ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.07.16р. Справа № 904/4509/16

За позовом публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Фінанс", м. Дніпропетровськ

до відповідача-2 публічного акціонерного товариства "Джерело Страхування", м. Дніпропетровськ

до відповідача-3 товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінгрін", м. Дніпропетровськ

про стягнення 4 000 000,00 грн. заборгованості по кредиту, 1 331 189,38 грн. заборгованості по оплаті процентів, 1 063 232,89 грн. пені за прострочений кредит, 139 707,88 грн. пені за прострочені проценти

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 04 від 04.01.2016 року, представник

ОСОБА_2, довіреність №88 від 02.03.2016 року, представник

Від відповідача-1: ОСОБА_3, довіреність №б/н від 17.06.2016 року, представник

Від відповідача-2: не з'явився

Від відповідача-3: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний банк "Радабанк" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, з урахуванням заяви від 14.07.2016 року про уточнення позовних вимог, про стягнення солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Фінанс", публічного акціонерного товариства "Джерело Страхування" та товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінгрін" заборгованості на загальну суму 6 534 130,15 грн., з яких:

- 4 000 000,00 грн. заборгованість по кредиту;

- 1 331 189,38 грн. заборгованість по оплаті процентів за період з 25.02.2015 року по 24.06.2016 року;

- 1 063 232,89 грн. пеня за прострочену частину кредиту за загальний період з 01.05.2015 року по 24.12.2015 року;

- 139 707,88 грн. пеня за прострочені проценти за загальний період з 01.02.2015 року по 29.02.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 зобов'язань за кредитним договором № 113/ЮКР/0 від 01.07.2013 року в частині своєчасного та повного повернення кредиту, який було отримано відповідачем-1 у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом користування у сумі 4 000 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 1050.5048 від 02.07.2013 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 113/ЮКР/0 від 01.07.2013 року були укладені договори:

- договір поруки № 113/ЮКР/0-П2 від 01.07.2013 року між публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "Радабанк" та публічним акціонерним товариством "Джерело Страхування";

- договір поруки № 113/ЮКР/0-П3 від 01.07.2013 року між публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "Радабанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінгрін".

21.06.20106 року позивачем надані доповнення до позовної заяви де вказує, що наявність заборгованості за кредитним договором підтверджена рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.03.2016 року у справі № 22ц-774/1649/16 від 23.03.2016 року, яке набрало законної сили 23.03.2016 року, відповідно до якого суду у повному обсязі задовольнив вимоги позивача до одного з солідарних боржників за кредитним договором ОСОБА_4. Що стосується вимог позивача до інших солідарних боржників за кредитним договором, а саме до товариства з обмеженою відповідальністю "Інвесткредит", публічного акціонерного товариства "Джерело Страхування", товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінгрін", які є відповідачами у справі, то провадження щодо зазначених осіб Апеляційним судом Дніпропетровської області у справі № 22ц-774/1649/16 було закрито на підставі п.1 ч. 1 ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову з наведених у ньому підстав.

