РІШЕННЯ

"01" липня 2016 р.Справа № 921/231/16-г/5

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрушків Г.З.

Розглянув справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вул. Б. Хмельницького, 6, м.Київ, 01001

до відповідача ОСОБА_1 підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" вул. Київська, 3а, м.Тернопіль, 46016

про стягнення 5 109 181,97 грн.

За участю представників від:

Позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність № 14-81 від 25.04.2016р.)

Відповідача: ОСОБА_3 представник (доручення № 798/01 від 08.06.2016р.)

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні представникам сторін розяснено права і обовязки, передбачені ст.ст.20, 22, 81-1 ГПК України.

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося в господарський суд Тернопільської області із позовом до ОСОБА_1 підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" про стягнення 5 109 181,97 грн. із них 4508 021,29грн. втрат від інфляції, 312 706,21грн. три відсотки річних та 288 454,467грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несвоєчасне виконання ОСОБА_1 підприємством теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" умов договору купівлі-продажу природного газу № 13/2697-БО-30 від 28.12.2012р. щодо оплати отриманого на виконання умов даного договору в січні - грудні 2013 року природного газу, в зв'язку з чим у відповідності до умов договору (п.7.2) за несвоєчасно поведені розрахунки відповідачу нараховані пеня в сумі 288 464,47 грн. та у відповідності та ч.2ст.625 ЦК України нараховані 3% річних в сумі 312 706,21 грн. і інфляційні втрати в сумі 4 508 021,29грн., які позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 23.04.2016р. порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 06.05.2016 р. В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався з підстав, викладених у відповідних ухвалах суду.

Відповідач у відзиві на позов (лист №790/01 від 06.06.2016 року) та його уповноважений представник в судових засіданнях не погоджуються з нарахованими позивачем штрафними санкціями та вважає відсутніми підстави для застосування до підприємства санкцій, передбачених п.7.2 договору № 13/2697-БО-30 від 28.12.201р. та наслідків порушення грошового зобов'язання передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки погашення заборгованості за природний газ було проведено окремими договорами про організацію взаєморозрахунків, відповідно до умов яких строк виконання зобов'язання по оплаті заборгованості пов'язаний з моментом перерахування територіальним органом казначейства грошових коштів з державного бюджету України, тому вважає, що сторони змінили порядок та строк проведення розрахунків за спожитий природній газ. Поряд з цим уповноважений представник в судовому засіданні 08.06.2016року зазначив, що, як вбачається із поданого позивачем розрахунку інфляційних нарахувань, останнім такий розрахунок проводиться з порушенням вимог здійснення такого нарахування, оскільки інфляція за деякий період нараховується позивачем на суму боргу з врахуванням інфляції за попередній період.

Позивач у запереченнях на відзив № 14/2-114 від 09.06.2016р та б/н від 15.06.2016р. вважає, що обґрунтування, на які посилається відповідач у відзиві є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та відповідно не можуть бути прийняті судом до уваги, при цьому зазначає, що спільними протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків не передбачено, що його умови, можуть застосовуватися до відносин, які виникли до його укладання, відповідно його дія не може розповсюджуватися на договірні зобовязання, які мали місце до його підписання та вважає що вказані відповідачем договори про організацію взаєморозрахунків стосувалися виключно субвенцій з Державного бюджету України, тобто, щодо джерела для погашення основного боргу, і жодним чином не обмежують права позивача, щодо нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних . Також позивач у поданих запереченнях вважає, що здійснені ним та додані до позовної заяви розрахунки збитків від інфляції є правильними та повністю відповідають вимогам чинного законодавства та зазначає, що при здійснені даного розрахунку враховано вимоги та розяснення Вищого господарського суду України, викладені в інформаційному листі №01-06/928/2012 від 17 .02.2012р. "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді окремих норм матеріального права", а тому просить задовольнити позовні вимоги. Разом з тим позивач у запереченнях просить при прийнятті рішення про стягнення з відповідача штрафних санкцій у повному розмірі, а також при вирішенні інших питань в ході прийняття рішення, врахувати, що НАК "Нафтогаз України", 100% акцій якої належить державі, є субєктом господарювання державного сектору економіки, який забезпечує галузі національної економіки і населення природним газом, має стратегічне значення для енергетичної безпеки та економіки держави, для безперервного постачання газу споживачам, позивач повинен постійно проводити розрахунки за отриманий газ з іноземними постачальниками природного газу в іноземній валюті, що нерозривно звязано зі своєчасною оплатою вартості газу вітчизняними споживачами на користь позивача, несплата боргів перед іноземними постачальниками газу може потягнути за собою взагалі зупинення постачання природного газу на територію України та зазначив, що у відповідності до звіту про фінансові результати за 2014 року за невиконання зобовязань контрагентами, чистий збиток Компанії складає більше 84 мільярдів гривень.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

