ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" липня 2016 р.Справа № 922/1992/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Кулабуховій А.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Іскра"
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення коштів в розмірі 51 157,62 грн.
за участю педставників сторін:

не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Іскра", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу в розмірі 51157,62 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов'язань за Договором про транспортне перевезення №О20/07/15 від 20 липня 2015 року, внаслідок чого у відповідача виник борг за надані послуги в розмірі 42179,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 2 148,14 грн. - втрат від інфляції, 461,56 грн. - 3% річних та 6 368,92 грн. - пені.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23 червня 2016 року позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №922/11992/16 та призначено її до розгляду на 12 липня 2016 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області розгляд справи неодноразово відкладався.

22 липня 2016 року через канцелярію Господарського суду Харківської області від Публічного акціонерного товариства "Іскра" надійшла заява про припинення провадження у справі (вх. №24074), в якій зазначається, що відповідач сплатив суму основного боргу та позивач відмовляється від позовних вимог в частині стягнення втрат від інфляції, 3% річних та пені.

25 липня 2016 року через канцелярію Господарського суду Харківської області (електронною поштою) від Публічного акціонерного товариства "Іскра" надійшли додаткові документи по справі (вх. №1497), а саме: виписки по особовому рахунку позивача. Надані документи судом досліджені та долучені до матеріалів справи.

В судове засідання представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Між Фізичною особою-підприємцем Н.О. (Експедитор) та Публічним акціонерним товариством "Іскра" (Перевізник) був укладений Договір про транспортне перевезення №О20/07/15 від 20 липня 2015 року (надалі - Договір), відповідно до предмету якого Перевізник зобов'язався доставити довірений Експедитором вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу.

Пунктами 4.1., 4.2. Договору сторони погодили, що оплата транспортних послуг проводиться Експедитором згідно рахунка Перевізника, Акта про виконання транспортних послуг, податкових накладних, оригіналів товарно-транспортних документів з відмітками вантажовідправника, вантажоодержувача, Перевізника, митних органів. Оплата послуг Перевізнику визначається в Заявці.

Вартість перевезення вантажу згідно Заявки №О11/01 від 11 січня 2016 року та Актів виконаних робіт №ТІ-0000032 від 21.01.2016 р. та №ТІ-0000033 від 21.01.2016 р. становить 2 000,00 Євро, що у гривнях по курсу НБУ на день підготовки довідки про транспортні витрати становить 52 179,00 грн.

Відповідач здійснив часткову оплату боргу в загальній сумі 10 000,00 грн.

Таким чином, на день подання позову до суду, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором про транспортне перевезення №О20/07/15 від 20 липня 2015 року становила 42 179,00 грн.

Такі дії відповідача, на думку позивача, є порушенням його законних прав та інтересів, що і стало підставою для звернення до суду з відповідною позовною заявою про стягнення грошових коштів за Договором про транспортне перевезення №О20/07/15 від 20 липня 2015 року.

Як вбачається з заяви Публічного акціонерного товариства "Іскра" про припинення провадження у справі (вх. №24074 від 22.07.2016 р.) відповідачем з метою мирного врегулювання спору було здійснено сплату основного боргу.

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

При цьому, судом враховано п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", що припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд припиняє провадження у справі, у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1.1 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами, у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Частиною 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Враховуючи те, що відповідачем було сплачено заборгованість за Договором про транспортне перевезення №О20/07/15 від 20 липня 2015 року, суд прийшов до висновку, про припинення провадження по справі в частині стягнення основного боргу на підставі п. 1-1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмета спору.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 148,14 грн. - втрат від інфляції, 461,56 грн. - 3% річних та 6 368,92 грн. - пені, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи представником позивача було подано до суду заяву про припинення провадження у справі, в якій, зокрема, відмовляється від позовних вимог в частині стягнення втрат від інфляції в розмірі 2 148,14 грн., 3% річних в розмірі 461,56 грн. та пені в розмірі 6 368,92 грн.

Приписами ст. 22 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову. Господарський суд не приймає відмови від позову, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Зважаючи на пункт 4.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадках відмови позивача від позову (пункт 4 частини першої статті 80 ГПК України) господарському суду слід керуватись частиною шостою статті 22 ГПК, тобто перевіряти, чи не суперечить ця відмова законодавству та чи не порушує вона інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

Заява Публічного акціонерного товариства "Іскра" в частині відмови від позовних вимог підписана уповноваженим представником позивача - молодшим юрисконсультом ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності, наявній в матеріалах справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, зокрема, у разі відмови позивача від позову.

З урахуванням викладеного, приймаючі до уваги, що прийняття відмови від позову не порушує права і охоронювані законом інтереси відповідача, відсутність у матеріалах справи даних про можливість порушення відмовою від позову чиїх не-будь ще прав та інтересів, суд приходить до висновку про те, що відмова від позовних вимог в частині стягнення втрат від інфляції в розмірі 2 148,14 грн., 3% річних в розмірі 461,56 грн. та пені в розмірі 6 368,92 грн. - не суперечить чинному законодавству і тому підлягає прийняттю судом, а провадження у справі в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу позивача на те, що наслідком відмови позивача від позову є припинення провадження у справі та недопустимість повторного звернення до господарського суду із спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав.

У відповідності до ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України та враховуючи сплату суми основного боргу після подачі позову до суду, а також відмову позивача від частини позовних вимог, витрати по оплаті судового збору у цій справі покладаються на обидві сторони.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 49, пунктами 1-1, 4 частини 1 статті 80, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Публічного акціонерного товариства "Іскра" про припинення провадження у справі.

2. Провадження у справі №922/1992/16 за Публічного акціонерного товариства "Іскра" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в частині стягнення основного боргу в розмірі 42 179,00 грн. припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

3. Провадження у справі №922/1992/16 за Публічного акціонерного товариства "Іскра" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в частині стягнення втрат від інфляції в розмірі 2 148,14 грн., 3% річних в розмірі 461,56 грн. та пені в розмірі 6 368,92 грн. припинити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (61120, м. Харків, пр-т. П'ятдесятиріччя ВЛКСМАДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Іскра" (79066, м. Львів, вул. Вулецька, буд. 14, ) судові витрати в розмірі 1 136 (одна тисяча сто тридцять шість) грн. 15 коп.

5. Видати відповідний наказ суду після закінчення строку, встановленого ст. 93 Господарського процесуального кодексу України на апеляційне оскарження даної ухвали суду.

Суддя ОСОБА_3

справа №922/1992/16