РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2016Справа №910/11518/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна»
доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -
Товариство з обмеженою відповідальністю «АС Консалт»
простягнення 2837 грн. 28 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Каланча Ю.А. - представник за довіреністю б/н від 01.09.2015;

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

21.06.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» з вимогами до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення 2837 грн. 28 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не у повному обсязі виплатив страхове відшкодування, у зв'язку із завданням шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу Пежо, державний номер НОМЕР_1, водієм транспортного засобу Тойота, державний номер НОМЕР_2, цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/6418786, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2016 порушено провадження у справі № 910/11518/16, розгляд справи призначено на 12.07.2016; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «АС Консалт».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2016, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 29.07.2016.

Представник позивача у судовому засіданні 29.07.2016 надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 29.07.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 671.

Представник третьої особи у судове засідання 29.07.2016 не з'явився, вимог ухвали суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією реєстру поштових відправлень суду та витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з якого вбачається, що 21.07.2016 поштове відправлення не було вручене під час доставки.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін -це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача та третьої особи з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в матеріалах справи доказами.

У судовому засіданні 29.07.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 9421961, виданої ВДАІ Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві (копія долучена позивачем до матеріалів справи через канцелярію суду 12.07.2016), та постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 26.08.2014 у справі № 761/24211/14-п (провадження № 3/761/4986/2014), встановлено, що 10.08.2014 ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Тойота, державний номер НОМЕР_2, порушив п. 16.12 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Пежо, державний номер НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

27.06.2014 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Граве Україна» (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АС Консалт» (страхувальник, вигодонабувач) укладено Договір добровільного страхування «Граве Каско» № 101016718, яким передбачено страхування майнових інтересів страхувальника, пов'язаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Пежо, державний номер НОМЕР_1.

Згідно з п. 1.16 Договору добровільного страхування «Граве Каско» № 101016718 від 27.06.2014 строк його дії встановлено з 28.06.2014 по 27.06.2015.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до Звіту № 2275 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 05.09.2014, складеного суб'єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю «Естімейт Плюс» (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 13037/12 від 29.02.2012) на підставі калькуляції дефектів № 2275Р від 05.09.2014 (система Audatex)), вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Пежо, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 0,51990) становить 9285 грн. 74 коп.

Згідно зі страховим актом № СНТ/101016718/1 від 17.09.2014, складеним Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Граве Україна», розмір страхового відшкодування за Договором добровільного страхування «Граве Каско» № 101016718 від 27.06.2014 становить 9285 грн. 74 коп.

При цьому, відповідно до п.п. 1.11 - 1.14 Договору добровільного страхування «Граве Каско» № 101016718 від 27.06.2014 загальна страхова премія становить 9014 грн. 40 коп.; 1-ша часта страхової премії у розмірі 2253 грн. 60 коп. сплачується страхувальником до 27.06.2014 (строк дії відповідальності страховика за договором - з 28.06.2014 по 27.09.2014); 2-га частина страхової премії у розмірі 2253 грн. 60 коп. сплачується страхувальником до 27.09.2014 (строк дії відповідальності страховика за договором - з 28.09.2014 по 27.12.2014); 3-тятина страхової премії у розмірі 2253 грн. 60 коп. сплачується страхувальником до 27.12014 (строк дії відповідальності страховика за договором - з 28.12.2014 по 27.03.2015); 4-та частина страхової премії у розмірі 2253 грн. 60 коп. сплачується страхувальником до 27.03.2014 (строк дії відповідальності страховика за договором - з 28.03.2015 по 27.06.2015).

Згідно з п. 10.6 Договору добровільного страхування «Граве Каско» № 101016718 від 27.06.2014, якщо загальна страхова премія сплачується страхувальником частинами (розстрочена згідно з графіком сплати загальної страхової премії), страховик має право до моменту виплати страхового відшкодування вимагати дострокової сплати несплачених частин загальної страхової премії (у розмірі нарахованого страхового відшкодування, але не більше загальної суми несплачених частин загальної страхової премії) або вирахувати з суми страхового відшкодування суму несплачених частин загальної страхової премії.

Позивачем долучено до позовної заяви копію акту про взаємозалік боргів від 17.09.2014, з якого вбачається, що позивачем було зараховано частину страхового відшкодування у розмірі 6760 грн. 80 коп. в рахунок несплаченої страхувальником страхової премії за Договором добровільного страхування «Граве Каско» № 101016718 від 27.06.2014.

При цьому, з долученої позивачем до позовної заяви копії заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування (вх. № 55201 від 17.09.2014), яка підписана представником страхувальника, вбачається, що страхувальник за договором добровільного страхування належний йому розмір страхового відшкодування за Договором добровільного страхування «Граве Каско» № 101016718 від 27.06.2014 у сумі 9285 грн. 74 коп. просить сплатити наступним чином: 6760 грн. 80 коп. - шляхом взаємозаліку зустрічних вимог, 2524 грн. 94 коп. - на рахунок страхувальника, відкритий в ПАТ «Універсал Банк».

