ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" липня 2016 р.Справа № 916/782/16

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Шевченко К.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 10.05.2016р.

від відповідача-1: не зявився

від відповідаач-2:не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРТЕЛІТА ГРУПП» (65014, м. Одеса, вул. Канатна, 38, нежитлові приміщення №2, )

до відповідачів: 1. Державного підприємства ОСОБА_2 залізниця (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, );

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМАЛЬЯНС» (65014, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 38, нежитлові приміщення №2)

про: стягнення 49735,76 грн., -

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕРТЕЛІТА ГРУПП» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства ОСОБА_2 залізниця про стягнення 50493,16 грн. вартості недостачі вантажу.

Позовні вимоги мотивовані нестачею вантажу під час залізничного перевезення та наявністю підстав для відповідальності залізниці за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.04.2016р. порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи призначено на 25.04.2016р. о 12:00; витребувано додаткові документи.

22.04.2016р. за вх.№10325/16 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.04.2016р. відкладено розгляд справи на 16.05.2016р. о 11:30; витребувано додаткові документи.

11.05.2016р. за вх.№11615/16 та за вх.№11609/15 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення, відзив на позов та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У відзиві на позов відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні з підстав визначення маси вантажу вантажовідправником без участі залізниці; прибуттям вантажу у технічно справному вагоні, про що вказано у комерційному акті; не зазнанням позивачем втрат у звязку з недостачею вантажу у звязку з тим, що він не є його власником; невірне розрахування позивачем суми недостачі у звязку з неврахуванням норми природної втрати вантажу.

16.05.2016р. за вх.№12119/16 до суду від відповідача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

16.05.2016р. за вх.№12118/16 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.05.2016р. відкладено розгляд справи на 30.05.2016р. о 10:00; витребувано додаткові документи.

27.05.2016р. з вх.№2-2863/16 до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду та відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 49735,76 грн. вартості недостачі вантажу (із врахуванням норми природної втрати), а також додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

30.05.2016р. за вх.№13469/16 до суду від відповідача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.05.2016р. залучено до участі у справі в якості іншого відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ХІМАЛЬЯНС»; розгляд справи розпочато заново; розгляд справи призначено на 15.06.2016р. о 10:00; витребувано додаткові документи.

07.06.2016р. за вх.№14216/16 до суду від відповідача-1 надійшли письмові пояснення.

13.06.2016р. за вх.№14742/16 до суду від позивача надійшли письмові пояснення та клопотання про розгляд справи за відсутністю представника позивача, розгляд якого відкладено судом на наступне судове засідання.

13.06.2016р. за вх.№14752/16 до суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У відзиві на позовну заяву відповідач-2 заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та просив відмовити у їх задоволенні з підстав того, що на момент приймання вантажу до перевезення доступ до вантажу у вагоні був унеможливлений, були наявні технічно справні ЗПП, які виконували свою функцію, жодного доступу до вантажу через будь-які щілини та отвори були відсутні, при цього не збереженість вантажу була допущена перевізником саме під час перевезення, а отже наявні всі підстави для покладення відповідальності на ОСОБА_2 залізницю та стягнення з неї вартості недостачі вантажу.

13.06.2016р. за вх.№14754/16 до суду від відповідача-2 надійшли письмові пояснення та клопотання про розгляд справи за відсутністю представника відповідача-2, розгляд якого відкладено судом на наступне судове засідання.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.06.2016р. розгляд справи відкладено на 29.06.2016р. о 12:00; витребувано додаткові документи.

29.06.2016р. за вх.№15995/16 до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.06.2016р. розгляд справи відкладено на 15.07.2016р. об 11:30; витребувано додаткові документи.

15.07.2016р. за вх.№17734/16 до суду від позивача надійшли письмові пояснення з приводу наявності особливого порядку стягнення з залізниць України вартості недостачі вантажу, який був повністю дотриманий позивачем у даній справі, надані всі необхідні докази, а отже є всі підстави для стягнення з залізниці вартості недостачі вантажу.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач-1 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштових відправлень.

Відповідач-2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштових відправлень, витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта», окрім того, у судовому засідання задоволено клопотання відповідача-2 про розгляд справи за відсутністю його представника.

За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Така ж правова позиція викладена і у п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (з наступними змінами та доповненнями).

За таких обставин відповідачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю належним чином повідомлених представників відповідачів у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

15.12.2015р. зі станції відправлення Брилівка ОСОБА_2 залізниці вантажовідправником - ТОВ «ХІМАЛЬЯНС» (відповідач-2) на адресу вантажоодержувача - ТОВ «ФЕРТЕЛІТА ГРУПП» (позивач) (станція призначення ОСОБА_2 залізниці) у вагоні №24630980 був відправлений вантаж - добрива хімічні та мінеральні будь-які, не поіменовані в алфавіті, вагою нетто 64000 кг, про що свідчить залізнична накладна №40504391.

