РІШЕННЯ

25 липня 2016 року Справа № 913/756/16

Провадження №6/913/756/16

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Востокстроймонтаж",

сел. Карпати Перевальського району Луганської області,

до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 238 928 грн. 20 коп.

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Жданова Е.А.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_3, довіреність №2 від 08.07.2016р.

від відповідача ОСОБА_4, дов. № 01-026-1023 від 24.12.2015.

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за договором №027/1-1468 від 27.11.2012 в розмірі 261 577 грн. 13 коп., в тому числі: заборгованість за договором в розмірі 142 697 грн. 54 коп., 3% річних в розмірі 9 939 грн. 14 коп., інфляційні витрати в розмірі 108 940 грн. 45 коп.

Позивачем до суду надано заяву про уточнення позовних вимог (про зменшення позовних вимог в порядку ст. 22 ГПК України) від 25.07.2016 за № 25/07, за якою позивачем наведено додаткові обґрунтування та пояснення щодо заявлених вимог, а також зменшено розмір ціни позову. Так, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 141 319 грн. 54 коп., 3% річних в сумі 9 932 грн. 14 коп. та інфляційні нарахування в сумі 87 676 грн. 52 коп. Також, до заяви додано розрахунки відповідних сум, заявлених до стягнення.

Представник відповідача був ознайомлений із заявою позивача.

Подані позивачем документи долучені до матеріалів справи та прийняті судом до розгляду.

Відповідно до ст. 22 ГПК України зменшення розміру позовних вимог є правом позивача, у звязку з чи суд приймає вказану вище заяву позивача до розгляду. Таким чином позовними вимогами слід вважати стягнення з відповідача заборгованості за договором №027/1-1468 від 27.11.2012 р. в сумі 141 319,54 грн., 3% річних в сумі 9 932,14 грн. та інфляційних нарахувань в сумі 87 676,52 грн. (всього 238 928,20 грн.)

Також позивачем подано заяву від 25.07.2016 р. за № 26/07 та заяву від 25.07.2016 року про повернення судового збору, у звзяку із зменшенням розміру позовних вимог.

Вказана заява судом долучена до матеріалів справи та підлягає задоволенню.

Відповідачем до суду наданий відзив на позовну заяву від 22.07.2016 р. за № 026-43/1 за яким, зокрема, зазначено, що відповідно до умов укладеного договору, підставою виникнення зобов'язань останнього перед позивачем є акти прийомки виконаних робіт, оформлені належним чином у відповідності до норм, які застосовуються до первинних документів.

Згідно п.3.1 договору, сторони передбачили, що поточна оплата виконаних робіт здійснюється замовником щомісячно у відповідності з актами виконаних робіт (форми КБ-2в, КБ-3) підписаними сторонами, протягом 10 банківських днів.

На виконання умов договору позивачем було виконано робіт за договором на загальну суму 696 690,00 грн., які оплачені відповідачем частково в сумі 555 370,46 грн., що в тому числі підтверджується і актом звірення розрахунків, підписаного сторонами.

В той же час відповідачем вказано про те, що позивачем не обґрунтовано та не доведено правомірність нарахування 3% річних та інфляційних.

Разом з цим, відповідачем надана заява №026-43/2 від 22.07.2016 р. про розстрочку виконання рішення суду, яка судом долучена до матеріалів справи.

В обґрунтування поданої заяви відповідач вказує, на те що заборгованість за договором виникла у зв'язку з тим, що Публічне акціонере товариство "Алчевський металургійний комбінат", було зареєстроване на території, де проводиться антитерористична операція, зокрема, Луганська область, м. Алчевськ, вул. Шмідта, 4, не мало можливості виконувати свої зобов'язання через форс мажорні обставини.

Під час активної фази АТО на території міста підприємство було вимушено призупинити господарську діяльність. Як наслідок проведення бойових дій підприємство залишилося без сировини, сталися перебої з постачанням продукції. Так, станом на 31.03.2016 р. дебіторська заборгованість українських металургійних підприємством перед відповідачем за відвантажену продукцію складає понад 15 млрд. грн.

Також, перебої в електропостачання протягом 2015 2016 років привели до численних аварійних зупинок доменної печі, що підтверджується відповідними актами.

На думку відповідача, вказані ним обставин носять виключний характер та дають можливість застосувати розстрочку виконання рішення суду. Окрім цього, сплата всієї суми боргу одним платежем є неможливою.

Відзив та заява відповідача прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

В той же час, представником відповідача подано заяву від 27.07.2016 р. за № 026 про розстрочку виконання рішення згідно наведеного графіка:

- до 30 серпня 2016 року в сумі 121 208,82 грн.;

- до 30 вересня 2016 року в сумі 121 208,82 грн. (всього на загальну суму 242 417,64 грн.).

