ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.07.2016р. Справа №905/972/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД», м.Донецьк,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецталь», м.Краматорськ,

про стягнення 455603,90 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 за дов.

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД», м.Донецьк звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецталь», м.Краматорськ про стягнення за договором №07853/13-ЛС від 15.11.2013р. 455603,90 грн, з яких 259097,97 грн заборгованість за поставлені, але своєчасно не сплачені нафтопродукти, 75383,61 грн пені, 4505,48 грн 3% річних, 116616,84 грн інфляційних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №07853/13-ЛС від 15.11.2013р. купівлі-продажу нафтопродуктів та надання послуг, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість в сумі 259097,97 грн, що стало підставою для нарахування інфляційних, 3% річних та пені.

Відповідач у судові засідання 19.08.2015р., 21.09.2015р., 12.07.2016р. не зявився, будь-яких пояснень по суті спору не надав, витребуваних судом документів до матеріалів справи не представив.

06.07.2016р. до господарського суду надійшло клопотання №17/669 від 04.07.2016р. Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецталь» про відкладення судового засідання в межах строків, передбачених ст.69 Господарського процесуального кодексу України, у звязку з неможливістю прибуття представника відповідача в суд.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, посадових осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому, господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою пятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов?язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Таким чином, за висновками суду, незважаючи на те, що відповідач у судове засідання 12.07.2016р. не зявився, справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а відсутність вказаного учасника судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

При цьому, судом враховано, що у клопотанні №17/669 від 04.07.2016р. відповідачем не наведено будь-яких підстав неможливості прибуття у судове засідання 12.07.2016р., а також не надано належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин.

Наразі, строк розгляду справи №905/972/15 (з урахуванням продовження на 15 днів ухвалою суду від 21.09.2015р., наявністю обставин зупинення провадження по справі) мав закінчитись 13.07.2016р., внаслідок чого відкладення судового засідання та завчасне повідомлення представника відповідача про наступне судове засідання було неможливим.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобовязання виникають, зокрема, з договору.

В силу норм ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно зі ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст.901 Цивільного кодексу України).

Як свідчать матеріали справи, 15.11.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД» (продавець) та Публічним акціонерним товариством «Енергомашпецсталь» (покупець) було підписано договір №7853/13-ЛС купівлі-продажу нафтопродуктів та надання послуг.

Згідно із п.п.1.1 вказаного договору продавець передає у власність, а покупець приймає й зобовязується оплатити паливо (бензини автомобільні, паливо дизельне й газ) у строки й на умовах, встановлених даним договором, шляхом здійснення заправлення автомобіля/ів покупця по паливних картках, протягом дії даного договору. Заправлення (передача палива) здійснюється на автозаправних станціях партнерів продавця, а також на автозаправних станціях продавця й супроводжується видачею чека термінала предявникові паливної картки.

За змістом п.2.13 (в редакції протоколу розбіжностей до договору №7853/13-ЛС від 15.11.2013р. купівлі-продажу нафтопродуктів та надання послуг від 13.12.2013р.) орієнтовна сума договору на момент його укладання складає 4166666,67 грн без ПДВ, ПДВ - 833333,33 грн, всього з ПДВ - 5000000 грн.

Термін дії даного договору було встановлено з дати його підписання й по 31 грудня 2014 року включно, а також до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань за цим договором (п.5.1 договору №7853/13-ЛС від 15.11.2013р.).

З огляду на визначений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги вказаний вище договір як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обовязків.

Відповідно до п.1.3 договору №7853/13-ЛС від 15.11.2013р. визначено умови поставки палива: EXW термінали АЗС, у діючій редакції «Інкотермс 2000».

За умовами п.1.4. вказаного договору право власності на паливо й ризики випадкового знищення або випадкового псування переходять до покупця з моменту одержання палива по паливній картці на АЗС. Обовязок продавця передати паливо покупцеві виникає з моменту звернення по заправленню автомобіля/ів паливом по паливній картці на АЗС. Факт виконання обовязків продавцем підтверджується фіксацією відпустки палива по паливній картці на АЗС. Інформація про відпустку палива (фіксацію) зберігається в продавця й використовується сторонами при здійсненні розрахунків.

