донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

18.07.2016 справа №913/62/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: при секретарі судового засідання:ОСОБА_1В ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю представників сторін:
від позивача за первісним позовом: від відповідача за первісним позовом: ОСОБА_5 довір. не прибув
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_6 акціонерного товариства Брокбізнесбанк, м. Київ
на рішення господарського суду Луганської області
від25 лютого 2016 р.
у справі№ 913/62/15 (суддя Голенко І.П.)
за позовомОСОБА_6 акціонерного товариства Брокбізнесбанк, м. Київ
до відповідача: Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області
про за зустрічним позовом до простягнення 48654,30 грн. Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області ОСОБА_6 акціонерного товариства Брокбізнесбанк, м. Київ визнання припиненими зобов`язання за договором про надання овердрафту № 001-13/О шляхом зарахування
В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" звернулось до Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Луганській області з позовом про стягнення боргу за договором про надання овердрафту № 001-13/О від 31 липня 2013 року в загальній сумі 48654 гривень 30 коп., з яких: 0 гривень 00 коп. боргу за кредитом, 5833 гривень 97 коп. борг по процентах за користування кредитом, 0 гривень 00 коп. боргу по комісії за обслуговування овердрафту, 170 гривень 70 коп. 3 % річних за прострочення сплати процентів, 1617 гривень 02 коп. втрати коштів від інфляції за весь час прострочення сплати боргу по відсоткам та штрафні санкції: 1348 гривень 21 коп. пені за прострочення сплати процентів, 4000 гривень 00 коп. штрафу за порушення п. 4.2.5 (пункт а, б) договору про надання овердрафту, 4000 гривень 00 коп. штрафу за порушення п. 4.2.5 (пункт в) договору про надання овердрафту, 31 684 гривень 40 коп. штрафу з порушення п. 1.2 договору застави № 11-13/ЗЮ від 31 липня 2013 року.

Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у Луганській області звернулось до ОСОБА_6 акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" із зустрічним позовом про визнання припиненим зобовязання за договором про надання овердрафту № 001-13/О від 31 липня 2013 року шляхом зарахування (з урахуванням заяви від 9 червня 2015 року т. 1, а.с. 111).

Рішенням господарського суду Луганської області від 22 червня 2015 року первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у Луганській області на користь ПАТ "Брокбізнесбанк" борг по процентам щодо користування кредитом в сумі 5833 гривень 97 коп., 3 % річних в сумі 170 гривень 70 коп., 1617 гривень 02 коп. втрат коштів від інфляції. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Зустрічний позов Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Луганській області до ПАТ "Брокбізнесбанк" залишено без задоволення у звязку з тим, що зарахування зустрічних однорідних вимог не відбулося, оскільки банк перебував в процедурі ліквідації банку.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.08.2015 апеляційні скарги ПАТ "Брокбізнесбанк" та Управління Державної служби охорони при ГУМВС в Луганській області залишені без задоволення. Рішення Господарського суду Луганської області від 22.06.2015 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.11.2015 у справі № 913/62/15 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26.08.2015 та рішення Господарського суду Луганської області від 22.06.2015 про задоволення позовних вимог в частині стягнення 5833 гривень 97 коп. боргу з процентів за користування кредитом, 3 % річних у сумі 170 гривень 70 коп., 1617 гривень 02 коп. втрат коштів від інфляції та в частині відмови у задоволенні зустрічного позову скасовано. У цій частині справу передано до господарського суду Луганської області на новий розгляд в іншому складі суду. В решті постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26.08.2015 та рішення господарського суду Луганської області від 22.06.2015 залишено без змін.

За результатами нового розгляду, рішенням господарського суду Луганської області від 25.02.2016р. по справі №913/62/15:

- у задоволенні позову ОСОБА_6 акціонерного товариства Брокбізнесбанк до відповідача - Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, про стягнення 5833 гривень 97 коп. боргу з процентів за користування кредитом, 3 % річних у сумі 170 гривень 70 коп., 1617 гривень 02 коп. втрат коштів від інфляції відмовлено повністю;

- у задоволенні зустрічного позову Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області до відповідача - ОСОБА_6 акціонерного товариства Брокбізнесбанк, про визнання припиненими зобовязання за договором про надання овердрафту № 001-13/О шляхом зарахування відмовлено повністю.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство Брокбізнесбанк, м. Київ звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 25.02.2016р. по справі №913/62/15 в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог та прийняти постанову, якою стягнути з відповідача борг з процентів в сумі 5833,97 грн., 3 % річних у сумі 170 гривень 70 коп., інфляційні в сумі 1617 гривень 02 коп. В іншій частині рішення залишити без змін.

