ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2016 року Справа № 904/2810/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Сизько І.А., Герасименко І.М.,

секретар судового засідання: Однорог О.В.,

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №692 від 27.04.2016 року;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №52-16/66 від 24.12.2015 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2016 року у справі №904/2810/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м.Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 5 104 грн. 32 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі - ПАТ "Українська залізниця") звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (надалі ПАТ "Південний ГЗК") на свою користь 5 104 грн. 32 коп. плати за користування вагонами та 1 378 грн. витрат, понесених по сплаті судового збору.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2016 року у справі №904/2810/16 (суддя Воронько В.Д.) позов задоволено; з ПАТ "Південний ГЗК" на користь ПАТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" стягнуто 5 104 грн. 32 коп. плати за користування вагонами та 1 378 грн. судового збору.рн. 378 ристь ку 13/у/ТО/1466

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд його скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апелянт зазначає, що:

- суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що позивач довів наявність вини ПАТ "Південний ГЗК" у затримці спірних вагонів, що в результаті і призвело до невірного вирішення справи по суті;

- позивачем не доведено правомірність нарахування плати за користування вагонами відповідно до спірних наказів;

- місцевим господарським судом невмотивовано залишені без задоволення клопотання відповідача про витребування у позивача ОСОБА_3 зайнятості колій, графіку руху поїздів, та зупинення провадження у справі.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає їх необґрунтованими та безпідставними.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Між Державним підприємством "Придніпровська залізниця" (надалі - Залізниця) та ПАТ "Південний ГЗК" (надалі Власник колії) укладений договір №ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч/2013/у/ ТО/1466 від 28.11.2013 року про експлуатацію залізничної під'їзної колії ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, відповідно до якого згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цієї угоди експлуатується під'їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці стрілкою № 2/4 в парній горловині станції.

Під'їзна колія обслуговується власним локомотивом.

Передача (здача) вагонів для підїзної колії здійснюється:

- порожніх вагонів під навантаження через інтервал часу 1,5 год.;

- маршрутів, завантажених аглорудою через інтервал часу 5,0 год.;

- маршрутів, завантажених вапняком через інтервал часу 4,5 год.;

- передача розбірних поїздів за повідомленнями.

Повідомлення про подачу вагонів на підїзну колію передаються старшим прийомоздавальником станції Кривий Ріг по телефону оператору диспетчера зовнішнього транспорту УЗТ не пізніше, ніж за 2,0 години до фактичного подавання вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2 (п. 5 договору).

Відповідно до п. 6 договору вагони для під'їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з приймально-здавальних колій станції Допоміжна. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Про готовність вагонів до забирання диспетчер цеху зовнішнього транспорту УЗТ по прямому телефонному звязку повідомляє старшого прийомоздавальника або маневрового диспетчера станції Кривий Ріг, повідомлення передається не пізніше, ніж за 2,0 години до фактичної здачі вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2 (п.8. договору).

Час перебування вагонів на під'їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (п. 11 договору).

Відповідно до п. 15 договору власник колії сплачує залізниці плату, у тому числі:

- за користування вагонами згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України;

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання, яка сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів.

Договір діє з 11.12.2013 року до 10.12.2018 року включно (п. 20 договору).

Додатковою угодою №9 від 15.12.2015 року сторони внесли зміни до договору щодо його назви, преамбули договору та місцезнаходження сторін, зокрема назва договору викладена в наступній редакції: договір про експлуатацію залізничної підїзної колії ПАТ "Південний Гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця".

Згідно зі ст.ст. 1, 2 статуту ПАТ Українська залізниця, ПАТ "Українська залізниця" є юридичною особою, що утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014 року "Про утворення Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". ПАТ "Українська залізниця" є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту, в тому числі ДП "Придніпровська залізниці".

В жовтні 2015 року залізницею прийнято до перевезення порожні власні вагони на адресу одержувача ПАТ Південний ГЗК. На шляху прямування на підставі наказів №527 від 16.10.2015 року, №539 від 18.10.2015 року, №540 від 18.10.2015 року, №544 від 20.10.2015 року вагони затримано через зайнятість колій станції призначення Кривий Ріг у зв'язку з несвоєчасним збиранням вантажу одержувачем на свою під'їзну колію. За цим фактом станціями затримки Красний шахтар та Мусіївка у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а №№17 від 16.10.2015 року, №18 від 18.10.2015 року, №19 від 20.10.2015 року №22 від 18.10.2015 року та акти загальної форми ГУ-23 №17 від 16.10.2015 року, №18 від 18.10.2015 року, №19 від 20.10.2015 року, №31 від 18.10.2015 року. За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника позивачем нараховано плату за користування спірними вагонами за відомостями в. ГУ-46 №№ 24109306, 22109304, 22109303, 02119309, 22109305, 04119315, які підписані відповідачем із запереченням: З нарахованою сумою не згодні. Колії приймання були вільні.

Причиною виникнення спору є несплата відповідачем плати за користування спірними вагонами.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Згідно ст. 71 Статуту залізниць України взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до ст. 46 Статуту залізниць України одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

За приписами ст. 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажо-одержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Відповідно до абзацу 3 п. 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за №864/5085) усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Правилами користування вагонами встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.

