РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2016Справа №910/31304/15
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Мірасол"

про стягнення 1 268 114,79 дол. США

Представники сторін:

від позивача: Шалашова В.І. - представник за довіреністю № 342 від 21.12.2015 року;

від відповідача: Христич О.В. - представник за довіреністю № б/н від 19.02.2016 року.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Мірасол" про стягнення 1 268 114,79 дол. США.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.05.2013 року між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Синонім" (назва змінена на товариство з обмеженою відповідальністю "Мірасол") укладено кредитний договір № 0524/01 від 24.05.2013 року (відновлювальна лінія, юридична особа), відповідно до п. 1.1. умов якого банк надає позичальнику відновлювальну кредитну лінію і надає йому кредити, ліміт заборгованості за якими у сумі не перевищує 116 000,00 доларів США на поповнення обігових коштів зі сплатою 11% річних.

Додатковим договором від 29.08.2013 року до договору № 0524/01 від 24.05.2013 року збільшено ліміт заборгованості до 2 055 000,00 дол. США.

Додатковим договором від 30.10.2013 року до договору № 0524/01 від 24.05.2013 року сторони зменшили ліміт заборгованості до 1 460 000,00 дол. США та продовжити строк кредитного договору до 21.11.2014 року.

Додатковим договором від 29.11.2013 року до договору № 0524/01 від 24.05.2013 року сторони виклали кредитний договір, змінивши його назву, в новій редакції та визначили ліміт в межах 3 160 000,00 дол. США та змінили строк користування.

Договором про внесення змін та доповнень від 03.03.2014 року до договору № 0524/01 від 24.05.2013 року змінено п. 3.1 розділу 1 в частині строку кредитної операції до 31.03.2013 року включно.

В порушення умов договору та норм чинного законодавства, відповідач не виконує свої зобов'язання, у зв'язку з чим у останнього станом на 01.12.2015 року утворилась прострочена заборгованість по кредиту у сумі 1 115 000,00 дол. США та прострочена заборгованість за процентами у сумі 153 114,79 дол. США.

У зв'язку з вищезазначеним, позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 1 268 114,79 дол. США.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.12.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 11.01.2016 року.

11.01.2016 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав пояснення по справі.

У судове засідання з'явились представники сторін. Представник відповідача не виконав вимоги ухвали суду від 15.12.2015 року. Суд оглянув надані представником позивача оригінали документів.

У судовому засіданні 11.01.2016 року оголошена перерва до 02.02.2016 року.

Представники сторін в судове засідання 02.02.2016 року не з'явилися, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 11.01.2016 року але 02.02.2016 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва сторони подали клопотання про відкладення розгляду справи та клопотання про продовження строку розгляду справи.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 02.02.2016 року розгляд справи відкладено на 22.02.2016 року.

22.02.2016 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи та подав клопотання про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів.

Представник відповідача не заперечував проти даних клопотань.

Суд задовольнив клопотання про продовження строку розгляду справи на п'ятнадцять днів.

У судовому засіданні 22.02.2016 року оголошена перерва до 15.03.2016 року.

09.03.2016 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав пояснення по справі.

15.03.2016 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав клопотання про призначення судової експертизи.

У судове засідання 15.03.2016 року з'явились представники сторін.

Представник відповідача підтримав клопотання про призначення судової експертизи.

Представник позивача проти клопотання про призначення судової експертизи заперечував.

У судовому засіданні 15.03.2016 року оголошена перерва до 22.03.2016 року для надання відповідачем контр-розрахунку по справі.

15.03.2016 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав клопотання про призначення судової експертизи.

22.03.2016 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав заяву про збільшення розміру позовних.

У судове засідання з'явились представники сторін, представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача не заперечував проти даного клопотання.

У судовому засіданні 22.03.2016 року оголошена перерва до 11.04.2016 року.

08.04.2016 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі.

У судове засідання 11.04.2016 року з'явились представники сторін. Представник відповідача підтримав клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи№ 910/6167/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Мірасол" до публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" про визнання договору недійсним.

Представник позивача заперечував проти даного клопотання.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 11.04.2016 року зупинено провадження у справі № 910/31304/15 до розгляду господарським судом міста Києва справи № 910/6167/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Мірасол" до публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" про визнання п. 8.4. кредитного договору № 0524/01 від 24 травня 2013 року недійсним.

07.06.2016 року до загального відділу діловодства господарського суду м. Києва від публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" надійшла заява про поновлення провадження у справі та копія ухвали господарського суду м. Києва від 18.05.2016 року у справі №910/6167/16.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 10.06.2016 року поновлено провадження у справі та розгляд справи призначено на 05.07.2016 року.

14.06.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав клопотання про залучення третьої особи.

01.07.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи.

