РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2016Справа №910/12199/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «КОЛОС»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРОГОВИЙ ДІМ «ОЛЬГА»

про стягнення 28 254,79 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Староста А.А. (дов. №584 від 12.07.2016);

від відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

04.07.2016 позивач - Приватне акціонерне товариство «КОЛОС» звернулось до господарського суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРОГОВИЙ ДІМ «ОЛЬГА» про стягнення суму грошових коштів, сплачених в якості передоплати за поставку товару за специфікацією №1 від 19.02.2016 до договору поставки №39К від 19.02.2016 у розмірі 28 254,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем договірних зобов'язань щодо поставки оплаченого товару відповідно до умов договору поставки №39К від 19.02.2016.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.07.2016 порушено провадження у справі № 910/12199/16 та призначено до розгляду на 21.07.2016.

Представник позивача прибув у судове засідання 21.07.2016 та надав пояснення по суті справі.

Представник відповідача в судове засідання 21.07.2016 не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

19.02.2016 між Приватним акціонерним товариством «КОЛОС» (далі - позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРОГОВИЙ ДІМ «ОЛЬГА» (далі - відповідач, постачальник) укладено договір поставки № 39К (далі - договір), відповідно до умов п.1.1 якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар, найменування, асортимент, кількість та ціна якого затверджується сторонами в додатках (специфікаціях), які є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3, 2.2, 2.3 договору строк поставки, умови поставки товару, ціна товару та умови оплати визначаються в додатках (специфікаціях), які є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 2.1 договору загальна сума договору визначається сумою всіх додатків (специфікацій), які є невід'ємною частиною цього договору, але не більше 124 000 грн.

За умовами п. 3.1.1 договору постачальник зобов'язується виконати усі зобовязання за цим договором якісно, в повному обсязі та у встановлений строк.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2016, а в частині взаєморозрахунків з зобов'язань по поставці товару -до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 10.6 договору).

За умовами додатку №1 (специфікації) сторони погодили найменування товару, який поставляється, його кількість та ціну, а саме: круг 40 БрОФ7-0,2 (отливка по 400мм) у кількості 18 кг., за ціною - 3 240 грн.; круг 90 БрОФ7-0,2 (отливка по 400мм) у кількості 88 кг., за ціною - 15 840 грн., круг 120 БрОФ7-0,2 (отливка по 400мм) у кількості 157 кг., за ціною 27 291,31 грн., круг 20 БрОФ7-0,2 (отливка по 400мм) у кількості 4 кг., за ціною - 720 грн., а всього на 47 091,31 грн. без ПДВ (ПДВ 9 418,26грн.), разом з ПДВ - 56 509,57 грн.

Строк поставки товару за цією специфікацією становить 10 календарних днів з моменту оплати (п. 2 специфікації).

Відповідно до п. 3 специфікації сторони погодили умови оплати за цією специфікацією - 50% передплата та 50% на протязі 3 календарних днів з дня поставки товару.

Позивач на виконання умов договору перерахував на поточний рахунок відповідача попередню оплату у сумі 28 254,79 грн., що підтверджується платіжним дорученням №11057 від 23.02.2016 та випискою ПАТ «Креді Агріколь Банк» по рахунку позивача.

Разом з тим, у зв'язку із невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором щодо своєчасної поставки товару, позивач звернувся до суду з цим позовом, та просив стягнути суму попередньої оплати у розмірі 28 254,79 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Спір між сторонами виник у зв'язку із простроченням виконання відповідачем зобов'язань щодо своєчасної поставки товару за договором поставки №39К від 19.02.2016.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач на виконання умов договору №39К від 19.02.2016 перерахував на поточний рахунок відповідача попередню оплату у сумі 28 254,79 грн., що підтверджується платіжним дорученням №11057 від 23.02.2016, яке знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 2 специфікації, строк поставки товару становить 10 календарних днів з моменту оплати, а відповідно до п. 3 специфікації - умови оплати за цією специфікацією - 50% передплата та 50% на протязі 3 календарних днів з дня поставки товару.

Докази поставки товару, у тому числі у визначені строки на всю суму отриманої відповідачем попередньої оплати по договору, у матеріалах справи відсутні.

Отже, з наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, здійснив попередньою оплату товару згідно умов договору, а відповідач в порушення умов договору не поставив обумовлений сторонами товар.

Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором щодо поставки товару, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача попередньої оплати відповідно до вимог ст. 693 ЦК України у розмірі 28 254,79 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРОГОВИЙ ДІМ «ОЛЬГА» (03179, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 131, приміщення 3, код 40114204) на користь Приватного акціонерного товариства «КОЛОС» (62364, Харківська область, Дергачівський район, смт. Пересічне, вул. Центральна, 1, код 30753688) грошові кошти, сплачені як попередня оплата за товар, у розмірі 28 254 (двадцять вісім тисяч двісті п'ятдесят чотири) грн. 79 коп. та судовий збір в сумі 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене та підписане 25.07.2016.

Суддя В.О. Демидов