ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

02 серпня 2016 року Справа № 915/50/15

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.,

при секретарі Косінчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

кредитори:

1) Публічне акціонерне товариство Миколаївська теплоелектроцентраль (54020, м. Миколаїв, Каботажний узвіз, 18, ідентифікаційний код 30083966),

2) Державна податкова інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 24/2, ідентифікаційний код 39554010),

3) Публічне акціонерне товариства Марфін Банк (68003, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Леніна, 28; адреса для листування: 54017, м. Миколаїв, вул. Радянська, 12-А, ідентифікаційний код 21650966),

4) Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 Аваль (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ідентифікаційний код 14305909; адреса для листування: Миколаївська обласна дирекція ПАТ ОСОБА_1 Аваль, 54030, м. Миколаїв, вул. Артилерійська, 19 А),

5) Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва (54018, м. Миколаїв, пр. Жовтневий, 55-є, ідентифікаційний код 20876125),

6) Товариство з обмеженою відповідальністю Дорпром (54017, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 33730050),

7) ОСОБА_2 (54030, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1),

8) Публічне акціонерне товариство Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (03680, м. Київ, вул. Горького (Антоновича), 51, ідентифікаційний код 31899285),

банкрут: Товариство з обмеженою відповідальністю СЛАВИЧ (54055, м. Миколаїв, вул. Садова, 6, ідентифікаційний код 33730066),

ліквідатор: ОСОБА_3 (54034, м. Миколаїв, а/с 44),

про банкрутство,

за участю представників учасників процесу:

від кредиторів:

1) ПАТ Миколаївська ТЕЦ: не зявився,

2) ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва: не зявився,

3) ПАТ Марфін Банк: не зявився,

4) ПАТ ОСОБА_1 Аваль: ОСОБА_4 довіреність № 11/14 від 11.01.2014,

5) УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва: ОСОБА_5 довіреність № 8861/10 від 03.08.2015,

6) ТОВ Дорпром: не зявився,

7) ОСОБА_2: не зявився,

8) ПАТ ДАК Автомобільні дороги України: не зявився,

від банкрута: ОСОБА_6 довіреність б/н від 10.01.2014,

ліквідатор: ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

16.01.2015 до Господарського суду Миколаївської області від Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) СЛАВИЧ надійшла заява б/н від 15.01.2015 про порушення справи про його банкрутство в порядку ст. 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі Закон про банкрутство).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.01.2015 зазначену заяву прийнято та призначено до розгляду в підготовчому засіданні суду на 27.01.2015.

Ухвалою підготовчого засідання суду від 27.01.2015 порушено провадження у справі за заявою боржника ТОВ СЛАВИЧ про визнання його банкрутом за положеннями ст. 95 Закону про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та призначено справу до розгляду в засіданні суду для прийняття постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури на 10.02.2015.

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 10.02.2015 ТОВ СЛАВИЧ було визнано банкрутом у порядку ст. 95 Закону про банкрутство, відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3С.), який виконував обовязки ліквідатора у досудовій процедурі ліквідації.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.05.2015, у звязку з надходженням апеляційної скарги кредитора Публічного акціонерного товариства (ПАТ) ОСОБА_1 Аваль на зазначену постанову господарського суду, провадження у справі № 915/50/15 про банкрутство ТОВ СЛАВИЧ було зупинено до закінчення перегляду вищими судовими інстанціями постанови Господарського суду Миколаївської області від 10.02.2015 у даній справі.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.07.2015 апеляційну скаргу задоволено частково, пункт 3 резолютивної частини постанови Господарського суду Миколаївської області від 10.02.2015 [3. Ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю СЛАВИЧ (ідентифікаційний код 33730066) призначити гр. ОСОБА_3, який виконував обовязки ліквідатора у досудовій процедурі ліквідації] скасовано, в іншій частині постанову Господарського суду Миколаївської області від 10.02.2015 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.11.2015 провадження у справі № 915/50/15 про банкрутство ТОВ СЛАВИЧ було поновлено; приписано вважати строк ліквідаційної процедури ТОВ СЛАВИЧ таким, що закінчується 10.08.2016.