29.06.2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Фінанс" звернулось до суду з клопотанням зупинення провадження у справі до звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечними договорами № 113-213/ЮКР-1-1/02-1, №113-213/ЮКР-1-2/02-1 від 02.07.2013 року. Клопотання обґрунтоване тим, що 24.05.2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Фінанс" отримало від публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк" повідомлення (№вих.2363/02 від 19.05.2016 року, вих.№2364/02 від 19.05.2016 року) в порядку ст. 35 Закону України "Про іпотеку". Цими повідомленнями позивач встановив тридцятиденний строк для виконання вимог банку, а саме сплати заборгованості та попередив, що в разі невиконання таких вимог банк зверне стягнення на предмети іпотеки. Враховуючи те, що такі повідомлення товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Фінанс" отримало 24.05.2016 року, тридцятиденний строк сплив 24.06.2016 року, у банка виникло право звертати стягнення на предмети іпотеки. В такому випадку, при зверненні стягнення на предмети іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, розмір заборгованості за кредитним договором значно зменшиться та значною мірою зменшиться розмір відповідальності поручителів товариства за кредитним договором.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Фінанс" заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що передане в іпотеку нерухоме майно (іпотечні договори № 113-213/ЮКР-І-1/02-1, №113-213/ЮКР-І-2/02-1 від 02.07.2013 року та №113-213/ЮКР-І-4/02-1 від 02.08.2013 року) забезпечує виконання зобов'язань товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Фінанс" перед банком за кредитним договором № 113/ЮКР/0 від 01.07.2013 року, а його вартість повністю покриває вимоги банку, визначені в позовній заяві. Цими іпотечними договорами, а саме п.5.2 цих іпотечних договорів, встановлено, що банк повинен здійснити реалізацію предмета іпотеки або набути право власності на нього у випадку якщо в момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором він не буде виконаний, а саме: 1) при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; 2) при несплаті або частковій несплаті у встановлений кредитним договором строк сум процентів; 3) несплати комісії в строк; 4) при несплаті або частковій несплаті у встановлений кредитним договором строк сум неустойки (пені, штрафних санкцій); 5) при ліквідації іпотекадавця; 6) в разі неплатоспроможності або банкрутства іпотекадавця. П.5.4.1 іпотечних договорів встановлено, зокрема, що у випадку невиконання позичальником зобов'язань за основним договором у встановлений іпотекодержателем строк, такі вимоги іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки. В такому випадку, цей договір згідно ст.ст. 36, 37 Закону України "Про іпотеку" вважається угодою про задоволення вимог іпотекодержателя, а також є правовстановлюючим документом на предмет іпотеки і правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. Отже, іпотечними договорами чітко встановлено не право. а саме обов'язок банку у випадку невиконання, або неналежного виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором звернути стягнення саме на предмет іпотеки, а таким чином, стягнення заборгованості з позичальника та поручителів без звернення стягнення на предмет іпотеки, порушує взяті банком на себе зобов'язання.

Відповідачи-2,-3 своїх повноважних представників у судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог частини першої статті 64 Господарського процесуального кодексу України за адресами, зазначеними у позові, які збігаються з адресами місцезнаходження відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань станом на 31.05.2016 року (а.с. 65, 66, том 1).

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Доказом належного повідомлення відповідачів-2,-3 про судовий розгляд справи є наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення представникам відповідачів -2,-3 поштового відправлення (а.с. 136, 137, том 1).

Відзиви на позов публічне акціонерне товариства "Джерело Страхування" та товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінгрін" суду не надали. За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони.

Провадження у справі було порушено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2016 року з призначенням її до розгляду на 21.06.2016 року, після чого розгляд справи відкладався до 29.06.2016 року, до 12.07.2016 року та до 21.07.2016 року.

У судовому засіданні 21.07.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2013 року між публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "Радабанк" (далі - позивач, банк, кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Фінанс" (далі - позичальник, відповідач-1) укладено кредитний договір № 113/ЮКР/0 (далі - кредитний договір).

Відповідно до п.1.1 кредитного договору кредитор, за наявності вільних грошових коштів зобов'язується на положеннях та умовах кредитного договору, надати позичальнику кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування у сумі 4 000 000,00 грн., зі сплатою 25,00% процента річних в розмірі та порядку, визначеними даним договором (далі - кредит). процентна ставка за даним договором є фіксованою. Кредитор надає позичальнику кредит на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості, відкличності, повернення та плати за користування.

Згідно з п.1.2 кредитного договору, з урахуванням Додаткового договору № 3 від 25.06.2014 року, зменшення ліміту кредитування, визначеного у пункті 1.1 цього договору, здійснюється:

30.04.2015 року - 1 000 000,00 грн.;

29.05.2015 року - 1 000 000,00 грн.;

24.06.2015 року - 2 000 000,00 грн.

Кінцевий термін погашення кредитної лінії - 24.06.2015 року.

Зазначені терміни можуть бути змінені згідно пунктів 7.7, 8.1 та 8.2 цього договору.