Скаржник вважає рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог банку є таким, що прийнято із порушенням норм матеріального права. Зазначив про наявність правових підстав для стягнення з відповідача боргу з процентів в сумі 5833,97 грн., 3% річних у сумі 170 гривень 70 коп., інфляційних в сумі 1617 гривень 02 коп.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.04.2016р. було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Мясищев А.М., Будко Н.В.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 08.04.2016р. у звязку із перебуванням судді Мясищева А.М. у відпустці сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Дучал Н.М., Будко Н.В.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 12.05.2016р. у звязку із перебуванням судді Будко Н.В. у відпустці сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Дучал Н.М., Мясищев А.М.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 09.06.2016р. у звязку із перебуванням судді Мясищева А.М. у відпустці сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Дучал Н.М., Будко Н.В.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 13.06.2016р. у звязку із перебуванням судді Будко Н.В. у відпустці сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Дучал Н.М., Геза Т.Д.

Позивач за первісним позовом у судовому засіданні 18.07.2016р. наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Відповідач за первісним позовом у судове засідання 18.07.2016р. не прибув, причини неявки не повідомив.

Фіксування судового засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку, встановленому ст.ст.4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що 31.07.2013 між ОСОБА_6 акціонерним товариством Брокбізнесбанк (далі - банк) та Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Луганській області (далі - позичальник) був укладений договір овердрафту №001-13/0 (далі - договір).

Згідно із п. 1.1 договору банк, в межах ліміту, на засадах повернення, строковості та цільового характеру використання надає позичальнику кредит в формі овердрафту, в порядку та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник має право отримати кредит, а після отримання зобовязується використати його за цільовим призначенням та повернути банку, сплатити проценти за користування кредитом, виконати інші зобовязання за цим договором.

Відповідно до п 1.2 договору овердрафт надається за поточним рахунком позичальника № 1003, відкритим позичальнику в АТ Брокбізнесбанк.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що надання овердрафту здійснюється шляхом оплати з поточного рахунку платіжних документів позичальника на суму, яка перевищує кредитовий залишок на такому рахунку, але в межах ліміту овердрафту згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 1.4 ліміт овердрафту встановлюється в розмірі 1 100 000,00 грн.

Згідно із п. 1.5 строк користування кредитом до 30 листопада 2013 включно.

Відповідно до п. 1.6 процентна ставка за користування овердрафтом є фіксованою та становить 21% річних.

Додатковою угодою № 1 від 31.10.2013р. сторони встановили, що починаючи з 25 жовтня 2013 року процентна ставка за користування овердрафтом є фіксованою та становить 16,0 %.

Додатковою угодою № 2 від 02.12.2013р. сторони внесли зміни до договору, та відповідно до п. 1.5 строк користування кредиту визначений 03 березня 2014 року включно.

Згідно із п. 2.1 договору в редакції додаткової угоди №2 від 02.12.2013 кредитування позичальника у формі овердрафту здійснюється банком у межах ліміту та строку, встановлених згідно з цим договором, з максимальним періодом безперервного користування овердрафтом не більше ніж 30 календарних днів.

На виконання умов п. 1.2 договору позивачем для відповідача було відкрито розрахунковий рахунок №1003 для погашення кредиту, процентів, неустойки, пені, штрафів та інші платежі.

Банком на виконання умов кредитного договору позичальнику надавався кредит в межах встановленого ліміту кредитування, який відповідачем був отриманий та використаний на власні потреби.

Станом на день звернення позивач за первісним позовом не мав заборгованості за тілом кредиту, що підтвердив і відповідач за первісним позовом.

Згідно із п. 2.7 договору, нарахування процентів за користування овердрафтом здійснюється щомісячно. При цьому, проценти нараховуються за період з останнього робочого дня попереднього місяця по передостанній робочий день поточного місяця, включно.

Відповідно до п. 2.8 позичальник сплачує проценти щомісячно до 7 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення. Проценти сплачуються на рахунок № 1001 в АТ Брокбізнесбанк.