30.11.2015 на адресу Господарського суду Миколаївської області від Одеського апеляційного господарського суду надійшов запит щодо надіслання до Одеського апеляційного господарського суду справи № 915/50/15 у звязку з надходженням касаційної скарги ПАТ ОСОБА_1 Аваль на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.07.2015.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.12.2015 провадження у справі № 915/50/15 про банкрутство ТОВ СЛАВИЧ було зупинено до закінчення перегляду Вищим господарським судом України постанови Одеського апеляційного господарського суду від 27.07.2015, якою скасовано пункт 3 резолютивної частини постанови Господарського суду Миколаївської області від 10.02.2015 [3. Ліквідатором ТОВ СЛАВИЧ призначити гр. ОСОБА_3, який виконував обовязки ліквідатора у досудовій процедурі ліквідації] у даній справі в касаційному порядку.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.02.2016 касаційну скаргу ПАТ ОСОБА_1 Аваль залишено без задоволення, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.07.2015 у справі № 915/50/15 залишено без змін, доповнено резолютивну частину цієї постанови абзацом четвертим наступного змісту: ОСОБА_3 продовжувати виконувати свої обовязки до призначення у встановленому порядку нового ліквідатора ТОВ СЛАВИЧ.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 22.03.2016 провадження у даній справі було поновлено; приписано вважати строк ліквідаційної процедури ТОВ СЛАВИЧ таким, що закінчується 23.11.2016.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.04.2016 ліквідатором ТОВ СЛАВИЧ призначено ОСОБА_3, який виконував обовязки ліквідатора у досудовій процедурі ліквідації.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 07.06.2016, яка була скасована постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.07.2016, задоволено клопотання ліквідатора банкрута за вих. № С-40/2016 від 16.05.2016, надано ліквідатору ТОВ СЛАВИЧ згоду на продаж майна банкрута баштового крану TEREX COMEDIL моделі CTT141/A-6 TS16 за стартовою ціною продажу на аукціоні 2 945 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.06.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ СЛАВИЧ на загальну суму 107 215 397,48 грн. із вказівкою черговості їх задоволення.

21.07.2016 від ліквідатора банкрута до суду надійшло клопотання за вих. № С-46/2016 від 21.07.2016 про надання згоди на продаж майна банкрута баштового крану TEREX COMEDIL моделі CTT141/A-6 TS16 (Т. 4, а. с. 240-242), яке було призначено до розгляду ухвалою суду від 21.07.2016 в судовому засіданні 02 серпня 2016 року о 12 год. 00 хв.

Усі учасники провадження у даній справі належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання із розгляду вищезазначеного клопотання, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (Т. 4, а. с. 245-254).

02.08.2016 у судовому засіданні ліквідатор банкрута, посилаючись на ст. ст. 41-44 Закону про банкрутство, підтримав заявлене ним клопотання та наголошував на тому, що строк ліквідаційної процедури закінчується 23.11.2016, а продаж майна банкрута до даного часу не розпочато.

Представник ПАТ ОСОБА_1 Аваль проти задоволення клопотання ліквідатора банкрута заперечував, посилаючись на відсутність у ліквідатора банкрута згоди заставного кредитора на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення вимог банка (абз. 2 ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство). При цьому, представником кредитора висловлено позицію, що заставний кредитор має надати згоду на продаж забезпеченого майна за ціною, що буде визначена після проведення оцінки.

На заперечення представника заставного кредитора ліквідатор наголосив, що порядок продажу майна банкрута (в ч. т. і такого, що є предметом забезпечення) встановлений Законом про банкрутство. Так, абз. 2 ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство закріплено, що згода на продаж надається заставним кредитором або судом. При цьому, нормами Закону про банкрутство не передбачено, що заставний кредитор, окрім згоди на продаж забезпеченого майна, має право ще й визначати стартову ціну його продажу. У той же час, ч. 1 ст. 43 встановлено, що майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Водночас, ліквідатор банкрута нагадав, що у відповідності до абз. 2 ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство, з метою отримання згоди на продаж заставного майна, ліквідатор листом за вих. № С-26/2015 від 27.04.2015 звернувся до заставодержателя ПАТ ОСОБА_1 Аваль з проханням надати дозвіл на продаж забезпеченого майна та пропозицією визначення початковою вартістю продажу заставного майна на аукціоні ціну в розмірі 2 945 000,00 грн., що відповідає заставній вартості. Вказаний лист отримано банком 27.04.2015. Оскільки відповіді на лист за вих. № С-26/2015 від 27.04.2015 від заставодержателя отримано так і не було, ліквідатор вважає, що таке зволікання зі сторони ПАТ ОСОБА_1 Аваль призводить до затягування процедури ліквідації ТОВ СЛАВИЧ і не дозволяє реалізувати визначені законом повноваження ліквідатора.