05.07.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав заяву про залучення до участі у справу третіх осіб.

Представник позивача в судове засідання 05.07.2016 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 10.06.2016 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 016.

Представник відповідача підтримав подане клопотання про залучення третіх осіб, не заперечував проти клопотань позивача про залучення третіх осіб, клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 05.07.2016 року розгляд справи відкладено на 19.07.2016 року.

У судове засідання 19.07.2016 року з'явились представники сторін.

Представник позивача підтримав подане клопотання про залучення третьої особи.

Представник відповідача заперечував проти клопотання.

Суд відмовив у задоволені клопотання про залучення третьої особи.

Представник відповідача підтримав подане клопотання про залучення третіх осіб.

Представник позивача заперечував проти клопотання.

Суд відмовив у задоволені клопотання про залучення третіх осіб.

Суд відмовив у задоволені клопотання відповідача про призначення судової експертизи.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Відповідно до поданої заяви від 21.03.2016 року за № 222/11 позивач збільшив позовні вимоги в частині стягнення простроченої заборгованості по кредиту у сумі 1 115 000,00 дол. США та простроченої заборгованості за процентами у сумі 189 335,06 дол. США. В той же час вказаною заявою позивач просить стягнути також 3 % річних за несвоєчасну оплату кредиту у сумі 32 330,74 дол. США, 3 % річних за несвоєчасну оплату процентів у сумі 4 150,69 дол. США, пеню за несвоєчасну оплату кредиту у сумі 247 823,96 дол. США, пеню за несвоєчасну оплату процентів у сумі 34 087,38 дол. США.

У відповідності до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Як вбачається з заяви про збільшення позовних вимог, позивачем крім збільшення позовних вимог заявлено дві нові вимоги, а саме: щодо стягнення трьох процентів річних та пені.

У зв'язку з чим, судом не приймається дана заява в частині нових вимог.

В іншій частині подана позивачем заява про збільшення позовних вимог приймається до розгляду, позовні вимоги розглядаються з урахуванням поданої заяви.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

24.05.2013 року між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Синонім" (назва змінена на товариство з обмеженою відповідальністю "Мірасол") укладено кредитний договір № 0524/01 від 24.05.2013 року (відновлювальна лінія, юридична особа), відповідно до п. 1.1. умов якого банк надає позичальнику відновлювальну кредитну лінію і надає йому кредити, ліміт заборгованості за якими у сумі не перевищує 116 000,00 доларів США на поповнення обігових коштів зі сплатою 11% річних.

Відповідно до постанови правління НБУ від 23.12.2014 року № 838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.12.2014 року № 158 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Додатковим договором від 29.08.2013 року до договору № 0524/01 від 24.05.2013 року збільшено ліміт заборгованості до 2 055 000,00 дол. США.

Додатковим договором від 30.10.2013 року до договору № 0524/01 від 24.05.2013 року сторони зменшили ліміт заборгованості до 1 460 000,00 дол. США та продовжити строк кредитного договору до 21.11.2014 року.

Додатковим договором від 29.11.2013 року до договору № 0524/01 від 24.05.2013 року сторони виклали кредитний договір, змінивши його назву, в новій редакції та визначили ліміт в межах 3 160 000,00 дол. США та змінили строк користування.

Відповідно додаткового договору від 29.11.2013 року позичальнику відкрито відповідно до п. 3.1. розділу 1 ліміт кредитної лінії 1 460 000,00 дол. США, процентна ставка 11% річних в валюті дол. США та строк дії кредитної операції 21.11.2014 року включно та відповідно до п. 3.2. розділу 1 ліміт кредитної лінії 1 700 000,00 дол. США, процентна ставка 11,5% річних в валюті дол. США та строк дії кредитної операції 21.11.2016 року включно.

В подальшому договором про внесення змін та доповнень від 03.03.2014 року до договору № 0524/01 від 24.05.2013 року змінено п. 3.1 розділу 1 в частині строку кредитної операції до 31.03.2013 року включно.

Банк виконав свої зобов'язання за договором та надав відповідачеві кошти, що відповідачем не заперечується Вказане підтверджується виписками по особовому рахунку відповідача.

У відповідності до положень ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Додатковим договором від 29.11.2013 року визначено предмет договору - відповідно до умов договору банк зобов'язується здійснити за заявою клієнта кредитну операцію, а клієнт зобов'язується прийняти кредитну операцію та належним чином виконати основне зобов'язання в повному обсязі, в тому числі сплатити плату за кредитну операцію та виконати інші зобов'язання, що встановлені в договорі у зв'язку із здійсненням кредитної операції. Кількість кредитних операцій, що надаються за договором, не обмежена.

Порядок плати за здійснення кредитної операції врегульований статтею 6 договору в редакції додаткового договору від 29.11.2013 року.

