РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2016Справа №910/9905/16
За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі - Страхування"

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

про стягнення 3980,57 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Ємельянова М.В. (довіреність № 31/12-15-Є від 31.12.2015)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі - Страхування" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" (відповідач) про відшкодування шкоди в розмірі 21 800,20 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі - Страхування" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № CLAU 5484 від 18.07.2015 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому позивачем, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу "Volkswagen", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в Публічному акціонерному товаристві "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА", позивач просить стягнути з відповідача шкоду у розмірі 21800,20 грн. в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2016 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження по справі № 910/9905/16, розгляд справи призначено на 16.06.2016.

07.06.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. Вказана заява мотивована тим, що 26.05.2016 відповідачем частково здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 14 396,59 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача решту невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 7 403,61 грн.

Відповідно ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи те, що заява про зменшення позовних вимог відповідає приписам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, остання прийнята господарським судом до розгляду, у зв'язку з чим, позовні вимоги розглядаються в її редакції та відповідно має місце нова ціна позову.

13.06.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду.

14.06.2016 від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла витребувана судом інформація щодо страхового покриття.

15.06.2016 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У поданому відзиві вдповілач визнає позовні вимоги у розмірі 3 980,57 грн. та зазначає, що при розрахунку позовних вимог позивачем не було вирахувано коефіцієнт фізичного зносу, який дорівнює 0,42.

У судовому засіданні 16.06.2016 судом оголошено перерву до 19.07.2016 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

08.07.2016 від відповідача через відділ діловодства суду надійшло клопотання, у якому останній просив задовольнити позовні вимоги у розмірі 3 980,57 грн. та розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Представник позивача 12.07.2016 подав письмові пояснення по справі та заяву про зменшення розміру позовних вимог. Позивач зазначив, що враховуючи положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вважає за необхідне зменшити розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача 3 980,57 грн.

Враховуючи те, що заява про зменшення позовних вимог відповідає приписам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, остання прийнята господарським судом до розгляду, у зв'язку з чим, позовні вимоги розглядаються в її редакції та відповідно має місце нова ціна позову.

У судовому засіданні 19.07.2016 представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак у клопотанні, поданому 08.07.2016 просив задовольнити позовні вимоги у розмірі 3 980,57 грн. та розглядати справу за відсутності представника.

Враховуючи те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні 19.07.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

18.07.2015 між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі - Страхування" (далі - страховик) та ОСОБА_2 (далі - страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № CLAU 5484, відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу марки «Mazda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до довідки № 83221402 про дорожньо-транспортну пригоду, 29.11.2015 по проспекту Червонозоряному у місті Києві сталась дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом «Mazda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та транспортним засобом «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 19.01.2016 у справі № 760/460/16-п ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

11.02.2016 страхувальник звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, у якій просив суму страхового відшкодування перерахувати згідно рахунку, наявного в матеріалах справи.

Дефектною відомістю огляду колісного транспортного засобу від 09.02.2016 встановлено кількість та характер пошкоджень транспортного засобу «Mazda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до рахунку на оплату № СКмС-0001565 від 09.02.2016, вданого ТОВ «ВІДІ-СКАЙ», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mazda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 25 073,40 грн.

09.03.2016 позивач, на підставі страхового акту № КР-010832 від 24.02.20106, розрахунку суми страхового відшкодування до страхового акту, виплатив страхове відшкодування у розмірі 21800,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 569 від 09.03.2016.

Відповідно до відомостей з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом марки «Volkswagen» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в Публічному акціонерному товаристві "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" (відповідач у справі) згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7754703.

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 50000,00 грн. та франшизу у розмірі 0,00 грн.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом просить стягнути з відповідача суму понесених витрат лише у розмірі 3980,57 грн. (18377,16 грн. (розмір страхового відшкодування за вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу) - 14396,59 грн. (сума, сплачена відповідачем)).

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок із відшкодування шкоди не виконала.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України 23 вересня 2015 року у справі №3-303гс15.

Отже, позивач, виплативши страхове відшкодування страхувальнику (шляхом перерахування суми страхового відшкодування на СТО), отримав від останнього права кредитора до особи, відповідальної за завдану шкоду у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Volkswagen", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована відповідачем, то останній взяв на себе обов'язок відшкодувати шкоду заподіяну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Розмір страхового відшкодування, заявлений позивачем до стягнення з відповідача визначався позивачем на підставі рахунку на оплату № СКмС-0001565 від 09.02.2016, вданого ТОВ «ВІДІ-СКАЙ» та згідно з Актами виконаних робіт, за вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу, визначеного Звітом про визначення вартості матеріального збитку № 1847 від 18.02.2016.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт пошкодження транспортного засобу «Mazda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження особою, цивільно-правова відповідальність якої на час ДТП була застрахована у відповідача та здійснення позивачем витрат у розмірі 21800,20 грн. по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП.

Однак, враховуючи часткову сплату відповідачем позивачу суми страхового відшкодування у розмірі 14 396,59 грн. та вирахування позивачем коефіцієнту фізичного зносу у розмі 0,42, несплачена відповідачем частина страхового відшкодування становить 3 980,57 грн.

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Як зазначається у статті 9 Закону України "Про страхування", франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком.

Полісом № АІ/7754703 встановлено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 50000,00 грн., а безумовна франшиза становить 0,00 грн.

Частина 1 ст. 33 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі - Страхування" про стягнення витрат у розмірі 3 980,57 грн., у зв'язку із чим, суд задовольняє позов повністю.

Крім того, судом враховано, що відповідач не заперечив проти стягнення з останнього на користь позивача зазначеної суми у розмірі 3 980,57 грн.

Судовий збір за розгляд справи, відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публiчного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, будинок 7-Д, код 00034186) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі - Страхування" (08131, Київська обл., с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 56, код 35429675) 3 980,57 грн. страхового відшкодування та 1378,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 22.07.2016.

Суддя С.О. Турчин