ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26 липня 2016 р. Справа № 903/477/16
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Українська франчайзингова компанія"

до відповідача: приватного підприємства "Хороший смак"

про стягнення 11 224,81 грн.

Суддя Дем`як В.М.

За участю представників сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

Відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України, у випадку неявки у судове засідання всіх учасників судового процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

СУТЬ СПОРУ: 07.07.2016р. до господарського суду Волинської області надійшла позовна заява від товариства з обмеженою відповідальністю "Українська франчайзингова компанія" про стяггнення з приватного підприємства "Хороший смак" 11 224,81 грн. заборгованості, з яких: 5 420,59 грн. - основного боргу, 202,07 грн. - 3% річних, 3 236,36 грн. - пені та 1 823,73 грн. - інфляційних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по оплаті з маркетингових послуг згідно договору №21-13 УФК укладеного між сторонами від 30 грудня 2013р.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 07.07.2016р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 26.07.2016р.

Листом від 21.07.2016р. за №01-54/6525 позивач на адресу суду надіслав клопотання та долучив до матеріалів справи довідку про заборгованість відповідача, журнал операцій по клієнту ПП "Хороший смак" з 01.01.2014р. по 18.07.2016р. та підтвердив відсутність у провадженні судів України справ зі спору між товариством з обмеженою відповідальністю "Українська франчайзингова компанія" та приватним підприємством "Хороший смак".

Позивач в судове засідання 26.07.2016р. уповноваженого представника не направив, водночас, листом від 21.07.2016р. за вх.№ 01-65/159/16 на адресу суду надійшла заява про зменшення позовних вимог в частині стягнення пені, яка становить в сумі: 3 236,36 грн.

Суд розглянувши, в судовому засіданні 26.07.2016р. заяву позивача про уточнення позовних вимог зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі зменшити, зібльшити розмір позовних вимог.

Вищий господарський суд України у п. 3.10 постанови пленуму від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказав, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Судом приймається заява позивача про зменшення (відмова) позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 3 236,36 грн., а отже спір вирішується виходячи з нової ціни позову - 7 446,39 грн., з яких: 5 420,59 грн. - основного боргу, 202,07 грн. - 3% річних та 1 823,73 грн. - інфляційних.

Відповідач в судове засідання 26.07.2016р. компетентного представника не направив, вимог ухвали суду від 07.07.2016р. не виконав.

Представник відповідача в призначене судове засідання не прибув. Ухвала суду від 24.05.2016р. про порушення провадження у справі, яка була направлена рекомендованим листом на адресу (м.Луцьк, вул. львівська, 85) повернута з відміткою відділення поштового звязку «Адресат відсутній».

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження Приватного підприємства Хороший смак: 43000, м.Луцьк, вул. Львівська, 85, отже суд направив ухвалу від 07.07.2016р. за місцем державної реєстрації останнього (а.с. 19).

За змістом статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (Постанова, Пленум Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 р., № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно приписів ст.75 ГПК та п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. № 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд вважає, що неявка представника відповідача в судове засідання, не є підставою для відкладення розгляду справи, оскільки Господарський процесуальний кодекс України не містить вимог щодо відповідальних осіб, які можуть представляти інтереси сторін в господарському суді. Надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, а тому неможливість явки в судове засідання конкретного представника, не є правовою підставою для відкладення розгляду справи. Стаття 22 ГПК України передбачає широке коло процесуальних прав сторін, поряд із цим встановлює для сторін обовязок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки, в матеріалах справи є всі достатні документи, необхідні для розгляду справи по суті, представник відповідача ухилився від виконання вимог ухвали суду від 07.07.2016р., не надав суду документів та пояснень по суті заявленого позову, наявність заборгованості не підтвердив та й не спростував, причин не виконання вимог ухвали не повідомив, суд дійшов висновку про судовий розгляд справи без участі представника відповідача за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 30 грудня 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Українська франчайзингова компанія" (Позивач, виконавець) та приватним підприємством "Хороший смак" (Відповідач, замовник) укладено договір про надання послуг №21-13УФК (надалі - Договір).

Згідно п.п.1.1 Договору у порядку та на умовах, визначених цим Договором, ОСОБА_1 зобовязується за завданням та за напрямками погодженими з ОСОБА_2, протягом визначеного у договорі строку, надавати маркетингові послуги, які полягають у визначенні обсягів продажу продукції (далі-Продукція), визначенні залишків Продукції, визначення відносної динаміки продажів Продукції, визначення середньоденних продажів Продукції, в тому числі щодо продукції ОСОБА_2, яка випускається під торговими марками, що належать та/або використовуються ОСОБА_2, і що вже передана (продана) дистрибуційним мережам на дату надання ОСОБА_2 таких послуг, а ОСОБА_2 зобов'язується оплачувати надані послуги на умовах визначених цим Договором.

Відповідно до п.п.1.2 Договору детальна інформація щодо вартості послуг, вказується в Додатках до даного Договору.

Згідно п.п. 3.1.2 та п.п. 3.1.4 Договору ОСОБА_2 зобовязаний на протязі п'яти календарних днів з моменту отримання від ОСОБА_1, підписати ОСОБА_1 прийому-передачі наданих послуг та надати підписаний примірник ОСОБА_1, виплатити ОСОБА_1 винагороду у визначений цим Договором термін.

