ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

28.07.2016 Справа № 917/37/16

Суддя Іваницький О.Т. розглянувши заяву Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби (вх. канцелярії суду №8807 від 15.07.2016р.) про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Полтавської області від 22.03.2016р. по справі №917/37/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрологістика", вул. Боротьби 6, м. Харків, 61044

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод", вул. Будька 45 А, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300

про стягнення 104428,71 грн.

Представники:

від заявника ВДВС: представник не з"явився

від стягувача: ОСОБА_1 директор

від боржника: ОСОБА_2 дов. №1 від 30.03.2016р.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається заява Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби (вх. канцелярії суду №8807 від 15.07.2016р.) про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Полтавської області від 22.03.2016р. по справі №917/37/16.

Представник заявника в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час його проведення був повідомлений належним чином (поштове повідомлення про вручення ухвали суду в матеріалах справи).

Розглянувши матеріали заяви та справи, оцінивши надані докази, суд встановив:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 22.03.2016 р. у справі №917/37/16 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрологістика" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод" задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод" 104428,71 грн. заборгованості за Договором перевезення вантажів №010814-02 від 01.08.2014 року, із яких: основний борг - 101 818,08 грн., 3% річних в розмірі 834,12 грн., інфляційні втрати 1776,51 грн. ( відповідно до заяви про збільшення розміру позовних вимог від 29.02.2016р.).

11.04.2016 року господарським судом Полтавської області на виконання рішення господарського суду Полтавської області від 29.03.2016р. по справі № 917/37/16 було видано відповідний наказ.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.05.2016р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод" залишено без задоволення. Рішення господарського суду Полтавської області від 22.03.2016р. по справі №917/37/16 залишено без змін.

28.04.2016р. постановою Гадяцького районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області відкрито виконавче провадження №50970566 з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області № 917/37/16 від 11.04.2016 про стягнення з ТОВ "Лозівський молочний завод" на користь ТОВ "Агрологістика Україна" заборгованість за Договором перевезення вантажів №010814-02 від 01.08.2014 року в розмірі 104 428,71 грн. із яких: основний борг - 101 818,08 грн., 3% річних в розмірі 834,12 грн., інфляційні втрати 1776,51 грн., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 1566,43 грн.

Постановою державного виконавця відділу від 21.06.2016 відкладено провадження виконавчих дій до 01.07.2016 у зв'язку з неотриманням боржником постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно постанови заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби від 13.06.2016 року виконавче провадження передано до ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області.

До відділу 05.07.2016 надійшла заява ТОВ "Лозівський молочний завод" № 650 від 05.07.2016 про розстрочку виконання рішення суду.

Підставою для звернення з даною заявою є скорочення об'ємів виробництва продукції, відсутність ринку збуту та введення Російською Федерацією, на ринок якої протягом останніх 10 років відбувався експорт продуктів, продуктового ембарго, що призвело до складного фінансового становища.

Також, боржником вживаються дії спрямовані на виконання рішення суду, що підтверджується сплатою коштів в сумі 13 250,00 грн. згідно платіжного доручення №776 від 05.07.2016.

Згідно ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Накладення арешту на кошти боржника унеможливить своєчасну виплату підприємством заробітної плати, податків та зборів, оплату комунальних послуг.

Згідно ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

При розгляді заяви боржника (відповідача) суд виходить з наступного:

Згідно з п. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

В розумінні змісту вказаної норми процесуального закону розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі, а підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 р. у пункті 7.2. Постанови "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Приписи статті 121 Господарського процесуального кодексу України не обмежують господарський суд будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Отже, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач перебуває в тяжкому фінансовому стані, одномоментне стягнення суми боргу зумовить неможливість своєчасної виплати заробітної плати працівникам, сплати податків та зборів.

Також при розгляді заяви суд враховує, що основним видом діяльності відповідача переробка молока, виробництво масло та сиру. Об"єми виробництва даної продукції скоротилися в зв"язку з відсутністю ринку збуту до Російської Федерації

Враховуючи викладені в заяві обставини та пояснення представника боржника, суд дійшов висновку про наявність у даному випадку виключних обставин, які є підставою для надання розстрочки виконання рішення суду, оскільки відповідач на даний час неспроможний виконати рішення суду разовим платежем з об'єктивних причин.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про задоволення заяви Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби про розстрочку виконання рішення суду від 22.03.2016рр. по справі №917/37/16, згідно графіку :

- 29.07.2016р. включно - 35331,67;

- 26.07.2016р. включно - 35331,67;

- 30.09.2016р. включно - 35331,80.

Ухвала про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміну способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови підлягає виконанню на підставі пункту 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", тому відповідний наказ у такому випадку не видається ( п.7.8 Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 року).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального Кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Заяву Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби (вх. канцелярії суду №8807 від 15.07.2016р.) про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Полтавської області від 22.03.2016р. по справі №917/37/16 - з а д о в о л ь н и т и.

2. Розстрочити виконання рішення господарського суду Полтавської області від 22.03.2016р. по справі №917/37/16 за наступним графіком:

- 29.07.2016р. включно - 35331,67 грн.;

- 26.07.2016р. включно - 35331,67 грн.;

- 30.09.2016р. включно - 35331,80 грн.

Ухвала набирає законної сили 28.07.2016 року та може бути пред'явлена до виконання державному виконавцю до 28.07.2017 року.

Суддя Іваницький О.Т.