За клопотанням позивача від 15.06.2016р.(вх.. 12190 від 17.06.2016р.) починаючи з судового засідання 17.06.2016 здійснюється фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу "Документообіг господарського суду" на диску CD-R, серійний номер 121 172 RA 46090.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено наступне:

28.12.2012 року НАК "Нафтогаз України", надалі продавець (позивач по справі), з однієї сторони, та ОСОБА_1 підприємством теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго", надалі Покупець (відповідач по справі), з другої сторони, укладено Договір купівлі-продажу природного газу №13/2697-БО-30 (далі Договір), за умовами якого Продавець зобовязується передати у власність Покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію статті 10 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", а Покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі газ), на умовах цього Договору (п.1.1 р.1 Договору та додаткова угода до договору від 28.12.2013р. № 1 від 05.04.2013р.).

Відповідно до п.1.2 р.1 Договору, газ, що продається за цим Договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами.

Продавець передає Покупцеві з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року газ обсягом до 6 230 тис. куб. м, у т.ч. по місяцях кварталів: січень - 1 322 тис. куб. м, лютий 1 127 тис. куб. м, березень - 1 011 тис. куб. м, квітень 317 тис. куб. м, жовтень 339 тис. куб.м, листопад - 901 тис. куб. м, грудень - 1 213 тис. куб. м. Обсяги газу, що планується передати за цим договором, можуть змінюватись Сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку (п.п.2.1-2.2 р.2 Договору).

Згідно п.3.1 р.3 Договору, Продавець передає Покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі Покупця. Право власності на газ переходить від Продавця до Покупця в пунктах приймання-передачі.

Покупець до 20 числа місяця, що передує місяцю поставки газу, надає Продавцю належним чином оформлену заявку на планові обсяги споживання газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. Плановий обсяг поставки підтверджується Продавцем та доводиться до відома газотранспортних підприємств в електронному вигляді оператором ЄГТСУ на відповідний місяць поставки (пп. 3.1.2 п.3.1 р.3 Договору).

Відповідно до п. п. 3.3 -3.4 р.3 Договору, приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобовязується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаних уповноваженим представником та скріплених печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами.

Відповідно до п. 6.1 р. 6 Договору, оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

В платіжних дорученнях Покупець повинен обовязково зазначати номер договору, дату його підписання та призначення платежу без зазначення періоду, за який здійснюється оплата. За наявності заборгованості у Покупця за цим договором Продавець має право зарахувати кошти, що надійшли від Покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості. Кошти, які надійшли від Покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим Договором (п. 6.3 р.6 Договору).

П. 7.2 Договору визначено, що у разі невиконання Покупцем умов п.6.1 цього Договору він у безспірному порядку зобовязується оплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

П. 11.1 р.11 Договору від 28.12.2012 р. встановлено, що останній набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до вимог ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання, або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідальність за порушення грошового зобовязання встановлена ст. 625 ЦК України відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за ввесь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як слідує з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов"язання за договором, поставивши відповідачу за період з січня місяця 2013 року по грудень місяць 2013 року (включно), 4 937 500 м3 природного газу на загальну суму 22 900 191 грн. 51 коп., що підтверджується актами приймання передачі природного газу, які підписані представниками сторін та скріплені відтисками їх печаток (всього 17 шт., належним чином засвідчені копії, яких знаходяться в матеріалах справи).

З матеріалів справи вбачається, що станом на день звернення з даним позовом до суду (станом на квітень 2016 року) відповідачем зобов'язання по оплаті вартості отриманого у 2013 році на виконання умов Договору від 28.12.2012 року №13/2697-БО-30 природного газу, виконані, однак платежі здійснено з порушенням встановленого п. 6.1 р. 6 Договору строку.

