номер провадження справи 24/32/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2016 Справа № 908/1429/16

за позовом: Концерн Міські теплові мережі в особі філії Концерну Міські теплові мережі Вознесенівського району (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; фактична адреса: 69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, 4)

до відповідача: публічне акціонерне товариство Завод Запоріжавтоматика (юридична адреса: 69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, 3)

про стягнення 128 000,95 грн.

суддя Азізбекян Т.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 188/20-19 від 07.06.2016р.;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 19.07.2016р. № 170/2-1

СУТЬ СПОРУ:

24.05.2016р. до господарського суду Запорізької області звернувся Концерн Міські теплові мережі в особі філії Концерну Міські теплові мережі Вознесенівського району з позовом до публічне акціонерне товариство Завод Запоріжавтоматика про стягнення з відповідача 128 000,95 грн., з яких: основний борг в сумі 118 271,33 грн. та сума пені в розмірі 9 729,62 грн.

Ухвалою від 24.06.2016р. судом порушено провадження у справі № 908/1429/16, присвоєно провадженню номер 24/32/16, справу призначено до розгляду на 14.06.2016р.

Ухвалою від 14.06.2016р. розгляд справи відкладений на 20.07.2016р.

Судове засідання проводилося без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 20.07.2016р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.05.2007р. № 200598, на виконання умов якого позивач у лютому 2015 року; січні 2016 року, лютому 2016 року відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 145 923,33 грн. Зобовязання щодо оплати послуг відповідач виконав частково, внаслідок чого на час звернення з позовом до суду сума основного боргу складала 118 271,33 грн. На підставі п. 7.2.8. договору відповідачу нараховано пеня в розмірі 9 729,62 грн. за загальний період з 20.02.2016р. по 20.05.2016р. З урахуванням викладеного, просить суд, на підставі ст. ст. 11, 15, 16, 258, 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 2, 193, 232, 276 Господарського кодексу України, Законом України «Про теплопостачання», «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 03.10.2007 року за № 1198, Закону України «Про відповідальність про несвоєчасне виконання грошових зобовязань», позов задовольнити.

Відповідач пояснив, що на час розгляду справи, частково погасив заборгованість за договором шляхом сплати суми 88 271,33 грн., що підтверджує відповідними платіжними дорученнями. Залишок заборгованості складає 30 000,00 грн. Таким чином, з урахуванням пені несплачена сума складає 39 729,62 грн. Відповідач визнає свій обовязок сплатити вищезазначену суму, однак не має можливості розрахуватися з позивачем ближчим часом та посилається на наступні обставини. У Донецькій та Луганській областях вже довгий час триває антитерористична операція, що без сумніву є винятковою обставинам. Вищезазначена обставина значно ускладнила і без того важку економічну ситуацію. Зокрема, у господарських відносинах відповідача з підприємствами гірничо-металургійного комплексу Донбасу, серед яких ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь»», ПАТ«Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_2», ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» та інші великі металургійні підприємства України, мала місце постійна затримка оплат за відвантажену заводом продукцію. Як наслідок, у відповідача склалася нестабільна і важка економічна ситуація. Завод здійснював свою діяльність на умовах триденного робочого тижня, до цього часу має заборгованість із заробітної плати. Так, дебіторська заборгованість за продукцію станом на 31 грудня 2015 р. склала 387 тис. грн., що позбавило відповідача можливості своєчасно та в повному обсязі виготовляти та поставляти власну продукцію і розраховуватися з контрагентами, у т. ч. позивачем, за поставлену ними продукцію та надані послуги (сукупна поточна кредиторська заборгованість станом на 31 грудня 2015 р. склала 1 537 тис. грн.). За результатами господарської діяльності відповідача за 2015 р. його збиток склав 420 тис. грн. Виходячи з вищевикладеного та на підставі п. п. 3, 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, просить суд зменшити розмір пені та відстрочити виконання рішення на три місяці.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.05.2007р. між відкритим акціонерним товариством «Запоріжавтоматика» (Споживач) та Концерном Міські теплові мережі (Теплопостачальна організація) в особі директора філії Концерну Міські теплові мережі Орджонікідзевського району укладений договір № 20598 купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді з додатками та додатковими угодами до нього, за умовами якого (п. 1.1.) Теплопостачальна організація бере на себе зобовязання відпустити теплову енергію в гарячій воді Споживачу, а Споживач зобовязується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та Додатками до договору, що є його невідємними частинами.