За надання кредиту позичальник оплачує кредитору комісійну винагороду у розмірі 0,5% процентів від суми кредиту, визначеної в п.1.1 цього договору. Комісійна винагорода нараховується в день укладення договору в національній валюті та сплачується позичальником на рахунок № 0045, відкритий у ПАТ "АБ "Радабанк" м. Дніпропетровськ, МФО 306500 протягом 2 робочих днів з моменту нарахування, але не пізніше дати отримання кредиту. За збільшення строку дії цього договору позичальник оплачує кредитору комісійну винагороду у розмірі 1,0% процент від суми кредиту, визначеної в п.1.1 цього договору. Комісійна винагорода нараховується в день пролонгації договору та сплачується позичальником на рахунок № 0045, відкритий у ПАТ "АБ "Радабанк" м. Дніпропетровськ, МФО 306500, протягом 2 робочих днів з моменту нарахування (п.1.3 кредитного договору з урахуванням Додаткового договору № 3 від 25.06.2014 року).

Відповідно до п. 6.1 кредитного договору позичальник зобов'язується використати кредит на зазначені у договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту у повній сумі та сплату нарахованих процентів, комісійних винагород на умовах, передбачених цим договором. В порядку, передбаченому пунктами 3.4-3.5 цього договору, сплачувати проценти за кредит та в порядку, передбаченому пунктами 1.3 цього договору, - комісійні винагороди. Погасити не пізніше кінцевого терміну користування кредитом, зазначеного в пункті 1.2 цього договору, заборгованість за кредитом.

На виконання кредитного договору банк перерахував кредитні кошти позичальнику в сумі 4 000 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 02.07.2013 року № 1050.5048.

Згідно з п.2.1 кредитного договору в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісійних винагород, неустойки, а також інших витрат, пов'язаних зі здійсненням стягнення забезпеченої заставою вимоги кредитора, укладаються:

2.1.1 договір іпотеки (нежитлова нерухомість) з ТОВ "КРЕНДЛЗ" стосовно наступного нерухомого майна: корпус № 41 відділення ковки та штампування літ. Т-4, прибудова літ. Т-1, загальною площею 2635,2 кв.м., ґанок літ.т, кадастровий номер земельної ділянки :07:202:0076. - оціночна вартість 2 527 578,00 грн. без ПДВ, розташований за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Будівельників, 34;

2.1.2 договір іпотеки (нежитлова нерухомість) з ТОВ "КРЕНДЛЗ" стосовно наступного нерухомого майна: корпус № 76 ливарного цеху літ. Н-2, прибудова літ. Н, -1, прибудова літ. Н,, -1, загальною площею 3441,0 кв.м., дашки, балкон, кадастровий номер земельної ділянки :07:202:0076. - оціночна вартість 3 300 470,00 грн. без ПДВ, розташований за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Будівельників, 34;

2.1.3 договори поруки з:

а) громадянином України ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1);

б) ПАТ "Джерело страхування";

в) товариство з обмеженою відповідальністю "компанія з управління активами "Фінгрін";

Грошові кошти за кредитним договором можуть бути отримані на рахунок позичальника та використані ним у власній господарській діяльності тільки після укладання всіх договорів, зазначених у пунктах 2.1.1, 2.1.2, підпунктах а), б), в) пункту 2.1.3 кредитного договору.

Таким чином, в забезпечення зобов'язання відповідача-1 були укладені:

- 01.07.2013 року договір поруки № 113/ЮКР/0-П2 (далі - договір поруки) між банком, відповідачем-1 та відповідачем-2 - публічним акціонерним товариством "Джерело Страхування" (далі - поручитель);

- 01.07.2013 року договір поруки № 113/ЮКР/0-П3 (далі - договір поруки) між банком, відповідачем-1 та відповідачем-3 - товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінгрін" (далі - поручитель).

За умовами п. 1.1 обох договорів поруки предметом яких є зобов'язання поручителя перед банком в повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором № 113/ЮКР/0 від 01.07.2013 року, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії кредитного договору № 113/ЮКР/0 від 01.07.2013 року (далі - основний договір), в повному обсязі цих зобов'язань.

У разі прострочення позичальником своїх зобов'язань за основним договором:

- банк має право на свій розсуд пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя чи позичальника або обом сторонам одночасно, повідомивши поручителя про прострочення позичальником своїх зобов'язань за основним договором протягом 1-го робочого дня з моменту прострочення позичальником забезпеченого порукою зобов'язання;

- позичальник в день настання строку виконання зобов'язань повідомляє банк та поручителя про неможливість виконання зобов'язань за основним договором (п. 2.1 договорів поруки).