Відповідно до п.п. 4.1-4.2 Договору приймання-передача наданих послуг здійснюється ОСОБА_3 щомісячно, шляхом підписання ОСОБА_3 приймання - передачі. Обов'язок складення ОСОБА_3 приймання-передачі наданих послуг покладається на ОСОБА_1.

Згідно п.п. 4.3 Договору ОСОБА_2 зобов'язаний підписати та передати ОСОБА_1 приймання-передачі наданих послуг протягом п'яти робочих днів з дня його одержання, або передати ОСОБА_1 мотивовану відмову від прийняття послуг.

Згідно п.п. 4.4 Договору в разі не підписання ОСОБА_2 приймання-передачі наданих послуг, та ненадання письмових пояснень про причини не підписання ОСОБА_2, такі послуги вважаються наданими належним чином та підлягають оплаті ОСОБА_2 на протязі 5 (п'яти) банківських днів, з моменту надсилання ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 відповідної вимоги.

Згідно п.п. 4.5 Договору підписання ОСОБА_3 приймання-передачі наданих послуг є підтвердженням відсутності претензій стосовно наданих послуг.

Згідно п.п. 5.2 Договору винагорода за надані послуги оплачується ОСОБА_2 не пізніше п'ятого числа місяця наступного за розрахунковим місяцем. Порядок нарахувань винагороди визначаються в додатках до даного Договору.

Згідно п.п.8.1 та 8.2 Договору даний Договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін, строк дії Договору: з дати підписання до 31.12.2015р. включно, а в частині невиконаних зобовязань з оплати за надані послуги, до повного розрахунку ОСОБА_2 за надані ОСОБА_1 послуги.

На виконання умов Договору, позивачем було надано відповідачу маркетингові послуги, зокрема на суму 5 420,59 грн., що підтверджується виставленими сторонами актами прийому-передачі виконаних робіт по наступних рахунках: №6 від 22.07.2014р. на суму 583,61 грн., №1 від 10.09.2014р. на суму 1 635,43 грн., №8 від 05.12.2014р. на суму 1 892,96 грн. та №99 від 07.04.2015р. на суму 1 308,59грн.(а.с.11-14) .

Водночас, відповідні акти прийому-передачі виконаних робіт не підписані відповідачем, проте отримані відповідачем 08.12.2015р. згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.17), що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 02.12.2015р. та фіскальним чеком №2354 від 02.12.2015р.

Позивач 29.02.2016р. звернувся до відповідача з вимогою №29/02/1 про сплату 5420,59 грн. основного боргу по ОСОБА_1 прийому-передачі виконаних робіт, дана вимога була направлена на адресу відповідача ПП "Хороший смак" 29.02.2016р., що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком №0346(а.с.15-16).

На час розгляду справи основний борг у розмірі 5 420,59 грн. відповідачем не заперечений та не сплачений. Контррозрахунку заборгованості відповідачем не подано.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст.144 Господарського кодексу України (далі ГК України), майнові права та майнові обовязки субєктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст.193 ГК України та статей 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобовязання. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В даному випадку, відносини між позивачем та відповідачем носять договірний характер, укладений між останніми договір №23-13 УФК про надання послуг від 01.12.2013р. предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався.

У відповідності зі ст. ст. 901, 902, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. ОСОБА_1 повинен надати послугу особисто. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на викладене, враховуючи укладення між сторонами Договору (п.п.4.4 Договору), надання на виконання його умов позивачем відповідачу послуг, відсутність з боку відповідача відмови від прийняття наданих послуг та пояснень про причини не підписання актів прийому-передачі виконаних робіт , не проведення відповідачем при цьому належних розрахунків і платежів, суд прийшов до висновку про підставність предявленого позивачем до відповідача позову в частині стягнені основної суми заборгованості у розмірі 5 420,59грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 1 823,73 грн., що нараховані по актах прийому-передачі виконаних робіт за період з 06.01.2015р. по 18.04.2016р. на суму боргу 5 420,59 грн. та щодо стягнення 3% річних в сумі 202,07 грн., за період 06.01.2015р. по 18.04.2016р. суд зазначає наступне:

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевіривши методику та правильність нарахування інфляційних втрат в сумі 1 823,73 грн., що нарахована по актах прийому-передачі виконаних робіт за період з 06.01.2015р. по 18.04.2016р. на суму боргу 5 420,59 грн., та нарахування 3% річних в сумі 202,07 грн. за аналогічний період, вважає їх підставникми та такими, що підлягають до задоволення.

При цьому судом було застосовано розрахунки, здійснені за допомогою встановленої в господарському суді системи інформаційно-правового забезпечення "Ліга Закон".

В силу ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому вимоги, що предявляються до доказів, визначені ст.34 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості підлягають повному задоволенню в сумі 7 446,39 грн., з яких: 5 420,59 грн. - основного боргу, 202,07 грн. - 3% річних та 1 823,73 грн. - інфляційних .

Беручи до уваги, що спір до суду було доведено з вини відповідача, судові витрати в сумі 1 378,00 грн. в порядку ст.ст.44,49 ГПК України слід покласти на нього.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства "Хороший смак" (43000, Волинська область, м. Луцьк, вул. Львівська, 85, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Українська франчайзингова компанія (43026, м. Луцьк пров. Макарова, 5 ) 7 446,39 грн. заборгованості, з яких: 5 420,59 грн. - основного боргу, 202,07 грн. - 3% річних та 1 823,73 грн. - інфляційних та 1 378,00 грн. сплаченого позивачем судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено

01.08.2016

Суддя В. М. Дем`як