Заправлення (передача палива) автомобілів покупця здійснюється, починаючи від дня видачі паливних(ої) карток(ки) покупцеві. Продавець видає паливні картки уповноваженому представникові покупця при наданні належним чином оформленого доручення (довіреності), документа, що засвідчує особистість, з обов'язковим складанням і підписанням сторонами акту прийому-передачі паливних карток у користування, що є невідємною частиною даного договору. Передача паливних карток без оформлення (підписання уповноваженим представником покупця) акту прийому - передачі паливних карток у використання не допускається. Зміна лімітів можлива після надання в операційний центр продавця письмової заявки в оригіналі або за допомогою факсу, електронної пошти (п.1.6 договору №7853/13-ЛС від 15.11.2013р.).

Згідно з п.п.1.11, 1.12 укладеного сторонами правочину в акті прийому-передачі паливних карток у користування вказується вартість виданих паливних карток. Після одержання паливної картки, покупець несе відповідальність перед продавцем за збереження паливної картки і її належне використання. Покупець також відповідає за одержання палива по паливним карткам третіми особами, у тому числі у випадку втрати або викрадення паливної картки. Паливо/послуги, отримане третіми особами по паливним карткам, вважається переданим/проданим покупцеві.

За умовами п.п.2.1 договору №7853/13-ЛС від 15.11.2013р. ціна, асортимент й кількість палива визначається (узгоджується) сторонами в момент заправлення, відповідно до діючої ціни на АЗС (ціна реалізації по безготівковому розрахунку). Загальною сумою договору, є вартість палива, отриманого протягом дії договору й зазначена в накладних (акті).

Так, на виконання вимог п.1.6 договору №7853/13-ЛС від 15.11.2013р. між позивачем та відповідачем був підписаний акт №1 від 12.12.2013р. прийому-передачі паливних карток у користування за договором купівлі-продажу нафтопродуктів та надання послуг №7853/13-ЛС від 15.11.2013р. Відповідно до вказаного акту відповідачу передані паливні картки з відповідними номерами, за допомогою яких здійснювалось заправлення автомобілів останнього.

Факт отримання вказаних карток уповноваженим представником Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», відповідачем в порядку норм ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не заперечується.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом №88 від 24.05.1995р. Міністерства фінансів України, документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинний документ.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.п.2.4, 2.5 вказаного Положення, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

За приписами п.2.2 договору №7853/13-ЛС від 15.11.2013р. по закінченню кожного календарного місяця, на 5-й робочий день місяця, наступного за звітним, продавець готує для покупця накладну, у якій вказується точна (погоджена) кількість палива, переданого покупцеві за звітний місяць. Дана накладна є невід'ємною частиною даного договору й повинна бути отримана покупцем (шляхом звертання до продавця), підписана його уповноваженою особою, а також повернута продавцеві до 20 робочого дня місяця наступного за звітним. У випадку неодержання покупцем накладної, у тому числі, не підписання й/або не повернення продавцеві, у встановлений термін з вини покупця або у випадку відсутності інших заперечень з боку покупця (уповноваженої особи покупця) дана накладна, підготовлена продавцем, не може бути оскаржена покупцем у майбутньому і підтверджує факт виконання продавцем своїх зобовязань за цим договором.

Як вказує позивач, на підставі видаткових накладних №37435/2 від 31.12.2013р., №2371/2 від 31.01.2014р., №5635/2 від 28.02.2014р., №8962/2 від 31.03.2014р., №12355/2 від 30.04.2014р., №15729/2 від 31.05.2014р., №18816/2 від 30.06.2014р., №21736/2 від 31.07.2014р., №24229/2 від 31.08.2014р., №26398/2 від 30.09.2014р., №28497/2 від 31.10.2014р., №30487/2 від 30.11.2014р., №32394/2 від 31.12.2014р. позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 3887609,55 грн.