Під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватися Законом України «Про теплопостачання», «Правилами будови і безпечної експлуатації трубопроводів пари та гарячої води», Правилами технічної експлуатації тепловикористовуючих установок і теплових мереж» та іншими актами цивільного законодавства і нормативно-правовими актами та документами (п. 1.2.).

Розділом 10 договору встановлено, що цей договір діє до 01.01.2008р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо кожна з сторін за місяць до закінчення терміну дії даного договору не заявила про розірвання цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач у лютому 2015 року, січні 2016 року, лютому 2016 року відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 145 923,33 грн.

Теплова енергія постачалась в нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Адм. Нахімова, 3.

Правовідносини сторін є господарськими та такими, що виникли на підставі договору енергопостачання.

Відповідно до ст. ст. 1, 19 Закону України Про теплопостачання, теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Вироблена теплова енергія постачається споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Згідно ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 276 ГК України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що проводиться за фактично відпущену енергію.

Сторони в договорі встановили наступний порядок розрахунків.

Згідно з п. 6.2 Договору, розрахунковим періодом - є календарний місяць.

Підставою для розрахунків Споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання передачі (п. 6.3.)

Споживач зобовязаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату (п. 6.4.).

Згідно п. 6.7. договору, Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Адм. Нахімова, 4, документи за розрахунковий період: рахунок-фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ).

Споживач, згідно п. п. 6.7.1. договору, отриманий акт приймання-передачі теплової енергії повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі пяти днів з дати отримання.

Споживачем були належним чином оформлені, підписані та повернуті в адресу Теплопостачальної організації усі акти приймання - передачі теплової енергії за весь спірний період.

Претензій з боку відповідача на неналежну якість теплової енергії, що була відпущена за спірний період, на адресу Концерну «МТМ» не надходило.

Встановлено, що відповідач визнав заборгованість перед Концерном «Міські теплові мережі» в повному обсязі, про що свідчить Лист - відповідь на претензію від № 16.04.2015р. вих. № 83/2-1.

Однак, ПАТ «Завод «Запоріжавтоматика»» здійснив лише часткову оплату за теплову енергію, а саме: 01.09.2015 р. сплачено 10 000,00 грн.; 17.05.2016р. - 7 652, 00 грн.; 19.05.2016р. - сплачено 10 000,00 грн., внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед Концерном «Міські теплові мережі» за період лютий 2015р., січень 2016р., лютий 2016р. в сумі 118 271,33 грн.

Відповідно до п. п. 3.2.6. договору, Споживач зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені цим договором.

Відповідно до ст. ст. 11, 509 ЦК України, підставою виникнення зобовязань (цивільних прав та обовязків) є, зокрема, договір. Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містять п. п. 1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідач всупереч умовам договору заборгованість за вказаний період не оплатив. Доказів висунення заперечень позивачу з приводу отриманої теплової енергії не надав.

За таких обставин, на час звернення з позовом до суду, сума основного боргу складала 118 271,33 грн.

Встановлено, що після звернення з позовом до суду, відповідачем частково сплачено суму основного боргу за Договором у розмірі 88 271,33 грн., що підтверджується платіжними дорученнями.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення 88 271,33 грн. основного боргу підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України за відсутністю предмету спору. В частині стягнення 30 000,00 грн. основного боргу позов підлягає задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 9 729,62 грн. пені за загальний період з 20.02.2016р по 20.05.2016р.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, одним з наслідків порушення зобовязання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобовязаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобовязання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань № 543/96-ВР від 22.11.1996 р. (з наступними змінами та доповненнями) розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який сплачується пеня (стаття 3).

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Вимоги щодо стягнення пені позивач обґрунтовує п. 7.2.8. договору, який передбачає, що у разі несплати або несвоєчасної оплати Споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3. Договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати Споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

Проаналізувавши норми наведеного діючого законодавства України та умови договору суд дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок суми пені у розмірі 9 729,62 грн. є вірним та виконаним з дотриманням вказаних норм права та умов договору.

Статтею 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду, приймаючи рішення, відстрочити або розстрочити виконання рішення; зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Аналогічні приписи встановлені ст. 233 ГК України.