Окрім того, рішенням господарського суду Тернопільської області від 18.06.2014 року у справі №921/397/14-г/8, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.08.2014р., тобто яке в установленому законом порядку набрало законної сили, встановлено факт виконання позивачем своїх зобов'язань за договором №13/2697-БО-30 про купівлю - продаж природного газу від 28.12.2012р. щодо постачання відповідачу природного газу та факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за даним договором щодо оплати у встановлені строки отриманого природного газу та стягнуто з ОСОБА_1 підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго", вул. Київська, 3а, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 03353590 на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, ідентифікаційний код 20077720:- 11 923 281 грн. 62 коп. боргу; нарахованих за період з 14.02.2013 року по 02.04.2014 року 438 012 грн. 90 коп. пені та 264 687 грн. 78 коп. - 3% річних, а також нарахованих за період з квітня 2013 року по лютий 2014 року 139 527 грн. 46 коп. інфляційних нарахувань;

Відповідно до ч.3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Беручи до уваги те, що у даній справі приймають участь ті самі сторони, що і у справі №921/397/14-г/8, а тому факт виконання позивачем своїх зобов'язань за договором №13/2697-БО-30 про купівлю - продаж природного газу від 28.12.2012р. щодо передачі природного газу та факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за даним договором щодо оплати у встановлені договором строки отриманого природного є доведеним і не потребують доказування у даній справі.

Як слідує з матеріалів справи, а саме наданої позивачем довідки по операціях за договором №13/2697-БО-30 від 28.12.2012р. за період з 01.01.2013 по 30.30.10.2015р. та наданих відповідачем платіжних доручень, № 6 від 15.10.2014р., №26 від 18.12.2014р., №28 від 23.12.2014р. №18 від 16.12.2015р. та №105 від 16.12.2015р. (належним чином засвідчені копії знаходяться в матеріалах справи), заборгованість за поставлений природний газ по договору №13/2697-БО-30 від 28.12.2012р. відповідачем погашена у період з 15.10.2014р. по 16.12.2015р. включно, про що в судових засіданнях не заперечували уповноважені представники сторін (позивача та відповідача), в зв"язку з чим позивачем у відповідності до умов договору (п.7.2) та вимог чинного законодавства (ст..625 ЦК України) нараховані відповідачу: пеня за період з 03.04.2014р. по 13.07.2014р. в сумі 288 454,47грн., 3% річних за період з 03.04.2014р. по 26.11.2015р. в сумі 312 706,21грн. та інфляційні нарахування за період з березня 2014 року по вересень 2015 року в сумі 4 508 021,29грн.

Однак, як слідує із долучених відповідачем до відзиву на позов матеріалів та про що не заперечує позивач, між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Тернопільській області (сторона перша), департаментом фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації (сторона друга), управлінням житлово-комунального господарства Тернопільської обласної державної адміністрації (сторона третя), ОСОБА_1 підприємством теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" (сторона четверта) та Національною компанією "Нафтогаз України" (сторона остання) було укладено договори про організацію взаєморозрахунків , а саме:

- №644/30 від 07.10.2014р. на суму - 5 613 368,94грн.;

- №1038/30 від 04.12.2014р. на суму 2585781,31грн. з яких 1743553,17грн. для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно з договором від 28.12.2012р. №13/2697-БО-30 за 2013р.;

- №1544/30 від 19.12.2014р. на суму 866930,27грн.

та між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Тернопільській області (сторона перша), департаментом фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації (сторона друга), департаментом архітектури, будівництва, житлово-комунального господарства та енергозбереження Тернопільської обласної державної адміністрації (сторона третя), ОСОБА_1 підприємством теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" (сторона четверта) та Національною компанією "Нафтогаз України" (сторона пята ) та ПАТ "Укргазвидобування" (сторона остання) було укладено договори про організацію взаєморозрахунків , а саме:

- №18/375-в від 23.11.2015р. на суму 1423642,83грн.;

- №105/375-в від 30.11.2015р. на суму 266025,43грн.

Всього укладено договорів про організацію взаєморозрахунків для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно з договором від 28.12.2012р. №13/2697-БО-30 за 2013р.на загальну суму 9 913 520грн. 64коп.

Предметом договорів про організацію взаєморозрахунків №644/30 від 07.10.2014р., №1038/30 від 04.12.2014р. та 1544/30 від 19.12.2014р. є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до пункту 24 статті 14 та пункту 2 статті 16 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці у тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2014 року № 30.

Предметом договорів про організацію взаєморозрахунків №18/375-в від 23.11.2015р. та №105/375-в від 30.11.2015р. є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до пункту 16 статті 14 та статтею 32 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" і Порядку та умов надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці у тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015року № 375.

