ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2016 Справа №917/1917/15

за позовом Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул. Зигіна, 1, м. Полтава, 36000

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул. Пушкіна, 23, м. Комсомольськ, 39800

про стягнення штрафу та пені

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 02/4658 від 29.09.2015

від відповідача: не з'явились

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складання повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Суть спору: Полтавське обласне Територіальне відділення Антимонопольного комітету України (позивач) звернулося до господарського суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 136000,00 грн штрафу на виконання рішення Адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України від 10.07.2014 № 02/174-рш у справі № 02-02-50/95-2014 та пеню у розмірі 136000,00 грн, яка нарахована за несвоєчасну сплату штрафу.

04.0.2016 позивач подав заяву про уточнення позовних вимог (вих. №02/2637), у якій змінив періоди нарахування пені враховуючи закінчення розгляду справи № 917/1685/14, за періоди нового розгляду справи, а саме: з 08.10.2015 по 27.10.2015 (з моменту прийняття рішення судом першої інстанції до прийняття ухвали судом апеляційної інстанції, з 20.11.2015 по 05.04.2016 (з моменту прийняття постанови Харківським апеляційним господарським судом до прийняття ухвали судом касаційної інстанції) та з 02.06.2016 по 02.07.2016 (з моменту прийняття постанови Вищим господарським судом України по час складання даної заяви) розмір пені повинен становити 385 560,00 грн.

Враховуючи те, що відповідно до частини 5 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України, позивач просить суд стягнути пенюза вказані періоди в сумі 136 000,00 грн.

Суд приймає зазначену заяву до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не надав, клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з неможливістю явки представника в засідання.

Суд відмовляє в задоволенні вказаного клопотання, виходячи з наступного:

У п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011роз'яснено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні. Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Строк розгляду справи, встановлений ст. 69 ГПК України, закінчився, тому суд не вбачає законних підстав для подальшого відкладення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи заслухавши представника позивача, суд встановив:

Адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України у справі № 02-02-50/95-2014 прийняте рішення від 10.07.14 № 02/174-рш про порушення законодавства про захист економічної конкуренції фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та накладення штрафу.

Зокрема, пунктом першим резолютивної частини Рішення визнано, що ФОП ОСОБА_1 за підсумками роботи за 2010-2013 роки займає монопольне (домінуюче) становище на ринку Комплексні послуги з надання місць для торгівлі продовольчими та промисловими товарами (в т.ч. надання в оренду торгових місць, площ) в межах м. Комсомольськ з часткою, що перевищує 35%.

Пунктом другим резолютивної частини даного Рішення визнано, що ФОП ОСОБА_1 вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 2 статті 50, пунктом 1 частини другої статті 13 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку Комплексні послуги з надання місць для торгівлі продовольчими та промисловими товарами (в т.ч. надання в оренду торгових місць, площ), шляхом становлення таких цін реалізації товару, які неможливо було б встановити за умовах існування значної конкуренції на ринку, а саме: встановленні економічно необґрунтованої вартості торгового місця для торгівлі продовольчими та промисловими товарами.

Пунктом третім резолютивної частини Рішення визнано, що ФОП ОСОБА_1 вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що кваліфікується пунктом 2 статті 50, пунктом 2 частини другої статті 13 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку Комплексні послуги з надання місць для торгівлі продовольчими та промисловими товарами (в т.ч. надання в оренду торгових місць, площ) шляхом застосування різної ціни для рівнозначних угод із суб'єктами господарювання, покупцями без об'єктивно виправданих на те причин, а саме: встановлення різної ціни за надання торгового місця для підприємців, що здійснюють торгівлю на ринку.

Пунктом четвертим резолютивної частини Рішення за порушення, визначене у пункті 2 Рішення, на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн.

Пунктом п'ятим резолютивної частини Рішення за порушення, визначене у пункті 3 Рішення, на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 68000,00 грн.

Вказане рішення було направлено на адресу ФОП ОСОБА_1 супровідним листом №02/4195 від 11.07.2014.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції у разі, якщо вручити рішення, розпорядження немає можливості, зокрема внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем прописки); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб'єкта господарювання, органу адміністративно - господарського управління і контролю за відповідною юридичною адресою рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через 10 днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі.

У зв'язку з неможливістю вручення рішення від 10.07.2014 № 02/174-рш ФОП ОСОБА_1, враховуючи неодержання ФОП ОСОБА_1 кореспонденції, на лист територіального відділення у Всеукраїнській громадсько - політичній газеті Зоря Полтавщини від 22.07.2014 № 107-108 (22416-22417) на сторінці 5 опубліковано повідомлення про прийняття адміністративною колегією територіального відділення вищезазначеного рішення.