Відповідно до п. 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (п. 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).

Відповідно до п. 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Відомості плати за користування вагонами відповідачем підписано із запереченням: "З нарахованою сумою не згодні. Колії приймання були вільні".

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

Позивачем, як правильно зазначив місцевий господарський суд, надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача, у звязку з неприйняттям вагонів вантажовласником ПАТ "Південний ГЗК" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог та правомірно нараховано відповідачу плату за користування вагонами.

Згідно ч.1 ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини у порушенні зобовязання доводить особа, яка порушила зобовязання.

За змістом пунктів 5, 6 укладеного між позивачем та відповідачем договору від 28.11.2013 року (з подальшими змінами) передача (здача) порожніх вагонів під навантаження для підїзної колії здійснюється через інтервал часу 1,5 год. Повідомлення про подачу вагонів на під'їзну колію передаються старшим прийомоздавальником станції Кривий Ріг по телефону оператору диспетчера зовнішнього транспорту УЗТ не пізніше ніж за 2,0 години до фактичного подавання вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2.

Вагони для під'їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з приймально-здавальних колій станції Допоміжна. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Здавання вагонів провадиться на одній з приймально-здавальних колій станції Допоміжна.

Організація роботи з обміну вагонопотоками між станціями Кривий Ріг та Допоміжна та організація руху поїздів Кривий ріг-Допоміжна здійснюється згідно Інструкції про порядок обслуговування та організації руху на підїзній колії ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

Відповідно до пунктів 3, 5 Інструкції "Про порядок обслуговування і організації руху на під'їзному шляху ПАТ "Південний ГЗК ", узгодженої сторонами, перегін Кривий Ріг Допоміжна є одноколійний, обладнаний релейним напівавтоматичним блокуванням. Планування та організація роботи по обміну вагонопотоками між станціями Кривий Ріг та Допоміжна здійснюється маневровими диспетчерами станції Кривий Ріг та диспетчером зовнішнього транспорту УЖДТ "Південного ГЗК" по прямому міжстанційному зв'язку, або телефонному зв'язку.

Основні положення та порядок роботи залізниць України встановлені Правилами технічної експлуатації нормативним відомчім документом Укрзалізниці, затвердженим наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 року № 411 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 року за № 50/1854. В пункті 16.3. ПТЕ зазначено, що порядок використання колій для приймання та відправлення поїздів має бути вказаний в технічно-розпорядчому акті станції. Технічно розпорядчий акт (ТРА) нормативний документ, що регламентує безпечне і безперешкодне приймання, відправлення та проходження поїздів через станцію, безпеку внутрішньостанційної маневрової роботи й дотримання техніки безпеки. Додатком № 3 до ТРА є Інструкція про порядок користування пристроями маршрутно-релейної централізації станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

Інструкцією "Про порядок користування пристроями маршрутно-релейної централізації станції Кривий Ріг" визначено порядок відправлення поїздів на ст. Допоміжна. Згідно з пунктами 1- 4 зазначеної Інструкції ДСП ст. Кривий Ріг запитує сусідню станцію про відправлення поїзда по телефону, ДСП станції Допоміжна натискає кнопку "дача згоди", загорається зелена лампочка "отримання згоди". Після цього ДСП станції Кривий Ріг натискає поїзну кнопку початку маршруту і здійснюється рух поїзда на ст. Допоміжна.

Виходячи з положень п.7.2 Інструкції, відправлення поїзда на станцію Допоміжна потребує дозвільного сигналу з боку ПАТ "Південний ГЗК". Без отримання такої згоди рух поїзда є неможливим.

Відповідно до п. 8 вищезазначеного договору про готовність вагонів до забирання диспетчер цеху зовнішнього транспорту УЗТ по прямому телефонному зв'язку повідомляє старшого прийомоздавальника або маневрового диспетчера станції Кривий Ріг. Повідомлення передається не пізніше ніж за 2 години до фактичної здачі вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2.

Доказів на підтвердження повідомлення залізниці прямим телефонним зв'язком відповідно до умов договору чи іншим чином щодо готовності забрати на свою під'їзну колію вагони зі станції призначення відповідач суду не надав, як і не надав доказів на підтвердження прийняття заходів до залізниці з приводу порушення нею умов договору в частині дотримання строку здачі вагонів на під'їзну колію вантажовласника.

За ЄТП, затвердженим сторонами 25.09.2003 року, станція Допоміжна налічує 11 колій, призначених за своєю спеціалізацією для прийому зі станції Кривий Ріг та відправлення на станцію Кривий Ріг вагонів: №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11.

В обґрунтування доводів щодо готовності забрати вагони зі станції призначення на свої під'їзні колії відповідач до відзиву на позовну заяву додав довідки щодо зайнятості колій на станції Допоміжна, з яких вбачається: на момент видачі наказу №527 від 16.10.2015 року вільними були колії №№ 1, 2; на момент видачі наказу №539 від 18.10.2015 року вільними були колії №2,3 ; на момент видачі наказу №540 від 18.10.2015 року вільними були колії №2,3; на момент видачі наказу №544 від 20.10.2015 року вільними були колії №1,3.