Тому, з метою недопущення затягування ліквідаційної процедури та порушення інтересів боржника і його кредиторів, у відповідності до ст. ст. 40-42, ліквідатор банкрута звернувся до господарського суду з клопотанням за вих. № С-46/2016 від 21.07.2016 про надання згоди на продаж майна банкрута баштового крану TEREX COMEDIL моделі CTT141/A-6 TS16.

Представники Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва (далі УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва) та банкрута підтримали позицію ліквідатора банкрута, вважаючи клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Інші кредитори своїх повноважних представників у засідання не направили, про причини незявлення суд не повідомили, і таким чином не скористалися наданими їм ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Згідно зі ст. 9 Закону про банкрутство справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Статтею 22 ГПК України встановлено, що сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

Однак, кредитори не виявили бажання ознайомитись з матеріалами справи, дослідити наявні в матеріалах справи докази, надати свої доводи або заперечення стосовно заявленого ліквідатором банкрута клопотання.

У відповідності до Розділу V ГПК України в господарському процесі сторонами подаються господарському суду відповідні докази, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 Закону про банкрутство у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За змістом ст. 75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши клопотання ліквідатора банкрута, дослідивши матеріали справи, заслухавши присутніх учасників процесу, суд дійшов висновку про його задоволення, з огляду на таке.

На виконання приписів ч. 2 ст. 41 Закону про банкрутство, ліквідатором проведено інвентаризацію майна банкрута, за результатами якої виявлено рухоме майно баштовий кран TEREX COMEDIL моделі CTT141/A-6 TS16.

У процедурі досудової ліквідації боржника було проведено оцінку вищезгаданого рухомого майна, ринкова вартість якого, згідно звіту Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) ЕКСПЕРТ-ПІВДЕНЬ про оцінку вартості рухомого майна, станом на 07.10.2014 складала 919 280,00 грн. (Т. 1, а. с. 170-191).

Зазначене рухоме майно, згідно з абз. 1 ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство, не включено до складу ліквідаційної маси, оскільки є предметом забезпечення виконання зобовязань ТОВ СЛАВИЧ перед ПАТ ОСОБА_1 Аваль по кредитному договору № 010/01-02/08-082 від 02.09.2008, на підставі договору застави від 29.09.2008.

Відповідно до п. 1.3. договору застави, укладеного між Відкритим акціонерним товариством ОСОБА_1 Аваль (яке у подальшому змінило своє найменування на ПАТ ОСОБА_1 Аваль) та ТОВ СЛАВИЧ 29.09.2008, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого за № 1741, предмет застави (баштовий кран TEREX COMEDIL (Італія) моделі CTT 141/A-6 TS16) оцінено сторонами в сумі 2 945 000,00 грн. (Т. 3, а. с. 5-7).

У відповідності до абз. 2 ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство, з метою отримання згоди на продаж заставного майна, ліквідатор листом за вих. № С-26/2015 від 27.04.2015 звернувся до заставодержателя ПАТ ОСОБА_1 Аваль з проханням надати дозвіл на продаж забезпеченого майна та пропозицією визначення початковою вартістю продажу заставного майна на аукціоні ціну в розмірі 2 945 000,00 грн., що відповідає заставній вартості. Вказаний лист отримано банком 27.04.2015.

Відповідно до висновків звіту ТОВ ЕКСПЕРТ-ПІВДЕНЬ про оцінку вартості баштового крану TEREX COMEDIL CTT 141/A-6 TS16, станом на 03.06.2016 загальна вартість вказаного обладнання становить 888 118,00 грн. (Т. 4, а. с. 179-219).

Як вбачається із інвентаризаційного опису майна (товарно-матеріальних цінностей) ТОВ СЛАВИЧ станом на 30.06.2016 фактично виявлено майно у кількості двох одиниць загальною залишковою балансовою вартістю 2 711 716,30 грн., а саме: баштовий кран TEREX COMEDIL CTT 141/A-6 TS16 залишковою балансовою вартістю 2 689 468,60 грн. та грошові кошти залишковою балансовою вартістю 22 247,70 грн. (Т. 5, а. с. 11).

Ліквідатором банкрута складено перелік ліквідаційної маси банкрута станом на 30.06.2016, відповідно до якого вартість виявлених активів склала 22 247,70 грн. у вигляді грошових коштів на поточному рахунку (Т. 5, а. с. 9).

