ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2016 р. Справа № 925/609/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Петрик І.О., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача ОСОБА_2 за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом дочірньої компанії "ОСОБА_2 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"до комунального підприємства "Смілакомунтеплоенерго" про стягнення 1407865,87грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 1407865,87грн. заборгованості по договору про реструктуризацію заборгованості №14/12-239 від 28.05.2012р. з яких 629737,50грн. основного боргу, 85934,82грн. пені, 23090,43грн. штрафу, 596014,04грн. інфляційних та 73089,08грн. 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобовязань за договором про реструктуризацію заборгованості щодо сплати реструкторизованого боргу.

Представник відповідача у відзиві на позов та в судовому засіданні, визнаючи факт існування заборгованості, просив суд зменшити розмір пені і штрафу на 20% та відмовити у вимозі про стягнення інфляційних та 3% річних.

У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову повністю.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні у справі докази встановив наступне.

28 травня 2012 року між Дочірньою компанією ОСОБА_2 України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України (Кредитор та/або ДК ОСОБА_2 України) та Комунальним підприємством СМІЛАКОМУНТЕПЛОЕНЕРГО (Боржник та/або Відповідач) був укладений договір про реструктуризацію заборгованості № 14/12-239 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Кредитор та Боржник домовились про розстрочення погашення заборгованості у вигляді основного боргу, що виникла у Боржника перед Кредитором за договором поставки природного газу від 23.09.2009 № 26/09-10-БО.

У п. 2.1 Договору передбачено, що загальна сума основного боргу, що підлягає реструктуризації відповідно до п. 1.1 цього Договору, складає 7197000 (сім мільйонів сто дев'яносто сім тисяч) грн./ 00 коп. станом на 31.03.2012, що підтверджується Актом звірки розрахунків.

Згідно з п. 2.2 Договору Боржник зобов'язується сплатити у повному обсязі суму основного боргу, вказану в п. 2.1 цього Договору, шляхом сплати зобов'язанню частинами відповідно до графіку погашення заборгованості (далі Графік.) Грошові кошти по платежах поточного місяця згідно з Графіком повинні надходити від боржника на рахунок Кредитора у сумі, визначеній Графіком, не пізніше останнього числа місяця, в якому платіж підлягає виконанню.

Згідно з п. 2.3 Договору зобов'язання Боржника по сплаті чергового платежу вважаються виконаними за умови надходження на рахунок Кредитора грошових коштів в термін та сумі, встановлених у п. 2.2 цього Договору на відповідний місяць.

Пунктом 2.5 Договору передбачено, що у випадку, якщо у Боржника існує прострочення оплати щомісячних платежів за попередні місяці, Кредитор зараховує кошти, що надійшли від Боржника як погашення заборгованості за простроченими платежами попередніх місяців незалежно від зазначеного в платіжному дорученні призначення платежу.

Пунктом 3.1 Договору сторони узгодили, що за невиконання або за неналежне виконання умов цього договору вони несуть відповідальність відповідно до цього Договору та чинного законодавства України.

Відповідно до п. 3.4 Договору за прострочення виконання зобов'язань, вказаних у п. 2.2 цього Договору, Боржник зобов'язується сплатити Кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплатити штраф в розмірі 7% (сім відсотків) від суми простроченого платежу.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 16.05.2013 у справі №925/498/13 стягнуто з комунального підприємства СМІЛАКОМУНТЕПЛОЕНЕРГО на користь дочірньої компанії ОСОБА_2 України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України 269 875 грн. 00 коп. основного боргу, 16 118 грн. 26 коп. пені, 18 891 грн. 25 коп. штрафу, 390 грн. 16 коп. втрат внаслідок інфляції та 3 658 грн. 80 коп. 3% річних, а також 6 178 грн. 67 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 16.01.2014 у справі №925/1982/13 стягнуто з комунального підприємства СМІЛАКОМУНТЕПЛОЕНЕРГО на користь дочірньої компанії ОСОБА_2 України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України 227 900,00 грн. основного боргу (березень-жовтень 2013 року), 10 584,20 грн. пені, 2 574,25 грн. - 3% річних, 15 953 грн. штрафу, в рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору - 5 140,22 грн.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 30.10.2014 у справі № 925/1457/14 стягнуто з комунального підприємства СМІЛАКОМУНТЕПЛОЕНЕРГО на користь дочірньої компанії "ОСОБА_2 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" - 239 900,00 грн. основного боргу (8 місяців прострочення оплати), 3 622,07 грн. 3% річних, 21 830,90 грн. інфляційних, 16 793,00 грн. штрафу, 17 111,20 грн. пені та 5985,14 грн. судового збору. При цьому, в описовій частині рішення Господарського суду Черкаської області від 30.10.2014 у справі № 925/1457/14 зазначено, що Відповідач не сплачував позивачу кошти, згідно графіку погашення заборгованості, протягом 8 (восьми) місяців (листопад 2013 року - червень 2014), внаслідок чого утворилась заборгованість, яка на момент звернення з позовом до суду становить 239 900,00 грн. До даної позовної заяви додається разом з копією вказаного рішення суду копія позовної заяви від 14.08.2014 № 31/10-5426 та копія розрахунку боргу станом на 21.07.2014. Вищевказане рішення суду не виконано.