Як вказує відповідач, ним через систему Клієнт-Банк 03.03.2014р. було направлене платіжне доручення № 1529 на суму 5683 грн. 61 коп. (сплата відсотків за користування овердрафтом за період 31.01.2014-28.02.2014). Проте, зазначене платіжне доручення до виконання не прийнято та не виконано.

Відповідно до п. 3.1.5 договору банк має право скористатися своїм правом договірного списання заборгованості за цим договором, а також неустойок, пені, штрафів, інших грошових зобовязань, передбачених цим договором з будь-яких рахунків позичальника, відкритих в АТ Брокбізнесбанк в національній валюті та іноземній валюті.

Як вбачається з листа банку від 09.04.2014р. (т. 1, а.с. 65), вимоги щодо перерахування коштів не виконувались у звязку з введенням тимчасової адміністрації у банку, у період якої не виявляється можливим виконати вимоги відповідача за первісним позовом згідно ч. 5 ст. 36 закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Так, Виконавчою дирекцією ОСОБА_7 гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ОСОБА_7) на підставі постанови Правління НБУ від 28.02.2014 № 107 було прийнято рішення № 9 від 28.02.2014 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи ОСОБА_7 на тимчасову адміністрацію у Відповідача.

Тимчасову адміністрацію в Банку запроваджено строком на 3 місяці з 03.03.2014р. по 02.06.2014р.

У відповідності із наказом № 248 від 03.03.2014р. уповноваженої особи ОСОБА_7 з 03.03.2014р. заборонено здійснювати будь-які видаткові банківські операції в ПАТ Брокбізнесбанк, зокрема перерахування безготівкових коштів за рахунками юридичних осіб.

Постановою Правління НБУ від 10.06.2014 № 339 було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації відповідача, в зв'язку з чим виконавчою дирекцією ОСОБА_7 було прийнято рішення від 11.06.2014р. № 45 про початок здійснення процедури ліквідації відповідача, та призначено уповноважену особу ОСОБА_7 на ліквідацію (т. 1, а.с. 88).

Листом ПАТ Брокбізнесбанк № 7/2743-кр від 28.10.2014 повідомив позивача за зустрічною позовною заявою про те, що Виконавчою дирекцією ОСОБА_7 гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 226/14 від 16.10.2014р. щодо затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ Брокбізнесбанк та грошові вимоги Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Луганській області акцептовані в сумі 749206 грн. 30 коп. та будуть задовольнятися в 7 чергу.

Також, 01.08.2012р. між сторонами у справі був укладений договір № 52531 про відкриття банківських рахунків та здійснення розрахунково-касового обслуговування (далі договір банківського рахунку), за умовами якого банк відкриває клієнту поточні рахунки та здійснює їх розрахункове касове обслуговування відповідно до чинного законодавства, нормативно правових актів НБУ та умов цього договору.

Згідно п. 2.1 договору банківського рахунку операції за рахунком здійснюються клієнтом з використанням платіжних інструментів, що передбачені чинним законодавством України, нормативно правових актів НБУ та внутрішніх документів банку.

Згідно п. 2.2 договору банківського рахунку операції за рахунком здійснюються банком в межах залишку коштів на початок операційного дня з урахуванням поточних надходжень коштів на рахунок протягом операційного дня.

Пунктом 2.4 договору банківського рахунку передбачено що банк виконує розрахунково-касові документи клієнта в національній валюті, банк приймає та виконує в день їх надходження за умови, що вони були надані протягом операційного часу (з 09-00 до 16-00). Документи, які надійшли після операційного часу, виконуються банком не пізніше наступного робочого дня.

Згідно п. 3.1.3 договору банківського рахунку банк зобовязаний своєчасно здійснювати розрахункові та касові операції відповідно до чинного законодавства України, нормативно правових актів НБУ та внутрішніх документів банку.

Відповідно до п. 6.1 договору банківського рахунку клієнт цим договором доручає банку самостійно здійснювати договірне списання зі свого рахунку суми плати за виконані банком операції та надані послуги згідно чинних тарифів в будь-якій валюті, що виникли за цим договором або іншими договорами, укладеними між банком та клієнтом, якщо зазначеними договорами передбачено договірне списання банком коштів з рахунку клієнта.