Згідно переліку майна ТОВ СЛАВИЧ, що не увійшло до переліку ліквідаційної маси та є предметом застави в забезпечення зобовязань по кредитному договору № 010/01-02/08-082 від 02.09.2008, станом на 30.06.2016 вартість майна баштового крану TEREX COMEDIL CTT 141/A-6 TS16 складає: 2 689 468,60 грн. балансова вартість; 2 945 000,00 грн. заставна вартість; 888 118,00 грн. оціночна вартість (Т. 5, а. с. 10).

Оскільки відповіді на лист за вих. № С-26/2015 від 27.04.2015 від заставодержателя отримано так і не було, ліквідатор вважає, що таке зволікання зі сторони ПАТ ОСОБА_1 Аваль призводить до затягування процедури ліквідації ТОВ СЛАВИЧ і не дозволяє реалізувати визначені законом повноваження ліквідатора.

Тому, з метою недопущення затягування ліквідаційної процедури та порушення інтересів банкрута і його кредиторів, у відповідності до ст. ст. 40-42, ліквідатор банкрута звернувся до господарського суду з клопотанням за вих. № С-46/2016 від 21.07.2016 про надання згоди на продаж майна банкрута баштового крану TEREX COMEDIL моделі CTT141/A-6 TS16.

Статтею 41 Закону про банкрутство визначено повноваження ліквідатора та членів ліквідаційної комісії.

Так, відповідно до частин 1 та 2 зазначеною статті, ліквідатор фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 42 Закону про банкрутство усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком обєктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та обєктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобовязаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, повязаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 43 Закону про банкрутство майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону про банкрутство після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами:

проведення аукціону;

продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 44 Закону про банкрутство ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог цього Закону.

Згідно з ч. 5 ст. 44 Закону про банкрутство ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

В даному випадку згоди на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, від кредитора, вимоги якого воно забезпечує (ПАТ ОСОБА_1 Аваль) ліквідатором банкрута не отримано, оскільки кредитором проігноровано лист за вих. № С-26/2015 від 27.04.2015.

Згода забезпеченого кредитора не є єдиним способом для здійснення продажу забезпеченого майна, оскільки у випадку незгоди заставного кредитора, в залежності від обставин конкретної справи, такий продаж може бути здійснено за згодою суду, що прямо передбачено частиною 4 ст. 42 Закону про банкрутство.

У свою чергу, на висловлені усні доводи представника ПАТ ОСОБА_1 Аваль стосовно необхідності визначення стартової ціни відчужуваного майна, суд вважає за доцільне зазначити, що ліквідатором банкрута в клопотанні за вих. № С-46/2016 від 21.07.2016 таке питання на вирішення суду не ставилося, а тому вважати їх доцільними та обґрунтованими під час розгляду зазначеного клопотання суд не вбачає підстав, оскільки розгляд такого питання можливий лише за умови оскарження зацікавленою особою оцінки майна банкрута, здійсненої ліквідатором або субєктом оціночної діяльності.

Виходячи з системного аналізу статей 42-44 Закону про банкрутство, суд дійшов висновку, що зазначеними приписами законодавства про банкрутство не передбачається обовязку ліквідатора проводити узгодження із заставним кредитором процедури визначення початкової вартості цілісного майнового комплексу.

Процедура оцінки заставного майна є самостійною дією ліквідатора в ході інвентаризації майна банкрута та підготовки його до продажу.

Разом з тим, умови реалізації заставного майна за його експертною оцінкою, повинні узгоджуватися із заставодержателем, або визначатися судом за наявності спору між заставодержателем та боржником в межах справи про банкрутство.

Так, ч. 3 ст. 57 Закону про банкрутство встановлено, що у разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначеної арбітражним керуючим початкової вартості майна комітет кредиторів або окремий кредитор чи власник майна боржника можуть звернутися до господарського суду з клопотанням про проведення незалежної оцінки. Господарський суд своєю ухвалою може призначити незалежну оцінку майна боржника за рахунок зацікавлених кредиторів (кредитора), що здійснюється у порядку, визначеному Законом України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні.

Зважаючи на обмеженість строків проведення ліквідаційної процедури, з метою недопущення можливості порушення інтересів банкрута та його кредиторів, з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство, суд вважає клопотання ліквідатора банкрута обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 41, 42 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Клопотання ліквідатора банкрута за вих. № С-46/2016 від 21.07.2016 задовольнити.

2. Надати ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю СЛАВИЧ (ідентифікаційний код 33730066) ОСОБА_3 згоду на продаж майна банкрута баштового крану TEREX COMEDIL моделі CTT141/A-6 TS16.

Ухвала може бути оскаржена.

Суддя В.С. Адаховська