Таким чином, судом встановлено, що первинним документом, який підтверджує здійснення господарської операції за вказаним договором є видаткова накладна, яка повинна містити, зокрема, прізвища, особистий підпис осіб або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції та, яка є відповідальною за здійснення господарської операції.

Наразі, перелічені видаткові накладні містять печатку Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» та підпис особи, імя та посадове становище якої не визначено.

Ухвалами господарського суду від 20.07.2015р., 19.08.2015р., 07.06.2016р. сторони було зобовязано надати, в тому числі, письмові пояснення стосовно імені та посади особи, яка отримала товар за видатковими накладними №37435/2 від 31.12.2013р., №2371/2 від 31.01.2014р., №5635/2 від 28.02.2014р., №8962/2 від 31.03.2014р., №12355/2 від 30.04.2014р., №15729/2 від 31.05.2014р., №18816/2 від 30.06.2014р., №21736/2 від 31.07.2014р., №24229/2 від 31.08.2014р., №26398/2 від 30.09.2014р., №28497/2 від 31.10.2014р., №30487/2 від 30.11.2014р., №32394/2 від 31.12.2014р., наявності у цієї особи повноважень на вчинення таких дій від імені Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь».

Сторони вимоги суду у визначеній частині не виконали, витребувані судом документів не представили.

Водночас, оцінюючи представлені позивачем в обґрунтування викладених в позовній заяві обставин щодо передання товару відповідачу докази, господарський суд виходить з наступного:

У відповідності до ст.664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Статтею 688 Цивільного кодексу України на покупця покладено обовязок повідомити продавця про порушення умов договору щодо кількості, асортименту, якості, комплектності товару в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Господарський суд при розгляді спору приймає до уваги відсутність у матеріалах справи доказів стосовно наявності у відповідача, як покупця за договором, будь-яких заперечень та претензій щодо неналежного виконання продавцем прийнятих за договором зобовязань з передання товару.

В матеріалах справи відсутні докази того, що передана згідно представлених видаткових накладних продукція відповідачем не була прийнята з підстав неналежної якості або порушення продавцем умов щодо кількості та асортименту продукції, так само в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт застосування відповідачем передбачених законом та договором наслідків порушення продавцем умов договору щодо порядку та строків продажу, кількості, асортименту, якості товару.

Водночас, судом враховано, що видаткові накладні №37435/2 від 31.12.2013р., №2371/2 від 31.01.2014р., №5635/2 від 28.02.2014р., №8962/2 від 31.03.2014р., №12355/2 від 30.04.2014р., №15729/2 від 31.05.2014р., №18816/2 від 30.06.2014р., №21736/2 від 31.07.2014р., №24229/2 від 31.08.2014р., №26398/2 від 30.09.2014р. були оплачені відповідачем повністю, видаткова накладна №28497/2 від 31.10.2014р. оплачена відповідачем в частині суми 125000,03 грн, що підтверджується довідкою №ZAP-52/944 від 29.07.2015р. відділення Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк».

Такі дії відповідача свідчать про те, що товар за вказаними видатковими накладними одержувала, а видаткові накладні підписувала уповноважена Публічним акціонерним товариством «Енергомашспецсталь» особа.

За таких обставин, з урахуванням вищенаведеного, вказані видаткові накладні приймаються судом в якості належних доказів передання відповідачу товару у відповідності до умов договору №7853/13-ЛС від 15.11.2013р.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом п.2.6 договору №7853/13-ЛС від 15.11.2013р. остаточний розрахунок за паливо, отримане протягом звітного місяця, повинен бути здійснений не пізніше 30 календарних днів з дати, зазначеної в накладній, яку продавець передає покупцеві відповідно до п.2.2 даного договору. Не оплата повністю або частково платежів, передбачених цим договором, є простроченням покупця.