Відповідач за первісним позовом направив позивачу заяви від 07.05.2015 № 14/1-590/Ос, № 14/1-588/Ос (т. 1, а.с. 52-55), від 11.09.2015р. №14/1-1416/ос, №14/1-1415/ос (т.1 а.с.239-242) про зарахування однорідних зустрічних вимог на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України, але останнім зарахування проведено не було. Будь-якої відповіді від банку не надійшло стосовно цих заяв.

Позивач у справі, вважаючи, що відповідачем не були виконанні умови кредитного договору, звернувся до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів із позовом про стягнення заборгованості за договором про надання овердрафту № 001-13/О від 31 липня 2013 року .

Відповідачем у справі подано зустрічний позов про визнання припиненим зобовязання за договором про надання овердрафту № 001-13/О від 31 липня 2013 року шляхом зарахування (з урахуванням заяви від 09.06.2015 - т. 1, а.с. 111) в порядку ст. 601 Цивільного кодексу України та ст. 203 Господарського кодексу України.

Заявлені сторонами позовні вимоги розглядаються із врахуванням постанови Вищого господарського суду України від 18.11.2015р. у справі № 913/62/15 відповідно до якої на новий розгляду було передано позовні вимоги про стягнення 5833 гривень 97 коп. боргу з процентів за користування кредитом, 3 % річних у сумі 170 гривень 70 коп., 1617 гривень 02 коп. втрат коштів від інфляції та в частині зустрічних позовних вимог про визнання припиненим зобовязання за договором про надання овердрафту № 001-13/О від 31 липня 2013 року шляхом зарахування.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог за первісним та зустрічним позовами виходячи з безпідставності їх заявлення, посилаючись на факт своєчасного здійснення боржником оплати боргу по процентам шляхом подачі в банк платіжного доручення № 1529 від 03.03.2014р. на суму 5684,61грн. та, як наслідок, відсутністю заявленої до стягнення заборгованості станом на момент звернення з позовом до суду.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на зазначене нижче.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Водночас банк згідно з частиною другою статті 1066 Цивільного кодексу України має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Статтею 1074 Цивільного кодексу України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до статті 1089 Цивільного кодексу України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Отже, зобов'язальні правовідносини, що склалися між сторонами на підставі договору банківського рахунка, мають майново-грошовий характер, відтак, у цьому випадку відповідач за первісним позовом є кредитором за майновою вимогою щодо розпорядження належними йому коштами.

При цьому, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 28.02.2014 № 107 "Про віднесення ОСОБА_6 акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до категорії неплатоспроможних" та рішення Виконавчої дирекції ОСОБА_7 гарантування вкладів фізичних осіб від 11.06.2014 № 45 Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" є неплатоспроможним.

Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Пунктом 16 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується ОСОБА_7 стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

За змістом частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Таким чином, Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області є одночасно боржником і кредитором ОСОБА_6 акціонерного товариства Брокбізнесбанк.

З довідки ОСОБА_6 акціонерного товариства Брокбізнесбанк про залишок коштів на особових рахунках відповідача, відкритих у ПАТ «Брокбізнесбанк» станом на 24.06.2014р. вбачається, що залишок коштів становить 740822,94 грн. (т.1 а.с.62).

Розділом 6 договору відкриття банківських рахунків та здійснення розрахунково-касового обслуговування від 01.08.2012 № 52531 та пунктом 3.1.5 договору встановлено порядок та умови договірного списання. При цьому положеннями даних договорів передбачено, що таке списання здійснюється банком самостійно та не потребує надання жодних додаткових документів.

Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області неодноразово зверталось до банку з заявами від 07.05.2015 № 14/1-590/Ос, № 14/1-588/Ос, від 11.09.2015р. №14/1-1416/ос, №14/1-1415/ос про зарахування коштів, наявних на його рахунках в рахунок погашення заборгованості за договором про надання овердрафту від 31.07.2013 № 001/13/ОСОБА_8 на договірне списання коштів позивач за первісним позовом не надав.

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

За змістом зазначеної норми, зарахування це спосіб припинення зобовязання, за якого припиняються зустрічні однорідні вимоги з волі обох сторін, втім, для здійснення якого достатньо заяви лише однієї сторони, тобто, для зарахування зустрічних вимог необхідно, щоб сторони одночасно брали участь у двох зобовязаннях і при цьому кредитор в одному зобовязанні повинен бути боржником в іншому зобовязанні. Зарахування можливе лише у разі однорідності вимог. Однорідність вимоги визначається однорідністю підстав виникнення зобовязань, які зараховуються, оскільки зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом. Необхідною умовою для здійснення зарахування є також настання строку виконання за обома вимогами, оскільки не можна предявити до зарахування вимоги за таким зобовязанням, яке не підлягає виконанню.