Судом заява відповідача про розстрочку виконання рішення прийнята до розгляду та долучена до матеріалів справи

В той же час, представником позивача подано заяву від 25.07.2016 р. про те, що товариство не заперечує проти надання відповідачу розстрочки виконання рішення суду у даній справі на 2 місяці.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає наступне.

Між ТОВ «Востокстроймонтаж» (позивач у справі) та ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» (відповідач у справі) був укладений договір № АМК-027/1-1468 від 27.11.2012р. За умовами вказаного договору позивач як підрядник зобовязався виконати на користь відповідача певні роботи, які замовник повинен прийняти та оплатити.

Згідно п. 2.1 договору вартість робіт встановлюється конкретно для кожного виду робіт, встановленого проектно-кошторисною документацією та оформлюється у вигляді договірної ціни на конкретний вид робіт, або комплекс робіт, оформленими сторонами у вигляді додаткової угоди до договору, який є його невід'ємною частиною, в якому окрім договірної ціни оговорюються терміни виконання робіт та платежі за виконані роботи.

Додатковою угодою №1 від 30.08.2013 р. сторони визначили, що вартість робіт за даною додатковою угодою становить 358 838,40 грн. строки виконання робіт до 01.10.2013 р.

Додатковою угодою №2 від 19.12.2913 р. сторони внесли зміни до договору, зокрема зазначили, що цей договір діє з моменту підписання і до 01.06.2014 р.

Додатковою угодою №3 від 04.03.2014 р. визначено, що строк виконання робіт за даною угодою до 01.04.2014 р. Вартість робіт становить 448 626,00 грн.

Додатковою угодою №4 від 11.04.2014 р. сторони виклали п. 3.3 договору в такій редакції:

«оплата усього комплексу виконаних підрядних робіт здійснюється замовником протягом 20 банківських днів».

Також, було визначено, що вартість робіт становить 198 705,60 грн. Також, було вказано про необхідність виконання додаткових робіт, які починаються в травні 2014 р. і виконуються в строк 30 днів.

Також до кожної додаткової угоди сторонами було підписано додаток «Договірні ціна».

Позивач зазначає, що на виконання умов договору протягом березня - квітня 2014 року виконав на користь відповідача відповідні роботи на загальну суму 384 274.80 грн. та між сторонами було підписано акти форми КБ-2в, КБ-3 на вказану суму.

Згідно п. 3.1 поточна оплата здійснюється замовником щомісячно відповідно до актів виконаних робіт (форма КБ-2в, КБ-3), протягом 10 банківських днів. Акти виконаних робіт готує підрядник та здає визначений обсяг робіт замовнику в строк не пізніше 25-го числа звітного місяця.

З метою оплати виконаних підрядних робіт, позивач виставляв та надавав відповідачу рахунки фактури, які останнім за вказаний період були оплачені частково, у звязку з чим за розрахунком позивача, на момент звернення до суду із позовом, уворилась заборгованість в сумі 141 319,54 грн.

Оскільки відповідачем в добровільному зазначена сума заборгованості не сплачена, позивач звернувся до суду із даним позовом, за яким окрім основного боргу, просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 9 932 грн. 14 коп. та інфляційні нарахування в сумі 87 676 грн. 52 коп.

В обґрунтування вимог за позовом позивач посилається на норми ст. ст. 525,530,623, 625 ЦК України та інші.

Відповідач проти позову заперечив з підстав наведених у відзиві та вказаних вище. При цьому відповідачем підтверджено наявність заборгованості за договором у заявленій позивачем сумі.

Оцінивши матеріали справи та доводи сторін у їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як було вказано вище, 27.11.2012 між сторонами у справі був укладений договір № 027/1-1468, за умовами якого позивач виступає як підрядник, а відповідач як замовник.

Розділом 1,2 договору сторону визначили вид робіт, які повинен виконати підрядник, порядок виконання, вартість та інші.

Пунктом 3.1 передбачено, що вартість поточних робіт здійснюється відповідачем щомісячно на підставі підписаних актів, протягом 10 банківських днів з моменту підписання відповідних актів.

На виконання умов договору, позивачем були виконані певні роботи, передбачені договором та між сторонами підписані акти приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) за квітень - травень 2014 року на загальну суму 384 274 грн. 80 коп. Зазначені акти підписані уповноваженими особами сторін та скріплені відповідними печатками підприємств.

Відповідачем оплата виконаних робіт здійснена частково, у звязку з чим залишилась несплаченою сума 141 319 грн. 54 коп. Тобто, за відповідачем залишилась заборгованість за виконані роботи в сумі 141 319,54 грн.

Договір № АМК-027/1-1468 від 27.11.2012р. за своєю правовою природою є договором підряду.

Положення про підряд встановлені главою 61 „Підряд ЦК України.

Відповідно до статті 837 ЦК України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За правилами частини 1 статті 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В даному випадку, позивач виступає як кредитор, а відповідач як боржник.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути заборгованість за виконані поточні роботи на підставі п. 3.1 договору.