Відтак, зобовязання з оплати товару за договором №7853/13-ЛС від 15.11.2013р., мали бути виконані наступним чином:

- за видатковою накладною №37435/2 від 31.12.2013р. на суму 141357,24 грн 30.01.2013р. включно,

- за видатковою накладною №2371/2 від 31.01.2014р. на суму 285166,32 грн 03.03.2014р. включно, з урахуванням того, що останній день строку (02.03.2014р.) припадав на вихідний день (ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України),

- за видатковою накладною №5635/2 від 28.02.2014р. на суму 327257,44 грн 31.03.2014р. включно, з урахуванням того, що останній день строку (30.03.2014р.) припадав на вихідний день (ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України),

- за видатковою накладною №8962/2 від 31.03.2014р. на суму 370935,53 грн 30.04.2014р. включно,

- за видатковою накладною №12355/2 від 30.04.2014р. на суму 452916,56 грн 30.05.2014р. включно,

- за видатковою накладною №15729/2 від 31.05.2014р. на суму 397915,32 грн 30.06.2014р. включно,

- за видатковою накладною №18816/2 від 30.06.2014р. на суму 265466,64 грн 30.07.2014р. включно,

- за видатковою накладною №21736/2 від 31.07.2014р. на суму 303661,99 грн 01.09.2014р. включно, з урахуванням того, що останній день строку та наступний за ним день (30.08.2014р., 31.08.2014р.) припадли на вихідні дні (ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України),

- за видатковою накладною №24229/2 від 31.08.2014р. на суму 445593,08 грн 30.09.2014р. включно,

- за видатковою накладною №26398/2 від 30.09.2014р. на суму 413241,43 грн 31.10.2014р. включно,

- за видатковою накладною №28497/2 від 31.10.2014р. на суму 437435,56 грн 01.12.2014р. включно, з урахуванням того, що останній день строку (30.11.2014р.) припадав на вихідний день (ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України),

- за видатковою накладною №30487/2 від 30.11.2014р. на суму 34285,66 грн 30.12.2014р. включно,

- за видатковою накладною №32394/2 від 31.12.2014р. на суму 12376,78 грн 30.01.2015р. включно.

При цьому, як вказує позивач та проти чого відповідач в порядку норм ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не заперечує, Публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь» у повному обсязі та у передбачений договором строк за отриманий товар не розрахувалось. Як свідчать матеріали справи, заборгованість відповідача з урахуванням проведення оплат на суму 3628511,58 грн на теперішній час становить 259097,97 грн.

Наразі, відомості про здійснення відповідачем на користь позивача оплат за договором №7853/13-ЛС від 15.11.2013р. на суму 3628511,58 грн підтверджується довідкою №ZAP-52/944 від 29.07.2015р. відділення Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» щодо надходження коштів на рахунок №4065 Товариства з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД» від Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецталь». У додатку №1 до вказаної довідки відображені оплати відповідача на користь позивача за період з 16.01.2014р. по 05.12.2014р. на загальну суму 3628511,58 грн.

Ухвалами господарського суду від 20.07.2015р., 19.08.2015р., 07.06.2016р. відповідача було зобовязано надати, в тому числі, докази часткової чи повної оплати відповідачем, визначеної позивачем заборгованості (за наявності).

Відповідач вимоги суду у визначеній частині не виконав, витребуваних судом документів не представив, наявність заборгованості в сумі 259097,97 грн не спростував.

Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач зобовязання за договором №7853/13-ЛС від 15.11.2013р. виконав належним чином, зауважень щодо кількості та якості поставленого товару, наданих послуг від відповідача не надходило, враховуючи, що відповідачем порушені взяті на себе за договором обовязки в частині строку їх виконання та у повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД» до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» про стягнення 259097,97 грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Частинами 3 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Відповідно до п.2.10 договору №7853/13-ЛС від 15.11.2013р. покупець за прострочення у виконанні зобовязань по оплаті за паливо/послуги сплачує на користь продавця пеню, з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період за який сплачується пеня, виходячи з вартості палива/послуг, за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє від відшкодування збитків, які виникли або можуть виникнути в постраждалої сторони. Строк для нарахування пені становить 1 рік.

