ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2016 р. Справа № 925/550/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Ткаченку А.О., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача ОСОБА_2 за довіреністю, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агропром-В» про стягнення 42 000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_3 звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агропром-В» (далі відповідач) про стягнення, на підставі договору про надання юридичних послуг та правової допомоги № 1/48 від 02.01.2015 року, 42 000 грн. боргу.

Представник позивача в засіданні суду позов з підстав і в розмірі, викладених в позовній заяві, підтримав і просив суд задовольнити повністю.

Відповідач подав письмовий відзив на позов за вх. № 12490/16, яким проти позову заперечував з мотивів відсутності діях відповідача вини, несплату позивачу заборгованості пояснив відсутністю коштів на ліквідаційному рахунку товариства. Представник відповідача в засіданні суду позов не визнав і просив суд в його задоволенні позивачу відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Згідно з ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позовні вимоги задовольняє повністю з наступних підстав.

02.01.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Агропром-В», як замовником, та субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1, як виконавцем, було укладено Договір про надання юридичних послуг та правової допомоги № 1/48 (далі - Договір), відповідно до умов якого виконавець надає замовнику визначені цим Договором юридичні послуги та правову допомогу повязану із формуванням та наповненням ліквідаційної маси замовника як банкрута в межах справи Господарського суду Черкаської області № 925/78/14, стягненням дебіторської заборгованості, тощо. (а.с.11-12).

У договорі сторони домовились, зокрема, про наступне:

строк надання послуг розпочинається з дати підписання Договору та закінчується до 02.09.2015 року. У випадку продовження строку ліквідаційної процедури замовника, строк дії даного Договору автоматично продовжується до закінчення строку ліквідаційної процедури, що буде встановлений ухвалою суду в справі № 925/78/14 (п. 2.2 Договору);

підтвердженням факту надання послуг (виконання робіт) по даному Договору є відповідний акт приймання-передачі, що підписується сторонами (п. 2.3 Договору);

за надані послуги замовник виплачує виконавцеві винагороду в розмірі 3 (три) тисячі гривень 00 коп. в місяць; замовник здійснює оплату за цим Договором щомісячно, але не раніше дня підписання сторонами акту приймання-передачі послуг (п.п. 4.1, 5.1 Договору);

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до його повного виконання сторонами (п.8.1 Договору).

Субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1 на виконання зобовязань за Договором були надані, а відповідачем прийняті обумовлені Договором юридичні послуги на загальну суму 42 000 грн., що підтверджується Актом приймання передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 04.05.2016 року (а.с.13). Вказаний акт підписаний сторонами.

05.05.2016 року позивач направив відповідачу вимогу про сплату коштів, у якій просив протягом семи днів перерахувати кошти в розмірі 42 000 грн., як винагороду за надані юридичні послуги, однак, відповідач вмотивованої відповіді на вказану вимогу не надав, кошти не сплатив.

18.05.2016 року між субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1 (надалі іменується сторона 1), та субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_3 (надалі іменується сторона 2) було укладено договір про заміну кредитора у зобовязані (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України), згідно п.п.1.1, 2.1 якого, сторона 1 відступив на користь сторони 2 право вимоги виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Агропром -В» (вул. Кірова, буд.26-А, м. Ватутіне, Черкаська обл., 20250, ), надалі іменується «Боржник», зобовязання щодо сплати розміру грошової винагороди в сумі 42 (сорок дві) тисячі гривень 00 копійок. як винагороду згідно договору про надання юридичних послуг та правової допомоги №1/48 від 02.01.2015 року, що укладений між стороно 1 та боржником та акту від 04.05.2016 року приймання передачі наданих послугу (виконаних робіт) до договору про надання юридичних послуг та правової допомоги №1/48 від 02.01.2015 року; за цим договором сторона 2 одержує право замість сторони 1 вимагати від боржника сплати грошової суми в розміри визначеному п.1 даного договору, в тому числі, але не виключно в судовому порядку (а.с.15).

На виконання умов договору про заміну кредитора у зобовязані за актом приймання передачі від 18.05.2016 року новому кредитору було передано всі документи, що засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (а.с.16).

18.05.2016 року субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1, як педербачено п. 2.2 договору про заміну кредитора у зобовязані, повідомив товариство з обмеженою відповідальністю «Агропром-В» про заміну кредитора.

Положеннями ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Частиною 1 ст. 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ст.517 ЦК України).

Таким чином, за Договором про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст. 512-519 ЦК України) від 18.05.2016 року до нового кредитора - субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_3 перейшло право вимоги за Договором про надання юридичних послуг та правової допомоги №1/48 від 02.01.2015 року на загальну суму 42 000 грн.

Відповідач в порушення умов Договору надані юридичні послуги вчасно та в повному обсязі не оплатив, у звязку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 42 000 грн.

Вищеназвані документи долучені до матеріалів справи в якості письмових доказів.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із Договорів про надання юридичних послуг та правової допомоги №1/48 від 02.01.2015 року, про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст. 512-519 ЦК України) від 18.05.2016 року, вимоги позивача і заперечення відповідача витікають із прав і обовязків сторін за цими договорами.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобовязань послуг, загальні положення про послуги главою 63, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобовязання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України, правові наслідки порушення зобовязання, відповідальність за порушення зобовязання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903, ч. 1 ст. 905 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором; якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором; строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Наявність і розмір спірної заборгованості у розмірі 42 000 грн. позивачем підтверджені поданими доказами, відповідачем допустимими доказами не спростовані, тому ця заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

З огляду на викладені обставини справи та наведені норми законодавства суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем належними і допустимими доказами не спростовані, тому позов суд задовольняє повністю, а заперечення відповідача відхиляє як безпідставні.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, що п. 4.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 21.02.2013 року визначено, що у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору, у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в доход Державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України у розмірі, визначеному згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня того календарного року, в якому відповідна заява або скарга подавалася до суду.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет» від 25.12.2015 № 928-VIII визначено, що станом на 01.01.2016 року мінімальна заробітна плата становила 1378,00 грн.

Предметом розгляду справи є стягнення з відповідача 42 000 грн. Таким чином до державного бюджету України мав бути сплачений судовий збір у розмірі 1 378 грн.

Враховуючи, що відповідач не звільнений від сплати судового збору, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378 грн., відповідно до статті 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача та стягується в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агропром-В», місцезнаходження: 20250, Черкаська область, Черкаський район, м. Ватутіне, вул. Кірова, 26-А, на користь субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_3, місцезнаходження: 20500, Черкаська обл., смт. Катеринопіль, вул. Канєвського, 6-А, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 - 42 000 грн. боргу.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агропром-В», місцезнаходження: 20250, Черкаська область, Черкаський район, м. Ватутіне, вул. Кірова, 26-А, в доход Державного бюджету України через державну податкову інспекцію у м.Черкаси Головного управління ДФС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси) для зарахування на реєстраційний рахунок №3002, отримувач - УДКСУ у м. Черкаси, код - 38031150, банк - ГУДКСУ у Черкаській області, МФО - 854018, код бюджетної класифікації 22030101, 1378 грн. судового збору за розгляд справи в Господарському суді Черкаської області.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 28.07.2016 року.

Суддя В.М. Грачов