В процесі розгляду справи набрали чинності зміни, внесені пунктом 2 розділу ІІ Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку від 16.07.2015 № 629-VІІІ.

Так, пунктом 8 частини 2 статті 46 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб в чинній редакції встановлено, що забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобов'язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що: за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення ОСОБА_7 банку з ринку; кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення ОСОБА_7 банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

У п. 2 ОСОБА_7 гарантування вкладів фізичних осіб від 21.09.2015 № 12-33820/15 також зазначено, що відповідно до абзацу другого пункту 8 частини другої статті 46 Закону у редакції, що діє з 12.08.2015, протягом здійснення процедури ліквідації банку зарахування зустрічних однорідних вимог заборонено, крім випадків, визначених зазначеним пунктом Закону.

У цьому разі боржник банку має бути одночасно кредитором цього банку, кошти мають бути спрямовані на погашення зобов'язань за кредитом такого боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, а також договірне списання з рахунків має бути передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Пункт 8 частини другої статті 46 Закону в редакції, що діє з 12.08.2015, застосовується уповноваженими особами ОСОБА_7 в усіх банках, що знаходяться на стадії ліквідації, незалежно від дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії і ліквідації банку.

В даному випадку Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області боржник банку за договором про надання овердрафту від 31.07.2013 № 001/13/О є одночасно кредитором банку за договором відкриття банківських рахунків та здійснення розрахунково-касового обслуговування від 01.08.2012р № 52531, при цьому договірне списання з рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком, а тому у банку не було обмежень на договірне списання коштів з розрахункових рахунків відповідача за первісним позовом на погашення заборгованості за договором про надання овердрафту від 31.07.2013 № 001/13/О у вигляді саме зарахування зустрічних вимог (а не проведення інших операцій з цими грошовими коштами).

Як вже зазначалось вище, Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області зверталось до банку із заявами від 11.09.2015р. №14/1-1416/ос, №14/1-1415/ос про зарахування коштів, наявних на його рахунках в рахунок погашення заборгованості за договором про надання овердрафту від 31.07.2013 № 001/13/О, тобто в період дії Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб в новій редакції, яка передбачає зарахування зустрічних вимог в разі знаходження Банку в стані ліквідаційної процедури.

Припинення зобовязання зарахуванням зустрічних однорідних вимог за своєю природою є односторонньою угодою, яка оформляється відповідною заявою однієї із сторін. Якщо друга сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду і спір підлягає вирішенню по суті з урахуванням усіх матеріалів і обставин справи.

Враховуючи наведене, з огляду на направлення відповідачем за первісним позовом вищезазначених заяв від 11.09.2015р. №14/1-1416/ос та №14/1-1415/ос про зарахування зустрічних однорідних вимог, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що 11.09.2015р. зобовязання відповідача за первісним позовом щодо необхідності погашення заборгованості по процентах в розмірі 5833,97 грн. припинилось, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що вищезазначені вимоги сторін є однорідними в контексті приписів ст. 601 Цивільного кодексу України.

Таким чином, у звязку із припиненням 11.09.2015р. зобовязання Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області щодо необхідності погашення заборгованості по процентах в розмірі 5833,97 грн., яке відбулось в процесі розгляду справи, провадження у справі в зазначеній частині підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, у звязку із відсутністю предмету спору.

До того ж, наведені вище обставини зумовлюють задоволення зустрічних позовних вимог Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області до ОСОБА_6 акціонерного товариства Брокбізнесбанк про визнання припиненим зобов`язання за договором про надання овердрафту № 001-13/О від 31.07.2013р. (5833,97 грн. заборгованості по процентах) шляхом зарахування.

Що стосується заявлених позовних вимог ОСОБА_6 акціонерного товариства Брокбізнесбанк, м. Київ про стягнення 3 % річних у сумі 170 гривень 70 коп. за період з 08.03.2014р. по 26.02.2015р. та інфляційних в розмірі 1617 гривень 02 коп. за період з 01.03.2014р. по 31.01.2015р., судова колегія апеляційного суду виходить з наступного.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що відповідач за первісним позовом зобовязання за кредитним договором щодо своєчасної сплати процентів не виконав, у звязку із чим за останнім обліковувалась заборгованість за процентами в розмірі 5833,97 грн.