Відповідно до п.п. 2 - 9 Договорів №644/30 від 07.10.2014р.№1038/30 від 04.12.2014р. та №1544/30 від 19.12.2014р., сторони погоджують перелік підприємств, установ та організацій, що беруть участь у проведенні взаєморозрахунків, та послідовність виконання сторонами договору. Казначейство перераховує кошти, які надійшли до спеціального фонду державного бюджету від продажу облігацій внутрішньої державної позики згідно з п. 2 ст. 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", стороні першій у сумі відповідно до договору №644/30 від 07.10.2014р. на суму - 5 613 368,94грн.; до договору №1038/30 від 04.12.2014р. на суму 2585781,31грн.; до договору №1544/30 від 19.12.2014р. на суму 866930,27грн. на підставі рішення Мінфіну. Сторона перша перераховує на рахунок Сторони другої кошти в сумі відповідно до договору №644/30 від 07.10.2014р. на суму - 5 613 368,94грн.; до договору №1038/30 від 04.12.2014р. на суму 2585781,31грн. з яких 1743553,17грн.; до договору №1544/30 від 19.12.2014р. на суму 866930,27грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню. Сторона друга перераховує на рахунок Сторони третьої кошти в сумі відповідно до договору №644/30 від 07.10.2014р. на суму - 5 613 368,94грн.; до договору №1038/30 від 04.12.2014р. на суму 2585781,31грн.; до договору №1544/30 від 19.12.2014р. на суму 866930,27грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню. Сторона третя перераховує на рахунок Сторони четвертої кошти в сумі відповідно до договору №644/30 від 07.10.2014р. на суму - 5 613 368,94грн.; до договору №1038/30 від 04.12.2014р. на суму 2585781,31грн.; до договору №1544/30 від 19.12.2014р. на суму 866930,27грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню. Сторона четверта перераховує на рахунок Сторони останньої кошти в сумі відповідно до договору №644/30 від 07.10.2014р. на суму - 5 613 368,94грн.; до договору №1038/30 від 04.12.2014р. на суму 2585781,31грн із яких кошти в сумі 842228,14 грн. для погашення заборгованості згідно судового рішення у справі№921/397/14-г/8 за договором №13/2697-БО-30 у сумі 1743553,17грн. для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно з договором від 28.12.2012р. №13/2697-БО-30 за 2013р.; до договору №1544/30 від 19.12.2014р. на суму 866930,27грн.,. для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно з договором від 28.12.2012р. №13/2697-БО-30 за 2013р. Сторона остання перераховує кошти для погашення та обслуговування запозичень, залучених під державні гарантії, сплату податкових зобовязань і проведення розрахунків з постачальниками імпортованого природного газу. Сторони у графі платіжного доручення "Призначення платежу" додатково зазначають: "пункт 24 статті 14 та пункт 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", а також дату та номер договору).

За змістом п.п. 2-3, 5 п. 10 Договорів №644/30 від 07.10.2014р.№1038/30 від 04.12.2014р. та №1544/30 від 19.12.2014р. про організацію взаєморозрахунків сторони зобов'язалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; перерахувати кошти наступній стороні; забезпечити проведення розрахунків відповідно до договору та з урахуванням укладених договорів на розрахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання сторонами платіжних документів територіальні органи Казначейства своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти в порядку, передбаченому договором.