Згідно з відмітками у цій накладній, вантаж завантажений у вагон засобами відправника (ТОВ «ХІМАЛЬЯНС»), в мішках, кількість місць 1280, стандартна маса одного місця - брутто 51 кг, нетто 50 кг, 2 ЗПП вантажовідправника №ИО097587, №И097589.

На шляху прямування 18.12.2015р. станцією ОСОБА_3 залізниці був складений акт загальної форми №13261, в якому вказано, що у звязку з виявленням комерційної несправності (код - 9990000), а саме при прийомі потягу виявлено 2 ЗПП в наявності, справні, по шляху потягу справа щілина в двері висотою 500 мм, шириною 20 мм, технічний отвір висотою та шириною по 30 мм, проглядаються мішки, цілі; доступ до вантажу відсутній, вагон слідує до станції призначення.

На підставі вказаного акту загальної форми на станції призначення ОСОБА_2 залізниці була здійснена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, контрольне зважування вантажу не проводилось та встановлено, що згідно з перевізним документом значилось 2 ЗПП вантажовідправника №ИО097587, №И097589, фактично з іншої сторони вагону ЗПП №С681109 не відповідає документу; з боку вагону, де ЗПП не відповідає документу наявна щілина в двері розміром 1 см; під час відкриття вагону виявлено: навантаження в вагоні хаотичне, посередині вагону біля двері наявне вільне місце. Вагон критий. При перерахунку кількості місць виявилось 1171 мішків, що менше документу на 109 мішків, недостатні мішки в вагон поміститись могли, люки щільно закриті і додатково увязані, вагон в технічному відношенні справний, про що було складено комерційний акт №БЖ214858/1 від 24.12.2015р.

З наявної в матеріалах справи довідки вантажовідправника - ТОВ «ХІМАЛЬЯНС» про вартість втраченого вантажу №70 від 13.05.2016р. вбачається, що вартість втраченого вантажу добрива складного мінерального NPK4:20:20, переданого до перевезення по накладній №40504391 у спірному вагоні, складає 50493,16 грн.

Вищевказані обставини стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРТЕЛІТА ГРУПП» до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 307 ГК України, які кореспондуються з вимогами ч.ч. 1-3 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобовязується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобовязується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобовязані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 307 ГК України, які кореспондуються з вимогами ч.4 ст. 909, ч.1 ст. 920 ЦК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457 (далі - Статут залізниць України) передбачено, що обовязки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом визначає Статут залізниць України.

Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст. 6 Статуту залізниць України, які кореспондуються з положеннями п.1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011р. №138), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Таким чином, виходячи зі змісту положень ст. 908 ЦК України, ст. 307 ГК України, ст. 6 Статуту залізниць України наявна в матеріалах справи накладна №40504391 свідчить про укладення 15.12.2015р. між ТОВ «ХІМАЛЬЯНС» (вантажовідправник) та Державним підприємством ОСОБА_2 залізниця (перевізник) договору перевезення вантажу на користь ТОВ «ФЕРТЕЛІТА ГРУПП» (вантажоодержувач).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях.

Згідно з ч.3 ст. 32 Статуту залізниць відправник зобовязаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Згідно з ч.1 ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Частиною другою ст. 24 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до п.28 Правил приймання вантажів до перевезення (ст. 7, 9, 13, 22, 24, 37, 39 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 861/5082, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу.

Згідно з ч.1 ст. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Частиною першою ст. 314 ГК України, яка кореспондується з ч.1 ст. 110 Статуту залізниць України, встановлено, що перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Згідно зі ст. 113 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ч.1 ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Господарський суд не приймає до уваги доводи відповідача-1 відносно прибуття вантажу у технічно справному вагоні зі справними ЗПП з огляду на наступне.

Так, вантаж, який завантажений засобами відправника з двома ЗПП вантажовідправника №ИО097587, №И097589, зі станції Брилівка ОСОБА_2 залізниці до станції призначення ОСОБА_2 залізниці слідував у технічно справному вагоні, про що свідчать відмітки у комерційному акті №214858 від 24.12.2015р., між тим наявний в матеріалах справи комерційний акт свідчить про те, що на станції призначення виявлено, що фактично один із ЗПП №С681109 не відповідає документу, виявлено хаотичне навантаження та відсутність 109 мішків у порівнянні з даними перевізного документу, що свідчить про недостачу вантажу під час перевезення з вини залізниці, яка не забезпечила схоронність вантажу.