Відповідно до ч. 1 ст. 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Таким чином, враховуючи, що судом встановлено право позивача на зарахування частини несплаченої суми страхової премії за Договором добровільного страхування «Граве Каско» № 101016718 від 27.06.2014, та вимоги, які зараховані позивачем є зустрічними та однорідними (грошові), суд дійшов висновку про правомірність проведеного позивачем зарахування страхового відшкодування в рахунок несплаченої страхувальником частини страхової премії за договором добровільного страхування у розмірі 6760 грн. 80 коп.

Судом встановлено, що 22.09.2014 позивач на підставі поданої страхувальником заяви про виплату страхового відшкодування здійснив виплату страхового відшкодування за Договором добровільного страхування «Граве Каско» № 101016718 від 27.06.2014 у розмірі 2524 грн. 94 коп. на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «АС Консалт», відкритий в ПАТ «Універсал Банк», що підтверджується платіжним дорученням № 49111 від 22.09.2014 на суму 2524 грн. 94 коп. (копія долучена позивачем до позовної заяви).

Таким чином, загальний розмір страхового відшкодування за Договором добровільного страхування «Граве Каско» № 101016718 від 27.06.2014 становить 9285 грн. 74 коп.

Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Тойота, державний номер НОМЕР_2, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/6418786 із встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 50000 грн 00 коп., франшизи - 1000 грн. 00 коп. (відповідно до інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ).

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом АС/6418786 у розмірі 8285 грн. 74 коп. (заява на виплату страхового відшкодування вих. № 63426 від 09.07.2015), та 29.07.2015 відповідачем було частково виплачено позивачу страхове відшкодування у сумі 5448 грн. 46 коп., що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача станом на 29.07.2015 (копія долучена позивачем до матеріалів справи через канцелярію суду 26.07.2016).

Станом на дату розгляду справи у суді доказів сплати решти частини страхового відшкодування за Полісом АС/6418786 відповідачем суду не надано.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за Договором добровільного страхування «Граве Каско» № 101016718 від 27.06.2014, позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 та від 23.09.2015 у справі № 3-303гс15.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Тойота, державний номер НОМЕР_2, станом на дату ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/6418786, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм автомобіля Тойота, державний номер НОМЕР_2, власнику транспортного засобу Пежо, державний номер НОМЕР_1, покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи за Полісом АС/6418786).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до п. п. д) п. 1.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. N 142/5/2092 (далі - Методика) Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

При цьому суд зазначає, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, у якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, яку необхідно витратити на відновлення транспортного засобу.

Однак, з огляду на те, що в наданому позивачем Звіті № 2275 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 05.09.2014, встановлено коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу Пежо, державний номер НОМЕР_1 (Ез = 0,51990), суд зазначає, що врахування даного Звіту для визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Пежо, державний номер НОМЕР_1, є обов'язковим, так як відповідач несе відповідальність за шкоду, заподіяну його страхувальником у межах вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») та, відповідно, розмір страхового відшкодування за Полісом АС/6418786 обмежується даною вартістю.

Таким чином, єдиним належним та допустимим доказом вартості відновлювального ремонту автомобіля Пежо, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, у даному випадку є Звіт № 2275 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 05.09.2014, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Пежо, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 0,51990) становить 9285 грн. 74 коп.

При цьому, судом враховані положення, викладені у п. 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Судом встановлено, що частина страхового відшкодування за Договором добровільного страхування «Граве Каско» № 101016718 від 27.06.2014 у сумі 2524 грн. 94 коп. була здійснена позивачем на користь страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням № 49111 від 22.09.2014.

Однак, у Звіті № 2275 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 05.09.2014 (та у калькуляції дефектів № 2275Р від 05.09.2014), на підставі якого позивач здійснював розрахунок страхового відшкодування, не зазначено, що до вартості ремонтних робіт автомобіля Пежо, державний номер НОМЕР_1, на суму 9285 грн. 74 коп. включено ПДВ, у зв'язку з чим у суду відсутні підстави зменшувати розмір оціненої шкоди на суму податку на додану вартість.

Крім того, з платіжного доручення № 49111 від 22.09.2014 на суму 2524 грн. 94 коп. вбачається, що виплата вказаної суми страхового відшкодування була здійснена без врахування ПДВ.

Як встановлено судом, 29.07.2015 відповідачем було частково виплачено позивачу страхове відшкодування у сумі 5448 грн. 46 коп., що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача станом на 29.07.2015 (копія долучена позивачем до матеріалів справи через канцелярію суду 26.07.2016).

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як встановлено судом, розмір франшизи за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/6418786 становить 1000 грн. 00 коп., а ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, становить 50000 грн. 00 коп.

З урахуванням того, що до позивача переходить право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/6418786 у межах фактично здійснених ним витрат (сума страхового відшкодування за договором добровільного страхування - 9285 грн. 74 коп.) та в межах фактичної вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Пежо, державний номер НОМЕР_1 (9285 грн. 74 коп.), беручи до уваги розмір франшизи за Полісом АС/6418786, що становить 1000 грн. 00 коп., та здійснену відповідачем часткову сплату страхового відшкодування за Полісом АС/6418786 на суму 5448 грн. 46 коп., суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення 2837 грн. 28 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код: 20474912) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 15, кв. 124; ідентифікаційний код: 19243047) страхове відшкодування у розмірі 2837 (дві тисячі вісімсот тридцять сім) грн. 28 коп. та судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено 02.08.2016

Суддя І.М. Отрош