Відповідно до п. 15 зазначених Договорів, Сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Відповідно до п.п. 2 - 10 Договорів. №18/375-в від 23.11.2015р., №105/375-в від 30.11.2015р, сторони погоджують перелік підприємств, установ та організацій, що беруть участь у проведенні взаєморозрахунків, та послідовність виконання сторонами договору. Казначейство перераховує кошти, які надійшли до спеціального фонду державного бюджету від продажу облігацій внутрішньої державної позики згідно з п. 2 ст. 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", стороні першій у сумі відповідно до договору №18/375-в від 23.11.2015р. на суму 1423642,83грн., №105/375-в від 30.11.2015р. на суму 266025,43грн. на підставі рішення Мінфіну. Сторонам перша перераховує на рахунок Сторони другої кошти в сумі відповідно до договору №18/375-в від 23.11.2015р. на суму 1423642,83грн., №105/375-в від 30.11.2015р. на суму 266025,43грн.. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню. Сторона друга перераховує на рахунок Сторони третьої кошти в сумі відповідно до договору №18/375-в від 23.11.2015р. на суму 1423642,83грн., №105/375-в від 30.11.2015р. на суму 266025,43грн.. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню. Сторона третя перераховує на рахунок Сторони четвертої кошти в сумі відповідно до договору №18/375-в від 23.11.2015р. на суму 1423642,83грн., №105/375-в від 30.11.2015р. на суму 266025,43грн.. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню. Сторона четверта перераховує на рахунок Сторони п'ятої кошти в сумі відповідно до договорів №18/375-в від 23.11.2015р. на суму 1423642,83грн., №105/375-в від 30.11.2015р. на суму 266025,43грн. для погашення заборгованості за природний газ за 2013 рік згідно договором від 28.12.2012. №13/2607-БО-30, Сторона пята перераховує на рахунок Сторони останньої кошти в сумі відповідно до договорів №18/375-в від 23.11.2015р. на суму 1423642,83грн., №105/375-в від 30.11.2015р. на суму 266025,43грн. для погашення заборгованості за природний газ за 2013 рік згідно договором від 28.12.2012. №13/2607-БО-30, Сторона остання перераховує кошти для погашення та обслуговування запозичень, залучених під державні гарантії, сплату податкових зобовязань і проведення розрахунків з постачальниками імпортованого природного газу. Сторони у графі платіжного доручення "Призначення платежу" додатково зазначають: "субвенція що надається із загального фонду державного бюджету відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 р. №375"", а також дату та номер договору).

За змістом п.п. 2-3, 5 п. 11 Договорів №18/375-в від 23.11.2015р., №105/375-в від 30.11.2015р. про організацію взаєморозрахунків сторони зобов'язалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; перерахувати кошти наступній стороні; забезпечити проведення розрахунків відповідно до договору та з урахуванням укладених договорів на розрахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання сторонами платіжних документів територіальні органи Казначейства своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти в порядку, передбаченому договором.

Відповідно до п. 16 зазначених Договорів, Сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору

Уклавши згадані вище договори про організацію взаєморозрахунків, сторони змінили порядок та строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений у 2013 році за договором №13/2697-БО-30 купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012р. При цьому, для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України та п. 7.2 договору, необхідно, щоб оплата за природний газ була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, відповідно до змісту якого сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмету договору.

Як слідує з матеріалів справи, на виконання умов наведених вище Договорів по організацію взаєморозрахунків 15.10.2014 р. згідно платіжного доручення №6 на суму 5613368,94грн., 18.12.2014 р. згідно платіжного доручення №26 на суму 1743553,17грн., 23.12.2014р. згідно платіжного доручення №28 на суму 866930,27грн., 16.12.2015р. згідно платіжного доручення №18 на суму 1423642,83грн. та 16.12.2015 згідно платіжного доручення №105 на суму 266025,43грн. відповідачем на рахунок позивача в погашення заборгованості за природний газ, отриманий протягом 2013 року згідно з договором від 28.12.2012. №13/2607-БО-30, було перераховано грошові кошти в загальній сумі 9 913 520грн. 64 коп. (належним чином засвідчені копії платіжних доручень, виписок з банківського рахунку та договорів про організацію взаєморозрахунків знаходяться в матеріалах справи).

Як слідує з розрахунків, доданих сторонами до матеріалів справи, кошти перераховані за Договором про організацію взаєморозрахунків №644/30 від 07.10.2014 р. в розмірі 5613368,94грн. зараховані в погашення заборгованості за отриманий природний газ в березні 2013р. на суму 2991860,82грн., в квітні 2013р. на суму 1589139,18грн. та частково в погашення заборгованості за отриманий природний газ в жовтні 2013р. на суму 1032368,94грн., кошти перераховані за Договором про організацію взаєморозрахунків №1038/30 від 04.12.2014р. в сумі 1743553,17грн. зараховані в рахунок часткового погашення заборгованості за отриманий природний газ в жовтні 2013р. на суму 618673,49грн. та в рахунок часткового погашення заборгованості за отриманий природний газ в листопаді 2013р. на суму 1124879,68грн., кошти перераховані за Договором про організацію взаєморозрахунків №1544/30 від 19.12.2014р. на суму 866930,27грн. зараховані в рахунок часткового погашення заборгованості за отриманий природний газ в листопаді 2013р., кошти перераховані за Договором про організацію взаєморозрахунків №18/375-в від 23.11.2015р. на суму 1423642,83грн. зараховані в рахунок часткового погашення заборгованості за отриманий газ в грудні 2013р. та кошти перераховані Договором про організацію взаєморозрахунків №105/375-в від 30.11.2015р. на суму 266025,43грн. зараховані в рахунок часткового погашення заборгованості за отриманий природний газ в грудні 2013р.

