РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2016Справа №910/9636/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПКП-А.І.С.Т."

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Гейт"

про стягнення 30000,00 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Донченко С.М. (довіреність б/н від 09.06.2016)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПКП-А.І.С.Т." (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Гейт" (відповідач) про стягнення 30 325,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов'язань за договором №0035 від 13.01.2016 в частині виконання робіт, у зв'язку з чим позивач просить стягнути: 30000,00 грн. - основного боргу та 325,48 грн. - пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2016 порушено провадження по справі № 910/9636/16 та призначено її до розгляду на 16.06.2016.

В судове засідання 16.06.2016 з'явився представник позивача та надав суду документи для долучення до матеріалів справи, клопотання про продовження строку розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2016 розгляд справи №910/9636/16 відкладено на 19.07.2016.

19.07.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні 19.07.2016, надав суду додаткові письмові пояснення по справі, надав пояснення щодо заяви про зменшення, просив суд її задовольнити.

У своїй заяві позивач просить суд стягнути з відповідача сум основного боргу у розмірі 30000,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи, що заява про зменшення позовних вимог, відповідає приписам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, остання прийнята господарським судом до розгляду, у зв'язку з чим, позовні вимоги розглядаються в її редакції та відповідно має місце нова ціна позову.

Представник позивача в судовому засіданні 19.07.2016 надав пояснення по суті позовних вимог, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити редакції заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання 19.07.2016 не з'явився, відзиву на позов та витребуваних судом документів не надав, про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до п.п. 3.9.1. п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи надсилались на юридичну адресу відповідача (вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), а відтак, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Ухвали суду від 27.05.2016, від 16.06.2016 були повернуті на адресу суду поштовим відділенням зв'язку з посиланням на відсутність адресата за даною адресою.

Відтак, відповідач був повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2016.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Водночас, судом, враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Враховуючи вищенаведене та те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, в судовому засіданні 19.07.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

13.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Гейт" (виконавець, відповідач) та Товариство з обмеженою відповідальністю "ПКП-А.І.С.Т." (замовник, позивач) було укладено договір № 0035 (надалі - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов'язується виготовити та провести монтаж металевих конструкцій по вул. В. Перспективна, 48, загальною вартістю 40 000 грн 00 коп., у т.ч. ПДВ 6 666 грн 67 коп. згідно технічної документації узгодженої з замовником.

Металопрокат згідно специфікації у кількості 11 тонн та електроди у кількості 175 кг та грунтівку 300 кг поставляються замовником. Продукція по договору, доставляється на будівельний майданчик замовника автотранспортом виконавця. Монтажно-складальні роботи на будівельному майданчику виконуються за допомогою автовишки та автокрана виконавця (п. 1.2., п. 1.3., п. 1.4.).

Пунктом 3.1. договору, розрахунки замовника з виконавцем виконуються в формі попередньої сплати в розмірі 50 % вартості замовлення до початку виготовлення в безготівкову виразі на розрахунковий рахунок виконавця. Остаточний розрахунок замовника перед виконавцем проводиться після повної поставки металоконструкцій на будівельний майданчик замовника для виконання монтажно-складальних робіт.

Термін виготовлення замовлення 20 (двадцять) днів від дня зарахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця, доставки всього металопрокату на територію виконавця та обов'язкового уточнення розмірів металевих конструкцій (п. 3.2. договору).

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2016. Якщо за один місяць до закінчення строку, вказаного в даному пункті, жодна зі сторін не надасть письмове повідомлення про розірвання даного договору, то договір автоматично продовжує свою дію на 1 рік за тих же умов (п. 7.1. договору).

На виконання умов договору, позивач 15.01.2016 перерахував відповідачу 20000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №348 від 15.01.2016.

01.02.2016 позивачем було перераховано відповідачу 10000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №373 від 01.02.2016.

Також на виконання п. 1.2. договору, позивач поставив відповідачу металопрокат, що підтверджується накладною на передачу матеріалів у виробництво замовнику №КА-0000011 від 11.03.2016 за договором №0035 від 13.01.2016.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що відповідачем в порушення визначених договором строків не виконано роботи з виготовлення металевих конструкцій, у зв'язку із чим, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 30000,00 грн. (в редакції заяви про зменшення позовних вимог).

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши умови укладеного між сторонами №0035 від 13.01.2016, суд дійшов висновку що зазначений договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

За умовами укладеного між сторонами договору, відповідач зобов'язався виконати позивачу роботи з виготовлення та проведення монтажу металевих конструкцій по вул. В. Перспективна, 48, загальною вартістю 40 000,00 грн.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Судом встановлено, що на виконання своїх зобов'язань за договором позивачем було перераховано відповідачеві 30000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №348 від 15.01.2016 на суму 20000,00 грн. та №373 від 01.02.2016 на суму 10000,00 грн. та банківськими виписками з рахунку позивача.

Згідно із накладною на передачу матеріалів у виробництво замовнику №КА-0000011 від 11.03.2016 за договором №0035 від 13.01.2016 позивачем здійснено поставку відповідачу металопрокату.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України).

У відповідності до пункту 3.2. договору, відповідач зобов'язався виготовити замовлення у термін 20 днів від дня зарахування коштів на розрахунковий рахунок відповідача та доставки всього металопрокату на територію виконавця та уточнення розмірів металевих конструкцій.

Також, позивачем надано вимоги до відповідача вих. №117-2 від 01.04.2016, вих. №128 від 08.07.2016 про виготовлення металевих конструкцій або повернення коштів у сумі 30000,00 грн.

Відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань роботи з виготовлення та проведення монтажу металевих конструкцій не виконав. Доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачем було належним чином доведено суду факт виконання умов договору щодо здійснення попередньої оплати відповідачеві вартості робіт в сумі 30000,00 грн.

Натомість, відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження виконання робіт за договором у строки встановлені пунктом 3.2. договору.

Згідно і ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Зі змісту статті 611 Цивільного кодексу України випливає, що відшкодування збитків є встановленим договором або законом правовим наслідком, що настає у разі порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Отже, враховуючи вищевикладене, у разі невиконання або неналежного виконання підрядником обов'язків за договором підряду замовник має право вимагати відшкодування збитків.

З огляду на вищенаведені норми законодавства та встановлений судом факт невиконання відповідачем зобов'язання щодо виконання робіт та у строки, передбачені договором, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача 30000,00 грн., що сплачені у вигляді передоплати по договору №0035 від 13.01.2016.

Враховуючи вищевстановлені обставини, вимога позивача про стягнення з відповідача 30000,00 грн. є правомірною та обґрунтованою, у зв'язку із чим підлягає задоволенню.

Підсумовуючи вищенаведене, суд задовольняє позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПКП-А.І.С.Т." до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Гейт" про стягнення 30000,00 грн. боргу.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Гейт" (04073, м. Київ, проспект Московський, будинок 9, офіс 39, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПКП-А.І.С.Т." (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, ж/м Комунар, будинок 5А, ) суму основного боргу у розмірі 30000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 25.07.2016.

Суддя С.О. Турчин