ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2016 року Справа № 912/200/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів: Сизько І.А., Кузнецової І.Л.

при секретарі судового засідання Однорог О.В.

за участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_1, директор, наказ №1а від 02.01.2007р.;

ОСОБА_2, представник, довіреність №97 від 25.12.2015р.;

від відповідача: ОСОБА_3, представник, довіреність №29Д-10 від 01.10.2015р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 акціонерного товариства "Креатив", м. Кіровоград на рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.02.2016р. у справі №912/200/16

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю

"Агрофірма Степове",

с. Степове Широківського району Дніпропетровської області

до відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства "Креатив", м. Кіровоград,

про стягнення 2 121 918 грн 37 коп

ВСТАНОВИВ:

За клопотанням Відповідача справа слухається в режимі відео конференції.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 18.02.2016р. по справі №912/200/16 (суддя Болгар Н.В.) позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 акціонерного товариства "Креатив" на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Степове" 1 589 674 грн 24 коп боргу, 473 722 грн 61 коп інфляційних втрат, 38152 грн 18 коп річних та 31 523 грн 23 коп судового збору. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено з огляду на неправомірність вимог щодо нарахування річних на суму інфляційних втрат.

Не погодившись з рішенням господарського суду Кіровоградської області від 18.02.2016р., Приватне акціонерне товариство "Креатив" звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом не в повному обсязі встановлені всі обставини справи, не витребувані та не вивчені документи, передбачені п.п. 3.8., 3.9. договору, а саме: товарно-транспортна накладна, якісне посвідчення, документ про вміст токсичних елементів, пестицидів, мікотоксинів і радіонуклідів. Зазначив, що згідно акту переоцінки насіння соняшнику №2 від 02.02.2015р. вартість поставленого в період з 11.09.2014р. по 19.09.2014р. соняшника є економічно не зрозумілою. Звернув увагу на невірне визначення Позивачем періоду нарахування 3% річних, оскільки прострочення виникло не за 12.02.2015р., а з 16.02.2015р., тому кількість днів прострочення є меншою, а здійснений Позивачем розрахунок надмірно завищеним.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.03.2016р. справа прийнята до провадження колегією суддів у складі головуючого судді Герасименко І.М., суддів Широбокової Л.П., Сизько І.А. Розгляд справи призначений у судовому засіданні на 26.04.2016р.

У зв`язку із клопотаннями Відповідача розгляд справи ухвалами Дніпропетровського апеляційного господарського суду неодноразово відкладався (ухвали від 26.04.2016р., 11.05.2016р.).

07.07.2016р. з урахуванням п.2.7.2. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Дніпропетровському апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів №1 від 07.06.2016р., у зв`язку із перебуванням судді Герасименко І.М. на лікарняному, по справі здійснений автоматичний перерозподіл, за результатами якого визначено для розгляду колегію суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Сизько І.А., Кузнецової І.Л.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.07.2016р. справа прийнята до провадження колегією суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Сизько І.А., Кузнецової І.Л.

В судовому засіданні 26.07.2016р. представник Відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Представники Позивача проти апеляційної скарги заперечили. Зазначили на безпідставності позиції Відповідача, бо судом були вивчені усі оригінали документів, які підтверджують факт здійснення поставки насіння соняшнику у кількості 343,930 тон, а також підтверджують факт отримання вказаного товару Відповідачем. Відсутність у Відповідача документів, підтверджуючих факт перевезення товару зі складу Позивача, жодним чином не спростовує факту наявності поставки та правових зобов`язань, які виникли внаслідок цього. Зауважив, що сума заборгованості підтверджена актом взаємних розрахунків, який підписаний обома сторонами; Відповідач не відмовився від отримання товару в односторонньому порядку на підставі п. 3.2 договору, здійснив часткову оплату товару та підписав акти переоцінки, чим підтвердив фактичне виконання договору та отримання товару за ним. Враховуючи викладене, вважає рішення суду першої інстанції правомірним, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

При перегляді справи апеляційним судом встановлено, що 02.09.2014р. між ОСОБА_4 акціонерним товариством "Креатив" як покупцем (надалі Відповідач) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Степове" як продавцем (надалі Позивач) був укладений договір поставки №С14-00141 (надалі - Договір) строком дії з моменту підписання до повного виконання сторонами всіх умов, передбачених ним (п.9.1. Договору). До Договору були укладені додаткові угоди №1 від 15.09.2014р., №С14-00141/2 від 18.11.2014р., №3 від 31.12.2014р. та №С14-00141/4 від 02.02.2015р.

