ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.07.2016 р. Справа№ 914/1752/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Доля», м. Львів;

до відповідача-1: Львівської міської ради, м. Львів;

до відповідача-2: Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів;

про передачу обєкта оренди.

Суддя Коссак С.М.

При секретарі Сало О.А.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю від 25.07.2016р. № 25-07/16-1;

Від відповідача-1: ОСОБА_2 представник за довіреністю від 05.07.2016р. № 1104-вих-563;

Від відповідача-2: ОСОБА_3 представник за довіреністю від 15.02.2016р. № 2302-вих-19.

На розгляд господарського суду Львівської області 24.06.2016р. надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Доля» до Львівської міської ради та Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради про передачу обєкта оренди.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 29.06.2016р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 11.07.2016р.

З підстав зазначених в ухвалі суд від 11.07.2016р. розгляд справи відкладено на 18.07.2016р, а 18.07.2016р. на 25.07.2016р.

25.07.2016р. позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог (вх.№3762/16), а саме: про визнання незаконною та скасувати ухвалу Львівської міської ради від 29.01.2015р. № 4285, визнати недійсним Договір оренди № С-9707 від 24.07.2015р. між ТзОВ «Доля» та управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради і застосувати наслідки недійсності правочинів.

Суд, заслухавши в судовому засіданні 25.07.2016р. пояснення представників сторін, приходить до висновку, що дана заяву про збільшення позовних вимог підлягає поверненню виходячи з такого.

Відповідно до п. 3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

У поданій заяві про збільшення додано дві вимоги немайнового характеру визнання незаконною та скасувати ухвалу Львівської міської ради від 29.01.2015р. № 4285 та визнати недійсним Договір оренди № С-9707 від 24.07.2015р. між ТзОВ «Доля» та управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради і одну майнового характеру - застосувати наслідки недійсності правочинів.

Відповідно до п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення. При цьому питання щодо повернення зайво сплаченої суми судового збору у зв'язку із зменшенням позовних вимог вирішується господарським судом на загальних підставах і в порядку, визначеному законодавством. Якщо ж до заяви про збільшення розміру позовних вимог не додано доказів сплати суми судового збору у встановленому порядку та розмірі (з урахуванням такого збільшення), то відповідна заява повертається господарським судом на підставі пункту 4 частини першої статті 63 ГПК, а у разі якщо відповідні недоліки виявлено після прийняття господарським судом заяви про збільшення розміру позовних вимог, суд стягує несплачені в установленому порядку та розмірі суми судового збору за результатами розгляду справи на підставі статті 49 ГПК.

Однак, позивачем до даної заяви долучено докази сплату тільки судового збору в сумі 1 378,00 грн. (за одну вимогу), що підтверджується квитанцією № 0.0.590181351.1 від 25.07.2016р.

Крім цього, розглянувши зміст заяви про збільшення позовних вимог, суд не розцінює її як збільшення позовних вимог.

Фактично, як зазначено у п. 3.11. згаданої вище постанови, йдеться про подання іншого позову. У поданій позивачем заяві зазначається новий предмет позову (визнання незаконною та скасувати ухвалу Львівської міської ради від 29.01.2015р. № 4285,визнати недійсним Договір оренди і застосувати наслідки недійсності правочинів.), і відповідно нові підстави позову, якими він обґрунтовує свої вимоги.

Також суд зазначає, що відповідно 3.12. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні 11.07.2016р. суд перейшов до розгляду справи по суті (протокол судового засідання від 11.07.2016р.)

Відповідно до п. 3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» недодержання вимог ст.ст. 54, 56 та п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені ст. 63 ГПК України.

З врахуванням вищенаведеного та що позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, заява про збільшення позовних вимог (вх. № 3762/16 від 25.07.2016р.), не відповідає правовій суті, а тому підлягає поверненню без розгляду відповідно до п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Виходячи з того, що позивачем не подано належних доказів сплати судового збору, заява про збільшення позовних вимог підлягає поверненню без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.57, п. 4, ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Доля» про збільшення позовних вимог (вх. № 3762/16 від 25.07.2016р. та додані до неї документи - без розгляду.

Додатки (для позивача): заява з доданими до неї документи на 11 аркушах.

Суддя Коссак С.М.