Приписами ст. 22 ГПК України визначено права та обовязки сторін, зокрема, передбачено право подавати докази, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового розгляду тощо. Сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обовязки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Суд враховує, що загальними засадами цивільного законодавства згідно з ст. 3 ЦК України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення розмірі пені посилаючись на те, що у господарських відносинах відповідача з підприємствами гірничо-металургійного комплексу Донбасу, серед яких ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь»», ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_2», ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» та інші великі металургійні підприємства України, мала місце постійна затримка оплат за відвантажену заводом продукцію. Як наслідок, у відповідача склалася нестабільна і важка економічна ситуація. Завод здійснював свою діяльність на умовах триденного робочого тижня, до цього часу має заборгованість із заробітної плати. Так, дебіторська заборгованість за продукцію станом на 31 грудня 2015 р. склала 387 тис. грн., що позбавило відповідача можливості своєчасно та в повному обсязі виготовляти та поставляти власну продукцію і розраховуватися з контрагентами, у т. ч. з позивачем, за поставлену ними продукцію та надані послуги (сукупна поточна кредиторська заборгованість станом на 31 грудня 2015 р. склала 1 537 тис. грн.). За результатами господарської діяльності відповідача за 2015р. його збиток склав 420 тис. грн. (документи, що підтверджують вищезазначені обставини, містяться в матеріалах справи).

Згідно п. 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені) суд повинен обєктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобовязання, причин неналежного виконання зобовязання, незначності прострочення виконання зобовязання, наслідків порушення, невідповідності розміру стягуваної неустойки таким наслідкам, поведінки винної особи тощо. Ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозвязку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки, а саме ч. 3 ст. 551 ЦК України, ст. 233 Господарського кодексу України.

З урахуванням викладеного, враховуючи фінансовий стан відповідача та матеріальні інтереси сторін, беручи до уваги ступінь виконання зобовязання боржника, адекватність обсягу і міри відповідальності відповідача за допущене прострочення грошового зобовязання, суд знаходить за можливе зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню, до суми 4 864,81 грн.

Отже, з підстав зазначених вище, позов задоволено частково.

Відповідач надав суду клопотання від 20.07.2016р. (вих.. № 171/2-1 про відстрочку виконання рішення на 3 місяці посилаючись не нестабільну і важку економічну ситуацію.

Підставою для відстрочення або розстрочення виконання рішення суду можуть бути певні обставини, що ускладнюють виконання рішення суду чи роблять його виконання неможливим у термін або встановлений, господарським судом, спосіб. Судом клопотання залишена без задоволення як нормативно необґрунтоване та документально не підтверджене.

Суд звертає увагу, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, які визначено цією статтею і перелік яких є вичерпним.

Так, ч. 1 вказаної статті Закону визначено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У відповідності до ст. 4 Закону, судовий збір із позовних заяв майнового характеру сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Ціна заявленого позову складає 128 000,95 грн., тобто судовий збір становить 1 920,01 грн. Додане до позовної заяви доручення № 11877 від 06.07.2015р. свідчить про оплату судового збору в сумі 12 666,54 грн. Отже, збір внесено в більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством.

За таких обставин, концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Вознесенівського району підлягає поверненню 10 746,53 грн. судового збору, сплаченого за дорученням № 11877 від 06.07.2015р.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у справі в сумі 1 920,01 грн. відноситься на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 44, 49, п. 1.1 ст. 80, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача, до суми 4 864,81 грн.

Стягнути з публічного акціонерного товариства Завод Запоріжавтоматика (юридична адреса: 69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, 3, п/р 7539 в Орджонікідзевському без балансовому відділенні філіалу «Відділення «Промінвест-банку» в м. Запоріжжі, МФО 313355, ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137) в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Вознесенівського району (69057 м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, 4) на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 2813 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, ) - основний борг в сумі 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з публічного акціонерного товариства Завод Запоріжавтоматика (юридична адреса: 69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, 3, п/р 7539 в Орджонікідзевському без балансовому відділенні філіалу «Відділення «Промінвест-банку» в м. Запоріжжі, МФО 313355, ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137) в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Вознесенівського району (69057 м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, 4) на рахунок № 1951 у Філії-Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957. ) - суму пені в розмірі 4 864 (чотири тисячі вісімсот шістдесят чотири) грн. 81 коп та судовий збір у розмірі 1 920 (одна тисяча девятсот двадцять) грн. 01 коп.

Видати наказ.

В частині стягнення суми основного боргу в розмірі 88 271,33 грн. провадження у справі припинити.

Повернути Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137) в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Вознесенівського району (69057 м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, 4) на рахунок № 1951 у Філії-Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957. ) з державного бюджету судовий збір в сумі 10 746 (десять тисяч сімсот сорок шість) грн. 53 коп., зайво сплачений за дорученням № 11877 від 06.07.2015р., оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 908/1429/16, про що винести ухвалу.

Суддя Т.А. Азізбекян

Рішення у повному обсязі складено і підписано 25.07.2016р.