Як вже зазначалось вище, зобовязання щодо сплати заборгованості по процентам в розмірі 5833,97 грн. припинилось 11.09.2015р. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Враховуючи наведене, перевіривши розрахунок позивача, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку щодо задоволення позовних вимог про стягнення 3 % річних у сумі 170 гривень 70 коп. за період з 08.03.2014р. по 26.02.2015р. та інфляційних в розмірі 1617 гривень 02 коп. за період з 01.03.2014р. по 31.01.2015р., з огляду на існування невиконаного відповідачем грошового зобовязання щодо сплати заборгованості по процентам в розмірі 5833,97 грн. у зазначені періоди.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Луганської області від 25.02.2016р. по справі №913/62/15 підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог щодо стягнення 3 % річних у сумі 170 гривень 70 коп., інфляційних в розмірі 1617 гривень 02 коп. та задоволення зустрічних позовних вимог про визнання припиненими зобов`язання за договором про надання овердрафту № 001-13/О від 31.07.2013р шляхом зарахування. Провадження у справі щодо стягнення заборгованості по процентах в сумі 5 833,97 грн. підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

В той же час, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом про заміну його на правонаступника Управління поліції охорони в Луганській області, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів, з якими законодавець повязує припинення відповідача як юридичної особи та перехід всіх його прав та обовязків до правонаступника.

Відповідно до п.4.4. Постанови пленуму вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України від 21.02.2013 № 7 у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. Коли ж приймається нове судове рішення апеляційної інстанції після скасування судового рішення місцевого господарського суду, або судом касаційної інстанції після скасування судових рішень судів нижчих інстанцій, то розподіл сум судового збору здійснюється постановою відповідно апеляційної або касаційної інстанцій, який прийняв нове рішення.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Враховуючи наведене, витрати по сплаті судового збору в частині розгляду позовних вимог ОСОБА_6 акціонерного товариства Брокбізнесбанк покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати по сплаті судового збору за подання зустрічного позову, в тому числі за подання апеляційної та касаційної скарги відповідачем за первісним позовом, покладаються на Публічне акціонерне товариство Брокбізнесбанк. При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що на момент подання позивачем за первісним позовом позовної заяви та апеляційної скарги, останній був звільнений від сплати судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 49, 99, 80, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 акціонерного товариства Брокбізнесбанк, м. Київ на рішення господарського суду Луганської області від 25.02.2016р. по справі №913/62/15 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Луганської області від 25.02.2016р. по справі №913/62/15 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_6 акціонерного товариства Брокбізнесбанк, м. Київ в частині стягнення з Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області 3 % річних у сумі 170 гривень 70 коп., втрат коштів від інфляції в розмірі 1617 гривень 02 коп. - задовольнити.

Стягнути з Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області на користь ОСОБА_6 акціонерного товариства Брокбізнесбанк 3 % річних у сумі 170 гривень 70 коп., втрат коштів від інфляції в розмірі 1617 гривень 02 коп.

Позовні вимоги ОСОБА_6 акціонерного товариства Брокбізнесбанк, м. Київ щодо стягнення з Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області заборгованості по процентах в сумі 5 833,97 грн. припинити на підставі п.1-1 ч.1 Господарського процесуального кодексу України.

Зустрічні позовні вимоги Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області щодо визнання припиненими зобов`язання за договором про надання овердрафту № 001-13/О від 31.07.2013р. шляхом зарахування задовольнити.

Визнати припиненим зобовязання за договором про надання овердрафту № 001-13/О від 31.07.2013р щодо стягнення боргу з процентів в сумі 5 833,97 грн.

Стягнути з Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, 27, ) на користь державного бюджету України судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 67,13 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 33,56 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 акціонерного товариства Брокбізнесбанк (03057, м. Київ, пр. Перемоги, 41, ) на користь Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, 27, ) судовий збір за подання зустрічної позовної заяви в розмірі 1218 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 879,94 грн., судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 2111,85 грн.

Стягнути з Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, 27, ) на користь ОСОБА_6 акціонерного товариства Брокбізнесбанк (03057, м. Київ, пр. Перемоги, 41, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 123,07 грн.

Господарському суду Луганської області видати відповідні накази.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Е.В. Сгара

Судді: Т.Д. Геза

ОСОБА_2