Отже, Рішення від 10.07.2014 № 02/174-рш є таким, що вручене ФОП ОСОБА_1 01.08.2014, тобто відповідач повинен був сплатити штрафні санкції до 01.10.2014 включно.

Таким чином, 01.10.2014 минув встановлений, відповідно до частини 3 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, двомісячний строк, протягом якого відповідач мав сплатити штраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладений Рішенням від 10.07.2014 № 02/174-рш.

ФОП ОСОБА_1 подано позов до господарського суду Полтавської області про визнання недійсним вказаного Рішення.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 15.08.2014 порушено провадження у справі № 917/1685/14 за позовом ФОП ОСОБА_1 до територіального відділення про визнання недійсним рішення.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 30.10.2014 позов задоволено, визнано недійсним рішення адміністративної колегії територіального відділення 10.07.2014 №02/174-рш.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.03.2015 у справі № 917/1685/14 рішення господарського суду Полтавської області від 30.10.2014 залишено без змін, а апеляційну скаргу територіального відділення - без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.07.2015 у справі № 917/1685/14 касаційну скаргу територіального відділення задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.03.2015 та рішення господарського суду Полтавської області від 30.10.2014 у справі № 917/1685/14 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Полтавської області.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 31.07.2015 справу № 917/1685/14 призначено до нового розгляду.

Оскільки, тривалість зупинення нарахування пені визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений у абзацах третьому - п'ятому статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, розгляд чи перегляд господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу і в цей період не включається час перебування матеріалів справи у суді, коли згаданий розгляд чи перегляд не здійснюється, тому, територіальним відділенням на момент подання позову була розрахована пеня за періоди з 31.10.014 по 29.01.2015 (з моменту прийняття рішення судом першої інстанції до прийняття ухвали судом апеляційної інстанції), з 19.03.2015 по 27.05.2015 (з моменту прийнятні постанови Харківським апеляційним господарським судом до прийняття ухвали судом касаційної інстанції) та з 09.07.2015 по 30.07.2015 (з моменту винесення постанови Вищим господарським судом України до прийняття ухвали господарським судом Полтавської області про призначення справи до нового розгляду) та становила 373 240,00 грн.

Разом з тим, на час розгляду даної справи, новий розгляд справи № 917/1685/14 завершений.

Зокрема, рішенням господарського суду Полтавської області від 07.10.15 у справі № 917/1685/14 ФОП ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою суду апеляційної інстанції від 19.11.2015 апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення господарського суду Полтавської області від 07.10.2015 - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.06.2016 касаційну скаргу "ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення господарського суду Полтавської області від 07.10.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.11.2015 - без змін.

Станом на 02.07.2016 штраф відповідно до Рішення від 10.07.2014 № 02/174-рш відповідачем не сплачено.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції за кожен день прострочення сплати штрафу нараховується пеня.

Тому, враховуючи закінчення розгляду справи № 917/1685/14, за періоди нового розгляду справи, а саме: з 08.10.2015 по 27.10.2015 (з моменту прийняття рішення судом першої інстанції до прийняття ухвали судом апеляційної інстанції, з 20.11.2015 по 05.04.2016 (з моменту прийняття постанови Харківським апеляційним господарським судом до прийняття ухвали судом касаційної інстанції) та з 02.06.2016 по 02.07.2016 (з моменту прийняття постанови Вищим господарським судом України по час складання даної заяви) розмір пені повинен становити 385560,00 грн.

Враховуючи те, що відповідно до частини 5 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України, сума пені за вказані періоди складає 136000,00 грн.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Дослідивши матеріали даної справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 9 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Керуючись ст. 32-33, 43-44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул. Пушкіна, 23, м. Горішні Плавні (м. Комсомольськ), 39800, код НОМЕР_1 на користь загального фонду Державного бюджету України на користь Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул. Зигіна, 1, м. Полтава, 36000, , із зарахуванням зазначених сум до загального фонду Державного бюджету України на рахунок Управління державної казначейської служби України у м. Горішні Плавні (до перейменування м. Комсомольськ), , р/р 0006) за кодом бюджетної класифікації 21081100, символ звітності 106 - 136000,00 грн штраф, 136000,00 грн пені.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул. Пушкіна, 23, м. Горішні Плавні (м. Комсомольськ), 39800, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 в доход Державного бюджету України (код класифікації доходів бюджету 22030101); р/р №3002, одержувач: УДКСУ у м. Полтава (м. Полтава), 22030001; ; банк: ГУДКСУ у Полтавській області; МФО 831019) 4080,00 грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.07.2016.

Суддя Д.М. Сірош