Відповідно до пункту 1.1. Договору Позивач зобов'язався поставити і передати у власність Відповідачу, а Відповідач - прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2014 року на умовах Договору.

У відповідності до пункту 4.1 Договору кількість товару, що поставляється за даним Договором, - 350 тон ±10% (за вибором Відповідача). Ціна товару з якісними показниками, передбаченими в п. 2.1 Договору, встановлюється сторонами шляхом укладання додаткової угоди (надалі - Додаткова угода визначення ціни) та визначається як середня ринкова закупівельна ціна насіння соняшнику на аналогічних умовах поставки на дату підписання зазначеної Додаткової угоди, але не пізніше 31 грудня 2014 року, зменшена на 16 процентів річних, нарахованих на суму здійсненої оплати (відповідно до п. 5.1 Договору) з дати перерахування коштів до дати переоцінки, за кожну фактично поставлену тонну партії Товару, що переоцінюється. Визначена таким чином ціна товару може як перевищувати первісну ціну для оприбуткування, вказану в п. 4.2 Договору, так і бути меншою.

Згідно додаткової угоди від 18.11.2014р. ціна партії товару, поставленого в період з 10.09.2014р. по 10.09.2014р у кількості 33,33 тон, - 6 000,00 грн. з урахуванням ПДВ за одну тону; ціна партії товару, враховуючи 16 процентів річних та зміни курсу НБУ, складає 5 299,83 грн з урахуванням ПДВ.

Згідно додаткової угоди від 02.02.2015р. ціна партії товару, поставленого в період з 11.09.2014р. по 19.09.2014р., складає 7 408,00 грн з урахування ПДВ за одну тону. Ціна партії товару, враховуючи 16% річних та зміну курсу НБУ, складає 7 333,84 грн.

У відповідності до пункту 4.7 Договору для розрахунків на підставі Додаткової угоди визначення ціни формується ОСОБА_3 визначення кінцевої ціни та вартості Товару з врахуванням вимог розділу 4 Договору.

Згідно пункту 4.9 Договору попередня сума Договору (виходячи з первісної ціни) - 700 000,00 грн. Відповідач зобов'язується здійснити оплату товару на умовах передоплати у сумі, вказаній в п. 4.9 Договору, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Позивача на підставі рахунку-фактури. Остаточний розрахунок (доплати Відповідачем або повернення коштів Позивачем) здійснюється після фактичного отримання товару згідно з умовами Договору та проведення досліджень поставленого товару на відповідність його якості вимогам п. 2.1 Договору, протягом 10-ти банківських днів з моменту підписання сторонами Додаткової угоди (п. 4.3) та акта визначення кінцевої ціни (п. 4.7), виходячи з остаточної ціни на Товар відповідно до п. 4.6 Договору (п.п. 5.1-5.2 Договору).

На виконання умов Договору Позивачем було поставлено Відповідачу товар у кількості 343,930 тон на загальну суму 687 860,00 грн, що підтверджується накладними №11 від 10.09.2014р. на суму 66 660,00 грн, №12 від 11.09.2014р. на суму 59 440,00 грн, №13 від 12.09.2014р. на суму 197 320,00 грн, №14 від 14.09.2014р. на суму 123 560,00 грн, №15 від 17.09.2014р. на суму 104 900,00 грн, №16 від 18.09.2014р. на суму 69 620,00 грн, №17 від 19.09.2014р. на суму 66 360,00 грн. Товар отриманий представником Відповідача ОСОБА_5, який діяв на підставі довіреності № 4917 від 10.09.2014р., що останнім не спростовано.