Згідно п. 6.1. договору (в редакції додаткового договору від 29.11.2013 року) банк здійснює кредитні операції за плату, що має бути сплачена банку в порядку та на умовах договору.

Згідно п. 6.2 договору (в редакції додаткового договору від 29.11.2013 року) сума процентів, що підлягають сплаті, нараховується щоденно на фактичну суму заборгованості клієнта за кредитом станом на кінець кожного дня і за фактичну календарну кількість днів користування кредитом з дня надання кредиту (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за кредитом не враховуючи цей день), якщо інше не передбачено учасниками договору. Нарахування процентів в останній робочий день календарного місяця здійснюється також в останні календарні дні цього ж календарного місяця, що є робочими днями. Нарахування процентів в перший робочий день календарного місяця здійснюється також за перші календарні дні цього ж календарного місяця що не є робочими днями. Нарахування процентів здійснюється із розрахунку фактичної кількості днів у році та фактичної кількості днів у місяці.

Нараховані проценти сплачуються клієнтом у валюті кредиту щомісячно в останній робочий день календарного місяця та останній робочий день повного погашення кредиту. Нараховані проценти за користування овердрафтом сплачуються клієнтом у валюті овердрафту щомісячно не пізніше 5 числа календарного місяця наступного за місяцем їх нарахування та в день повного погашення овердрафту.

У разі несвоєчасного повернення кредиту клієнт зобов'язаний протягом усього терміну до повного погашення кредиту сплачувати банку проценти в розмірі і в порядку, встановленого договором, якщо інше не передбачено умовами договору.

Судом встановлено, що в порушення умов договору та норм чинного законодавства України, позичальник не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 18.03.2016 року утворилась заборгованість в частині простроченої заборгованості по кредиту у сумі 1 115 000,00 дол. США та простроченої заборгованості за процентами у сумі 189 335,06 дол. США.

Відповідно до п. 7.1 договору (в редакції додаткового договору від 29.11.2013 року) клієнт зобов'язаний в порядку, обумовленому договором, виконати основне зобов'язання в повному обсязі до закінчення строку основного зобов'язання включно, а у випадку настання негативної обставини достроково.

П. 8.9. договору (в редакції додаткового договору від 29.11.2013 року) встановлює черговість зарахування сум платежів.

Негативні наслідки та обставини передбачені розділом 10 договору (в редакції додаткового договору від 29.11.2013 року).

Відповідно до п. 15.1 договору (в редакції додаткового договору від 29.11.2013 року) клієнт зобов'язаний виконати основне зобов'язання у строки (в тому числі достроково), у порядку та відповідно до умов договору, клієнт зобов'язаний повернути всі грошові кошти сплачені банком за документарним інструментом та/або у зв'язку з ним, незалежно відбудь-яких обставин та умов, що можуть виникнути.

20.04.2015 року за вих. 1103/11 позивач відправив відповідачеві вимогу щодо сплати заборгованості. Вказане підтверджується реєстром цінних поштових відправлень за 20.04.2015 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Враховуючи вищезазначене, станом на 18.03.2016 року прострочена заборгованість по кредиту у сумі 1 115 000,00 дол. США та прострочена заборгованість за процентами у сумі 189 335,06 дол. США. позичальника перед банком належним чином доведена, документально підтверджена та позичальником не спростована.

Щодо посилання відповідача на зарахування зустрічних однорідних вимог (заява відповідача від 21.12.2015 року за № 21-12/15-01) та припинення зобов'язання на суму 140 173,79 дол. США суд зазначає, що відповідно до п. 8.4. договору (в редакції додаткового договору від 29.11.2013 року) передбачено, що клієнт не може припиняти свої зобов'язання за договором шляхом зарахування своїх вимог до банку. Також в п. 8 ч. 2 ст. 46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», передбачено, забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. Таким чином, відповідачем не надано належних доказів та доводів щодо можливості зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. Судом враховано, що при поданні позовної заяви позивачем сплачено максимальну суму судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.32, ч.1 ст. 33, ч.2 ст. 35, ст. 44, ч. 5 ст. 49 ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Мірасол" (03150, м. Київ, вул.. Червоноармійська, будинок 114; ідентифікаційний код: 30310317) на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк" Актив-Банк" (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 3, ідентифікаційний код 26253000) прострочену заборгованості по кредиту у сумі 1 115 000 (один мільйон сто п'ятнадцять тисяч) доларів США 00 центів, прострочену заборгованість за процентами у сумі 189 335 (сто вісімдесят дев'ять тисяч триста тридцять п'ять) доларів США 06 центів та судовий збір в розмірі 182 700 (сто вісімдесят дві тисячі сімсот) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 01.08.2016 року.

Суддя С.М.Мудрий