Між тим, навіть за умов наявності вільних під'їзних колій на станції Допоміжна, за обставин відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, не можна погодитися з відсутністю його вини у їх скупченні, а навпаки - це є свідченням саме його вини у такому скупченні внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних під'їзних колій.

Викладеним спростовується твердження відповідача про його готовність прийняти спірні вагони на свою під'їзну колію та відсутність його вини у їх затримці.

Зайнятість приймально-відправних колій по станції призначення згідно технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних, вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з ПАТ "Південний ГЗК", обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції тощо. Підпунктом 14.2.1. пункту 14.2. Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та звязків України від 30.08.2005 року №5076, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно розпорядчим актом станції.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на невмотивоване залишення без задоволення місцевим господарським судом клопотання відповідача про витребування у позивача ОСОБА_3 зайнятості колій, графіків виконання руху поїздів. Складання такого ОСОБА_3, графіку виконання руху поїздів, обовязок Залізниці враховувати наявність чи відсутність проміжків часу, протягом яких та чи інша колія ставала вільною, та час знаходження вагонів під технологічними операціями вагонів при видачі наказу про затримку, нормами діючого законодавства не передбачені.

Визначення наявності або відсутності технічної можливості у Залізниці доставити спірні вагони, затримані на підходах, відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів (ОСОБА_4 господарського суду України від 12.06.2014 року № 0701- 11/96/715/14).

В матеріалах справи містяться пояснення поїзних диспетчерів, що свідчать про неможливість подачі спірних вагонів у зв'язку з зайнятістю колій станції призначення з вини вантажоодержувача, яким не забиралися вагони, що надійшли на його адресу.

За таких обставин висновок апелянта про наявну можливість позивачу доставити спірні вагони на станцію призначення внаслідок наявних деяких вільних колій, вільних проміжків часу на деяких з них, слід вважати необґрунтованим.

Разом із тим безспірним є та обставина, що наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями Тимчасової угоди та ЄТП, у той час як несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог пунктом 33 Правил видачі вантажів та статтями 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

Отже, відповідачем наявними матеріалами справи не доведена відсутність своєї вини у спричиненні скупчення вагонів на станціях призначення. Окрім того, плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватися лише за наявності вини сторони у зобов'язанні.

Таким чином, відповідач не спростував доводів позивача, а також не довів наявності обставин, що могли б бути підставою для відмови у позові з огляду на положення п. 121 Статуту та п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами, згідно з якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:

- якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під'їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

- у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

- у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред'явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу ПАТ "Південний ГЗК" раніше та своєчасно не забиралися Комбінатом на свою підїзну колію. Дані факти засвідчено в складених на станції призначення Кривий Ріг актах загальної форми ф.ГУ-23, які представниками ПАТ "Південний ГЗК" підписано без заперечень. Дані акти доводять вину вантажовласника в затримці спірних вагонів за період: з 16.10.2015 року 05 год. 42 хв. по 16.10.2015 року 08 год. 50 хв. згідно наказу №527 від 16.10.2015 року; з 18.10.2015 року 04 год. 05 хв. по 18.10.2015 року 22 год. 55 хв. згідно наказу №539 від 18.10.2015 року; з 18.10.2015 року 04 год. 07 хв. по 18.10.2015 року 22 год. 55 хв. згідно наказу №540 від 18.10.2015 року; з 20.10.2015 року 05 год. 52 хв. по 20.10.2015 року 16 год. 25 хв. згідно наказу №544 від 20.10.2015 року. За весь час затримки спірних вагонів з вини ПАТ "Південний ГЗК", підтвердженої актами ф.ГУ-23, залізницею правомірно було розраховано плату за користування вагонами.

В апеляційній скарзі ПАТ "Південний ГЗК" наполягає, що позивачем нарахування плати за користування вагонами здійснено з порушенням вимог Правил користування вагонами та контейнерами, у звязку з чим плата за користування є завищеною.

При перевірці колегією суддів правильності здійсненого Залізницею розрахунку порушень не встановлено.

Стосовно поданого відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі, яке мотивоване тим, що на момент розгляду справи Державне підприємство "Придніпровська залізниця" не припинило своєї діяльності, слід зазначити наступне.

Відповідно до положень п.3 ч.2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках заміни однієї з сторін її правонаступником.

Заміна однієї зі сторін її правонаступником внаслідок реорганізації підприємств, організації відбувається відповідно до ст.25 Господарського процесуального кодексу України.

Наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб Державного підприємства "Придніпровська залізниця" не перешкоджає розгляду данної справи та вирішенню спору по суті.

ПАТ Українська залізниця є юридичною особою, яке утворене відповідно до Закону України Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування та постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 № 200 "Про утворення Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, згідно яких Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Поданими позивачем доказами доведено, що ПАТ Українська залізниця є правонаступником Державного підприємства "Українська залізниця". Таким чином, висновок місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі є вмотивованим.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2016 року у справі №904/2810/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.А. Сизько

Суддя І.М. Герасименко

(Повний текст постанови складено 28.07.2016 року).