Відповідно до умов договору та додаткових угод 18.11.2014р. між сторонами підписаний акт переоцінки насіння соняшнику №1, згідно із яким вартість поставленого товару в кількості 33,330 тон після переоцінки складає 175 406,79 грн. Для оплати такої суми Позивачем наданий Відповідачу рахунок №10 від 20.11.2014р.

Згідно виписки по рахунку за період з 20.11.2014р. по 21.11.2014р. Відповідачем на виконання умов Договору сплачено Позивачу 96 606 грн 79 коп.

02.02.2015р. між сторонами підписаний акт переоцінки насіння соняшнику, згідно із яким вартість поставленого товару в кількості 310,600 тон після переоцінки складає 2 210 874,34 грн. З урахуванням раніше проведених оплат 1 589 674,24 грн, про що Позивачем виставлений рахунок фактура №1 від 03.02.2015р. та повторно з причин несплати такого рахунку ще й рахунок №4 від 17.03.2015р. на суму 1 589 674 грн 24 коп, який також не оплачений.

З врахуванням актів про переоцінку соняшнику всього поставлено товару на суму 175406,79 грн (а.с.20) + 2210874,24 грн (а.с.23) = 2 386281,03 грн.

Оплата здійснена 15.09.2014р. та 20.11.2014р. на загальну суму 796 606,79 грн (а.с.31,32), заборгованість становить 1 589 674,24 грн, що підтверджується актом звіряння розрахунків на 31.08.2015р. (а.с.41) та не спростовано відповідачем.

18.02.2015р. та 14.09.2015р. Позивач звертався до Відповідача із листами-претензіями про сплату боргу у сумі 1 589 674 грн 24 коп.

Претензії залишились без відповіді, борг не сплачений, що і стало підставою для звернення із позовом.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ст. 193 Господарського кодексу України).

Враховуючи викладене, а також те, що строк оплати отриманого товару відповідно до п. 5.2. Договору є таким, що настав 12.02.2015р., втім Відповідач у повному обсязі за отриманий товар так і не розрахувався, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про стягнення з Відповідача заборгованості у сумі 1 589 674,24 грн. При цьому, доводи Відповідача щодо невірного визначення Позивачем строку виникнення заборгованості не приймаються колегією суддів до уваги, бо договором не визначено поняття банківський день, а надання/отримання документів, передбачених п.п. 3.8., 3.9. Договору, не спростовує факту отримання товару та не може бути відкладальною умовою для його оплати. Відповідачем не зауважувалося при прийнятті товару на відсутності документів та не застосовані приписи ст. 666 Цивільного кодексу України.

У відповідності зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

3% річних за заявлений період з 13.02.2015р. по 30.11.2015р. становлять 38 152,18 грн, інфляційні втрати за період з лютого по жовтень 2015 року 561 647,58 грн, проте правомірно стягнуті судом в межах суми заявлених позовних вимог в цій частині 473 722,61 грн.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд першої інстанції правомірно стягнув з Відповідача борг за поставлений та неоплачений товар у сумі 1 589 674,24 грн, інфляційні втрати - 473 722,61 грн та 3% річних 38 152,18 грн. Будь-яких порушень норм матеріального права апеляційний суд не вбачає.

В силу ст. 625 Цивільного кодексу України та роз`яснень, викладених в п.3.3. пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", на суму інфляційних нарахувань не нараховуються проценти.

Таким чином, заявлені Позивачем вимоги про стягнення з Відповідача 3% річних, нарахованих на суму інфляційних втрат, - 11 369 грн 34 коп задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, підстав для скасування чи зміни рішення суду відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України не вбачається, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Кіровоградської області - без змін.

Судові витрати по апеляційній скарзі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 акціонерного товариства "Креатив", м. Кіровоград на рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.02.2016р. у справі №912/200/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.02.2016р. у справі №912/200/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з часу її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку з дати її прийняття.

Повний текст постанови складений 29.07.2016р.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.А. Сизько

Суддя І.Л. Кузнецова