Пунктом 2.2. договорів поруки сторони домовились, що якщо надійде вимога про погашення суми заборгованості по основному договору і поручитель не буде в змозі виконати таку вимогу банку, то банк має право задовольнити свої вимоги за рахунок майна поручителя, згідно норм чинного законодавства.

Відповідно до п.п. 3.1.1 п.3.1 обох договорів поруки поручитель зобов'язаний протягом одного робочого дня, від дати отримання письмової вимоги банка про прострочення позичальником забезпеченого порукою зобов'язання або листа позичальника, виконати відповідне зобов'язання, шляхом перерахування коштів на погашення заборгованості позичальника за основним договором (кредит, відсотки, комісії, штрафні санкції, пені та інше) на рахунок банка №3739.4.010000001 в ПАТ "АБ "Радабанк".

Згідно із п. 1.3. договорів поруки поручитель свідчить, що він ознайомлений зі змістом основного договору та обсягом зобов'язань позичальника за основним договором, повністю з ними згоден, ніяких заперечень, а також непорозумінь його положень не має.

В порушення умов кредитного договору та договорів поруки відповідачі не виконали взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту у встановлені строки. У зв'язку з невиконанням відповідачами своїх грошових зобов'язань, позивач звернувся з цим позовом до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Крім того, за приписами Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року N 254, підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи, які мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі (п.п.4.2., 4.3.). До первинних документів відносяться меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій) (п. 4.4."б" Положення). Меморіальні документи застосовуються банками для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку. До меморіальних документів (паперових або електронних), що використовуються для безготівкових розрахунків, належать такі розрахункові документи (п. 4.6. Положення): меморіальні ордери; платіжні доручення; платіжні вимоги-доручення; платіжні вимоги; розрахункові чеки; інші документи (інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку).

Факт видачі відповідачу-1 кредиту за кредитним договором підтверджено матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем-1 порушені умови кредитного договору та відповідачами-2,-3 порушені умови договорів поруки щодо повернення простроченого кредиту та сплати відсотків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.ст. 43, 33 Господарського процесуального кодексу України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно із ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором.

Отже, обсяг відповідальності поручителя має відповідати обсягу відповідальності боржника.

Частиною 4 ст. 559 Цивільного кодексу України передбачено, зокрема, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Сторонами встановлено, договори поруки вступають в силу з моменту їх підписання сторонами та діє до моменту припинення забезпечених ним зобов'язань. Також порука припиняється, якщо банк в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання зобов'язань за основним договором не пред'явить вимоги до поручителя (п.4 ст. 559 Цивільного кодексу України).

Водночас, пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення, так і вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову (п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин № 5 від 30.03.2012 року).

Якщо основним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то строк пред'явлення кредитором вимоги до поручителя має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі.

За умовами кредитного договору кінцевий строк повернення кредиту є 24.06.2015 року.

05.06.2015 року позивач звернувся до відповідачів з вимогою про оплату заборгованості за кредитним договором.

У липні 2015 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором № 113/ЮКР/0 від 01.07.2013 року з ТОВ "Альянс Фінанс", гр. ОСОБА_4, ПАТ "Джерело Страхування" та ТОВ "Компанія з управління активами "Фінгрін". Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2015 року позов було задоволено, проте рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.03.2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2015 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким провадження в частині позовних вимог ПАТ "АБ "Радабанк" до ТОВ "Альянс Фінанс", ПАТ "Джерело Страхування", ТОВ "Компанія з управління активами "Фінгрін" про стягнення заборгованості закрито, оскільки вимоги щодо них неправомірно розглядалися в порядку цивільного судочинства. Позовні вимоги ПАТ "АБ "Радабанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволені, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ "АБ "Радабанк" заборгованість за кредитним договором № 113/ЮКР/0 від 01.07.2013 року, станом на 11.06.2015 року, у розмірі 4 397 014,32 грн., а саме заборгованість по кредиту - 4 000 000,00 грн., заборгованість за відсотками за період з 25лютого 2015 року по 11 червня 2015 року - 293 150,63 грн., пеня на прострочену частину кредиту у розмірі 78 904,11 грн., пеня на прострочені відсотки у розмірі 24 959,58 грн.