Сума боргу згідно графіка погашення заборгованості, що мала надійти за період травень 2012 - березень 2016, складає 1 409 412,50 грн. (47 місяців (кількість місяців) * 29987,50 грн. (місячний платіж).

Станом на 01.04.2016 прострочена сума основного боргу Відповідача перед Позивачем становить 629 737, 50 грн. за період: липень 2014 - березень 2016.

Наявність вказаної заборгованості відповідачем не оспорюється.

Таким чином позов в цій частині підлягає до задоволення.

Також у відповідності до приписів ст.. 625 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення інфляційні в сумі 596014,04грн. та 73089,08грн. 3% річних.

Приймаючи рішення в частині стягнення пені та штрафу суд враховує наступні обставини.

Частиною 1 ст. 233 ГК України визначено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

В пункті п. 3.17.4. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказано, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен обєктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобовязання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобовязання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобовязання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобовязання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Оскільки пеня є різновидом неустойки, яка має подвійну правову природу: одночасно є засобом забезпечення договірних зобов'язань для стимулювання їх виконання і мірою відповідальності за неналежне виконання зобов'язання (санкцією), як правового наслідку його порушення (ст. 611 ЦК України), неустойка має компенсаційний характер та її розмір, як і розмір пені, повинні бути відповідними розміру понесених позивачем збитків.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах:

- Судової палати у господарських справах Верховного Суду України № 3-6002к09 від 26.01.2010 року;

- Вищого господарського суду України № 921/167/13-г від 03.04.2014 року;

- Вищого господарського суду України № 5023/5976/12 від 01.10.2013 року;

- Вищого господарського суду України № 5023/3165/12 від 19.12.2012 року.

З матеріалів справи вбачається, що з жовтня 2010 р. відповідач не веде діяльності у сфері теплопостачання у відповідності до рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області від 20.10.2010 року № 651. Внаслідок відсутності діяльності у сфері теплопостачання відповідач перебуває у складному фінансово-економічному стані, має дебіторську заборгованість - 7 598 700,00 грн. згідно балансу підприємства за перший квартал 2016 року. У нього відсутні інші джерела прибутку, окрім отримання коштів від споживачів-боржників за надані послуги. Наявність значної дебіторської заборгованості з боку споживачів, не проведення оплати та несвоєчасна оплата населення та інших споживачів за теплопостачання минулих років унеможливлює проведення своєчасних розрахунків з позивачем.

Крім того, відповідач здійснює часткове погашення основного боргу та нарахованих штрафних санкцій за період 01.10.2012 р по 06.06.2016 р. в сумі 89 1362 грн.

Тому, з урахуванням заявленої позивачем вимоги щодо компенсації у вигляді 3 % річних на загальну суму 73089,08грн. та інфляційних втрат в сумі 596014,04грн., які суд задовольняє, враховуючи ненавмисний характер порушення відповідачем зобов'язання, беручи до уваги часткове виконання цього зобовязання, не співрозмірність розміру стягуваної неустойки наслідкам прострочення зобовязання, вжиття відповідачем заходів до виконання зобовязання, суд приходить до висновку про можливість зменшення пені, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Таким чином суд вважає можливим задовольнити частково клопотання відповідача про зменшення розміру пені та штрафу до 20%, а саме, 68747,86грн. пені та штрафу на 18472,34грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49,82-85 ГПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства "Смілакомунтеплоенерго"( вул. Дзержинського, б.72А, м. Сміла, Черкаська область, код 33648312) на користь дочірньої компанії "ОСОБА_2 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"( вул. Шолуденка, 1, м. Київ, код 31301827)- 629737,50грн. основного боргу, 68747,86грн.пені, 18472,34грн. штрафу, 596014,04грн. інфляційних, 73089,08грн. 3%річних та 21117,99грн. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 22.07.2016р.

СУДДЯ К.І.Довгань