Таким чином, відповідач (Комунальне підприємство теплових мереж "Тернопільміськтеплокомуненерго" Тернопільської міської ради) свої зобовязання за договором купівлі-продажу природного газу №13/2607-БО-30 від 28.12.2012р. по сплаті коштів в загальній сумі 9 913 520грн. 64коп. виконало в порядку та строки, визначені умовами п. 7 договорів про організацію взаєморозрахунків №644/30 від 07.10.2014р.№1038/30 від 04.12.2014р. та №1544/30 від 19.12.2014р. та п. 8 договорів про організацію взаєморозрахунків №18/375-в від 23.11.2015р., №105/375-в від 30.11.2015р..

За даних обставин, суд прийшов до висновку, що підстави для застосування до відповідача штрафних санкцій за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у вигляді сплати пені, передбаченої п. 7.2 договору та передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України наслідків порушення грошового зобов'язання, зокрема, за зобовязаннями за березень 2013р. на суму заборгованості 2991 860грн. 82коп. за зобовязаннями за квітень 2013р. на суму заборгованості 1589139,18грн., за зобов'язаннями за жовтень 2013р. на суму заборгованості 1651042,43грн., за зобовязаннями за листопад 2013р. на суму заборгованості 1991809грн.95коп. та за зобовязаннями за грудень 2013р. на суму заборгованості 1689668грн.26коп. грн. відсутні.

При цьому, судом враховано, що даної правової позиції дотримується Верховний суд України, зокрема, у постановах №14/099 від 23.09.2014 р. у справі 5011-35/1271-2012, №14/108 від 30.09.2014 р. у справі № 5011-35/1534-2012-42/553-2012, №3-23гс15 від 25.03.2015 р. у справі №921/1265/13 та №3-883гс15 від 07.10.2015 р. у справі №921/406/14.

Судом проведено перерахунок заявлених позивачем до стягнення сум пені, 3% річних та інфляційних втрат, з врахуванням вартості поставленого природного газу, визначеного позивачем періоду нарахувань, передбаченого умовами договору терміну здійснення розрахунків, здійснених відповідачем проплат та з врахуванням укладених між сторонами договорів про організацію взвєморозрахунків.

Разом з тим, слід зазначити, що при здійсненні судом власного розрахунку заявлених до стягнення сум 3 % річних та інфляційних нарахувань та пені, судом враховано наступне:

В п.1.12 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013 р., вказано, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

В п. 1.9 згаданої постанови Пленум Вищого господарського суду України, вказав, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Окрім того, відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013р., інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожний період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

В листі №62-97р. від 03.04.1997 "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" Верховний Суд України зазначив, що розрахунок суми боргу з врахуванням індексу інфляції здійснюється шляхом множення суми заборгованості (на момент її виникнення) на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому, сума, яка внесена з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, якщо сума внесена з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, якщо з 16 по 31 день місяця, інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Згідно проведеного судом перерахунку заявлених до стягнення сум пені, 3 % річних та інфляційних нарахувань, правомірними є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 82025 грн. 38 коп., інфляційних нарахувань в сумі 1489591грн. 28 коп. та пені в сумі 99369грн.70коп., які нараховані на суми заборгованості, сплачені відповідачем за рахунок власних коштів з прострочкою платежів (розрахунок проведений судом знаходиться в матеріалах справи) і відповідно позов в цій частині підлягає до задоволення.

З врахуванням вищенаведеного позовні вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 189084грн.77коп., 3% річних в сумі 230680грн.83коп. та інфляційні нарахування в сумі 3018430грн.01коп. є необґрунтованими і відповідно такими що не підлягають до задоволення.

Судовий збір, згідно ст. 49 ГПК України, покладається на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" вул. Київська, 3а, м.Тернопіль, на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вул. Б. Хмельницького, 6, м.Київ, - 99369грн. 70коп. пені, 1489 591грн. 28коп. інфляційних втрат, 82025грн. 38коп. 3% річних та 25064,79грн. в повернення витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Повний текст рішення складено "22" липня 2016 року

Суддя Г.З. Андрушків