Договору) і 22 жовтня 2013 року товариством перераховано ФОП ОСОБА_4 кошти в сумі 70000,00 грн. призначення яких - за інформаційно-консультаційні послуги, а не авансовий платіж, який складав 50% вартості Договору, тобто товариство оплатило отримані послуги (а.с.19), а також те, що згідно довідки про реєстрацію договорів оренди земельних ділянок в 2014 році ТОВ "ОСОБА_5 Фарминг" було зареєстровано в Житомирській області 184 договори оренди (а.с.79-80), тобто оцінивши його в сукупності з іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, дійшла висновку про належне виконання своїх зобовязань відповідачем за Договором №15 та безпідставність заявлених позовних вимог.

Заперечення позивача наведені у його відзиві на апеляційну скаргу спростовані наявними у матеріалах справи доказами, а відтак відхиляються, як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

На підставі наведеного, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, а рішення господарського суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення 73000,00 грн. за Договором №15.

Оскільки відповідач ФОП ОСОБА_4, як інвалід 2 групи, згідно п.9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1515,80 грн. (1378,00 грн. х 110%), відповідно до ч.3 ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 особи-підприємця ОСОБА_4 - задоволити.

Рішення господарського суду Вінницької області від 21 березня 2016 року у справі №902/126/16 - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_5 Фарминг" (23100, вул. Барляєва, 28а, м. Жмеринка Вінницької області, ) до Держбюджету України (отримувач коштів УК у м. Рівне 22030101, код отримувача за ЄДРПОУ - 38012714, ГУДКСУ у Рівненській області код МФО 833017, рахунок 2002, код класифікації доходів бюджету 22030101) 1515,80 (одну тис. пятсот п'ятнадцять грн. 80 коп.) грн. - судового збору за подачу апеляційної скарги.

Господарському суду Вінницької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №902/1/16 повернути господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Тимошенко О.М.