Наведеними вище обставинами та матеріалами справи підтверджено, що на момент звернення позивача до суду, у останнього виникло право вимоги з відповідача суми заборгованості за виконані роботи у розмірі 141 319 грн. 54 коп.

Вказана вище сума заборгованості підтверджена матеріалами справи та не спростована відповідачем.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача боргу в сумі 141 319 грн. 54 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача 3% річних за період з 22.04.2014 р. по 23.06.2016 р. в сумі 9 932,14 грн. та інфляційних нарахувань за період грудень 2014 року - червень 2016 року слід зазначити наступне.

Сплата інфляційних нарахувань і трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) відповідно до ст. 625 ЦК України не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до вимог абз.3 п.3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р., розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» судом встановлено, що загальний розмір інфляційних нарахувань за період січень травень 2016 року становить 128 840,30 грн., у той час як заявлена до стягнення сума інфляційних нарахувань становить 87 676,52 грн. З урахуванням обставин справи та норм чинного законодавства, суд задовольняє позовні вимоги щодо інфляції саме в розмірі заявлених вимог 87 676,52 грн.

Щодо вимог про стягнення 3% річних в сумі 9 932,14 грн. суд перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» встановив, що загальний розмір 3% річних за вказаний період становить 9 839,05 грн., а сам:

-на суму боргу 29 556,00 за період з 22.04.14 по 8.04.14 сума 3% річних 17,00 грн.;

-борг 217 153,20 грн., 22.04.14-29.04.14, 124,94 грн.,

-борг 112 111,60 грн., 30.04.14-22.06.14, 497,60 грн.,

-борг5 131,94 грн., 23.06.14-30.05.1, 298,64 грн.,

-борг 3 753,94 грн., 31.05.16-23.06.16., 7,10 грн.,

-борг 7 136,40 грн., 22.04.14-23.06.16, 465,44 грн.,

-борг 70 075,20 грн., 23.04.14-23.06.16, 4564,61 грн.,

-борг 15 891,60 грн., 23.04.14-23.06.16, 1035,16 грн.,

-борг 17 022,00 грн., 23.04.14-23.06.16, 1108,79 грн.,

-борг 9 525,60 грн., 23.05.14-23.06.16, 597,00 грн.,

-борг 7 374,00 грн., 23.05.14-23.06.16, 462,15 грн.,

-борг 10 540,80 грн., 23.05.14-23.06.16, 660,62 грн.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних слід задовольнити частково та стягнути з відповідача 9 839,05 грн. В решті вимог відмовити.

За таких обставин, позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 141 319,54 грн., 3% річних в сумі 9 839 грн. 05 коп., інфляційні нарахування в сумі 87 676 грн. 52 коп. (всього 238 835,11 грн.) В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст.ст. 44,49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача пропорційно обґрунтовано заявлених та задоволений вимог, а саме в сумі 3 582 грн. 53 коп.

Повернути позивачу надмірно сплачений судовий збір в сумі 339,74 грн.

Щодо заяв відповідача про надання розстрочки виконання рішення у справі слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Отже, господарський суд на підставі ст. 121 Господарського процесуального кодексу України має право за заявою сторони, у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити виконання рішення.

Оскільки, згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також, не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Відповідно до п.7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З урахуванням доводів відповідача за заявами, а також враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе задовольнити заяву ПАТ «АМК» та надати останньому розстрочку виконання рішення у даній справі строком на 2 місяці, а саме - сплату заборгованості перед позивачем в сумі 238 835 грн.11 коп. та витрат зі сплати судового збору в сумі 3 582,53. (всього 242 417,64 грн.) здійснювати згідно наступного графіка:

- до 30 серпня 2016 року в сумі 121 208,82 грн.,

- до 30 вересня 2016 року в сумі 121 208,82 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр. Гвардійський, 22 а/с 4, , на користь:

- ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Востокстроймонтаж», Луганська область, Перевальський район, селище Карпати, вул. Ворошилова, буд. 1. кв.1, ,

заборгованість в сумі 141 319,54 грн., 3% річних в сумі 9 839 грн. 05 коп., інфляційні нарахування в сумі 87 676 грн. 52 коп. , витрати зі сплати судового збору в сумі 3 582 грн. 53 коп.

3. В решті вимог за позовом відмовити.

4. Надати ОСОБА_2 акціонерному товариству «Алчевський металургійний комбінат», м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр. Гвардійський, 22 а/с 4, , розстрочку виконання рішення у даній справі на 2 місяці, а саме - сплату заборгованості перед позивачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Востокстроймонтаж», Луганська область, Перевальський район, селище Карпати, вул. Ворошилова, буд. 1. кв.1, в загальній сумі 242 417 грн.64 коп. здійснювати згідно наступного графіка:

- до 30 серпня 2016 року в сумі 121 208,82 грн.,

- до 30 вересня 2016 року в сумі 121 208,82 грн.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та підписання рішення - 28.07.2016

Суддя Т.А. Василенко