Отримавши рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.03.2016 року позивач знов звернувся 22.04.2016 до відповідачів з вимогою про оплату заборгованості після чого пред'явив позов до господарського суду.

20.05.2016 року відповідач-1 надіслав позивачу лист №20-05/1, у якому визнав заборгованість за кредитним договором повністю.

Отже, приймаючи до уваги, що у відповідача-1 утворилася заборгованість зі сплати кредиту та відсотків за користування ним за кредитним договором від 01.07.2013 року № 113/ЮКР/0, то строк виконання грошового зобов'язання відповідачами-2,-3 щодо солідарної відповідальності з повернення кредиту настав.

До того ж, відповідачі доказів належного виконання зобов'язань за кредитним договором та договорами поруки не надали.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за основною сумою кредиту на підставі договорів поруки від 01.07.2013 року № 113/ЮКР/0-П2 та № 113/ЮКР/0-П3, якими забезпечено виконання кредитного договору № 113/ЮКР/0 від 01.07.2013 року, у сумі 4 000 000,00 грн., заборгованості по оплаті процентів за період з 25.02.2015 року по 24.06.2016 року в сумі 1 331 189,38 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені за несвоєчасну оплату кредиту, нараховану за період з 01.05.2015 року по 24.12.2015 року у сумі 1 063 232,89 грн. та пені за прострочення сплати процентів за період з 01.02.2015 року по 29.02.2016 року у сумі 139 707,88 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Статтею 216 цього ж Кодексу передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Так, пунктом 9.1. кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту, процентів, комісійних винагород за користування кредитом передбачених у т.ч. пунктами 1.2, 3.5, 6.4 кредитного договору, позичальник зобов'язується сплатити на користь та на вимогу кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, нарахованої на суму простроченого платежу, за кожний день прострочення. День усунення порушення не включається при розрахунку пені.

Відповідно до п.4.1 договорів поруки сторони передбачили, що у разі порушення поручителем вимог п.3.1.1 цих договорів, поручитель зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період, від суми невиконаного забезпеченого порукою зобов'язання, за кожний день прострочення.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені суд визнав його обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Щодо клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі до звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечними договорами № 113-213/ЮКР-1-1/02-1, №113-213/ЮКР-1-2/02-1 від 02.07.2013 року то суд вважає, що клопотання не підлягає задоволення оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки і рахунок погашення заборгованості за кредитним договором є правом, а не обов'язком банку.

Щодо розподілу судових витрат по справі суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У пункті 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу" встановлено, що у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги, що, як відповідач-1, так і відповідачі-2,-3 не виконали своїх обов'язків за договорами по сплаті боргу, вимоги позивача відносно відповідачів задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне судові витрати покласти порівну на кожного з відповідачів, що дорівнює сумі 32 670,65 грн.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Фінанс" (49027, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 22, ідентифікаційний код 38359475), публічного акціонерного товариства "Джерело Страхування" (49027, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 22, ідентифікаційний код 36018520) та товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінгрін" (49027,м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 22, ідентифікаційний код 35607718) на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк" (49054, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 46, ідентифікаційний код 21322127) 4 000 000,00 грн. заборгованості за кредитом, 1 331 189,38 грн. заборгованості по оплаті процентів за користування кредитом, 1 063 232,89 грн. пені за прострочення сплати кредиту та 139 707,88 грн. пені на прострочені проценти.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Фінанс" (49027, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 22, ідентифікаційний код 38359475) на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк" (49054, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 46, ідентифікаційний код 21322127) витрати по сплаті судового збору у сумі 32 670,65 грн.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Джерело Страхування" (49027, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 22, ідентифікаційний код 36018520) на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк" (49054, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 46, ідентифікаційний код 21322127) витрати по сплаті судового збору у сумі 32 670,65 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінгрін" (49027,м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 22, ідентифікаційний код 35607718) на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк" (49054, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 46, ідентифікаційний код 21322127) витрати по сплаті судового збору у сумі 32 670,65 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.07.2016 року.

Суддя ОСОБА_5