Щодо доводів відповідача-1 відносно визначення маси вантажу вантажовідправником без участі залізниці, господарським судом враховане наступне.

Обовязок перевірки вантажу під час його прийняття до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера) та пломб (ЗПП) встановлений п.28 Правил приймання вантажів до перевезення

Натомість нескористання залізницею правом перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній, жодним чином не свідчить про невірність вказаних вантажовідправником відомостей у накладній.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Згідно з вимогами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Водночас, при вирішенні питання щодо відповідальності вантажовідправника у недостачі вантажу, господарський суд виходить з наступного.

Накладна №40504391 свідчить, що завантаження вантажу у вагон здійснювалося вантажовідправником, а відповідно до вимог ч.3 ст. 308 ГПК України, які кореспондуються з вимогами ч.2 ст. 917 ЦК України, вантажовідправник зобовязаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення. Аналогічні вимоги щодо обовязку вантажовідправника підготувати вантаж до перевезення містяться і у п.4 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644. При цьому в силу вимог ч.1 ст. 918 ЦК України завантаження вантажу здійснюється відправником у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частиною 3 ст. 32 Статуту Залізниць України встановлено, що відправник зобовязаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 31 Статуту залізниць України придатність вагонів для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці.

Господарський суд враховує, що спірний вантаж перевозився у мішках, масою нетто по 50 кг. Виявлені щілина в двері висотою 500 мм, шириною 20 мм, технічний отвір висотою та шириною по 30 мм, які в акті загальної форми залізниця назвала комерційною несправністю вагону, не є такими, що роблять вагон непридатним для перевезення даного виду вантажу та фізично не могли призвести до нестачі 109 мішків вантажу.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні та до суду не надані докази жодні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що нестача вантажу сталась не з вини залізниці.

Отже господарський суд дійшов висновку про невжиття залізницею заходів щодо збереження вантажу під час його перевезення та про наявність вини залізниці у недостачі вантажу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Згідно з ч.1 ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 862/5083, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить, зокрема, 1,5% маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральні добрива.

Відповідно до ст. 127 Статуту залізниць України залізниця несе матеріальну відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення багажу, вантажобагажу, а також за прострочення його доставки, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування, пошкодження, прострочення відбулися не з її вини. За недостачу, втрату, псування або пошкодження багажу, вантажобагажу залізниця несе відповідальність у таких розмірах: а) за багаж і вантажобагаж, прийнятий до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну вартість, - у розмірі дійсної вартості; б) за багаж, прийнятий до перевезення без оголошеної вартості, - у розмірі дійсної вартості багажу, встановлену згідно з Правилами перевезень пасажирів; в) за псування і пошкодження багажу і вантажобагажу - у розмірах тієї суми, на яку було знижено їх вартість.

Згідно зі ст. 130 Статуту залізниць України право на предявлення до залізниці претензій та позовів мають, зокрема, у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу: одержувач - за умови предявлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акта відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову. Накладна, вантажна, багажна і вантажобагажна квитанції та комерційний акт подаються лише в оригіналі.

Посилання відповідача-1 на не зазнання позивачем втрат у звязку з недостачею вантажу через те, що він не є його власником, є безпідставними, оскільки у даній справі предметом позову не є стягнення збитків, завданих власнику чи покупцю втраченого вантажу, в даному випадку предметом позову є стягнення з перевізника вартості недостачі вантажу у звязку з не забезпеченням ним схоронності вантажу під час перевезення.

За таких обставин господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення на відповідача-1 матеріальної відповідальності за нестачу вантажу, яка з врахуванням довідки вантажовідправника та норми природної втрати (1,5%) склала 49735,76 грн., а отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРТЕЛІТА ГРУПП» до Державного підприємства ОСОБА_2 залізниця підлягають задоволенню, у задоволенні позовних вимог до відповідача-2 (Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМАЛЬЯНС») слід відмовити.

Іншого відповідачем-1 (Державним підприємством ОСОБА_2 залізниця) не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача-1 (Державне підприємство ОСОБА_2 залізниця).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРТЕЛІТА ГРУПП» до Державного підприємства ОСОБА_2 залізниця задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства ОСОБА_2 залізниця (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРТЕЛІТА ГРУПП» (65014, м. Одеса, вул. Канатна, 38, нежитлові приміщення №2, ) 49735 (сорок девять тисяч сімсот тридцять пять) грн. 76 коп. вартості нестачі вантажу та 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

3. У задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМАЛЬЯНС» відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до ОСОБА_2 апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області.

Повне рішення складено 20 липня 2016 р.

Суддя Ю.С. Бездоля