ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2016 р.Справа № 922/1696/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Інте Т.В.

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "ВП Роганський м'ясокомбінат", м. Харків
до ТОВ "Консульт Плюс", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників сторін:

позивач - ОСОБА_1, дов. б/н від 08.06.16 р.;

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ТОВ "ВП Роганський м'ясокомбінат", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача - ТОВ "Консульт Плюс" заборгованість в сумі 338433,30 грн. та судовий збір в сумі 5076,52 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем його грошових зобов'язань за договором про надання посередницьких послуг № 2771/1/2016 від 01.01.16 р.

Представник позивача в судовому засіданні 25.07.16 р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги суду не виконав, письмовий відзив не надав, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за наявними у позовній заяві матеріалами.

Враховуючи викладене, суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку ст. 75 ГПК України.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м'ясокомбінат" (позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Консульт Плюс" (відповідач, замовник) було укладено договір про надання посередницьких послуг № 2771/1/2016 від 01.01.2016 року, (далі - договір, а.с. 11), відповідно до умов якого, позивач зобов'язався надати послуги відповідачу щодо пошуку останньому постачальників сировини, а відповідач зобов'язався оплачувати послуги позивача у розмірі, в порядку та строки, визначені в цьому договорі.

Відповідно до п. 1.2 договору, підтвердження надання послуг за цим договором є акт виконаних робіт, який складається сторонами щоквартально.

На виконання умов договору, позивач в першому кварталі 2016 року надав відповідачу послуги щодо пошуку останньому постачальників сировини, що підтверджується актом виконаних робіт № 125 від 31.03.2016 року на суму 383343,00 грн. (а.с. 14), який був підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Згідно з п. 4.1 договору, за надання послуг за цим договором замовник сплачує виконавцеві плату у розмірі 1% (один процент) від реалізованого товару замовника, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця після підписання сторонами акту виконаних робіт, у строк, що не перевищує 2 (два) календарні дні.

14.04.16 р. відповідач частково оплатив вищезазначений акт на суму 44909,70 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків (а.с. 13), який був підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств. Вартість неоплачених відповідачем послуг за спірним договором склала 338433,30 грн.

Намагаючись вирішити питання мирним шляхом, 18.04.2016 року позивач направив на адресу відповідачу претензію про сплату заборгованості № 170/1 від 18.04.2016 р. (а.с. 15).

Проте, відповідач ніяким чином на вказану претензію не відреагував, свої зобов'язання з оплати наданих позивачем послуг не виконав, що і стало причиною для звернення з даним позовом до господарського суду Харківської області.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У разі якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 4.1 договору, за надання послуг за цим договором замовник сплачує виконавцеві плату у розмірі 1% (один процент) від реалізованого товару замовника, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця після підписання сторонами акту виконаних робіт, у строк, що не перевищує 2 (два) календарні дні.

Станом на момент розгляду справи, відповідач заборгованість в сумі 338433,30 грн. не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу чи підтверджували б оплату заборгованості.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що з 03.04.16 р. прострочив виконання зобов'язання з оплати наданих позивачем послуг за спірним договором.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 338433,30 грн. заборгованості, належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України, відповідно до приписів якої, при задоволенні позову - витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Консульт Плюс" (, 61172, м. Харків, вул. Роганська, 151) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м'ясокомбінат" (, 61172, м. Харків, вул. Роганська, 151) заборгованість в сумі 338433,30 грн. та судовий збір в сумі 5076,52 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28.07.2016 р.

Суддя ОСОБА_2