Відтак, позивачем заявлено до стягнення 75383,61 грн пені, а саме:

- 491,99 грн за період з 01.09.2014р. по 04.09.2014р. (поставка за видатковою накладною №21736/2 від 31.07.2014р. на суму 303661,99 грн),

- 20826,48 грн за період з 01.12.2014р. по 24.06.2015р. (поставка за видатковою накладною №28497/2 від 31.10.2014р. на суму 437435,56 грн),

- 27087,37 грн за період з 31.12.2014р. по 24.06.2015р. (поставка за видатковою накладною №30487/2 від 30.11.2014р. на суму 34285,66 грн),

- 26977,77 грн за період з 02.02.2015р. по 24.06.2015р. (поставка за видатковою накладною №32394/2 від 31.12.2014р. на суму 12376,78 грн).

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що сума пені є фактично більшою, ніж заявлена позивачем до стягнення. Проте, враховуючи, що суд обмежений обсягом вимог позивача та не може їх змінити на власний розсуд чи спонукати до їх уточнення, позовні вимоги у вказаній частині підлягають задоволенню на визначену позивачем суму, а саме 75383,61 грн.

Одночасно, за приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із п.5.1 постанови №14 від 17.12.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом з оплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

З огляду на вищенаведене, позивач заявив до стягнення 3% річних у розмірі 4505,48 грн пені, а саме:

- 59,04 грн за період з 01.09.2014р. по 04.09.2014р. (поставка за видатковою накладною №21736/2 від 31.07.2014р. на суму 303661,99 грн),

- 1348,78 грн за період з 01.12.2014р. по 24.06.2015р. (поставка за видатковою накладною №28497/2 від 31.10.2014р. на суму 437435,56 грн),

- 1625,79 грн за період з 31.12.2014р. по 24.06.2015р. (поставка за видатковою накладною №30487/2 від 30.11.2014р. на суму 34285,66 грн),

- 1471,87 грн за період з 02.02.2015р. по 24.06.2015р. (поставка за видатковою накладною №32394/2 від 31.12.2014р. на суму 12376,78 грн).

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД» просить стягнути з відповідача інфляційну складову боргу у розмірі 116616,84 грн, а саме:

- 8912,40 грн у вересні 2014 року, нараховані на суму 307323,98 грн,

- 6710,55 грн у грудні 2014 року, нараховані на суму 223684,96 грн,

- 6934,23 грн у січні 2015 року, нараховані на суму 187968,62 грн,

- 9962,34 грн у лютому 2015 року, нараховані на суму 187968,62 грн,

- 33638,93 грн у березні 2015 року, нараховані на суму 33638,93 грн,

- 43606,02 грн у квітні 2015 року, нараховані на суму 311471,54 грн,

- 6852,37 грн у травні 2015 року, нараховані на суму 311471,54 грн.

Перевіривши розрахунки позивача, суд встановив, що суми 3% річних та інфляційних втрат є фактично більшими, ніж заявлені позивачем до стягнення. Водночас, враховуючи, що суд обмежений обсягом вимог позивача та не може їх змінити на власний розсуд чи спонукати до їх уточнення, позовні вимоги у вказаній частині підлягають задоволенню на визначені позивачем суми, а саме 4505,48 грн та 116616,84 грн.

Таким чином, дослідивши обставини передання відповідачу товару за договором №7853/13-ЛС від 15.11.2013р., настання строку виконання покупцем обовязку стосовно оплати придбаного товару, зясувавши обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунків пені, 3% річних та інфляційних збитків, здійснивши оцінку доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 9112,08 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД» до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецталь» про стягнення за договором №07853/13-ЛС від 15.11.2013р. 455603,90 грн, з яких 259097,97 грн заборгованість за поставлені, але своєчасно не сплачені нафтопродукти, 75383,61 грн пені, 4505,48 грн 3% річних, 116616,84 грн інфляційних, задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецталь» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД» заборгованість в сумі 259097,97 грн, пеню 75383,61 грн, інфляційні 116616,84 грн, 3 % річних 4505,48 грн, а також судовий збір в сумі 9112,08 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 12.07.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 18.07.2016р.

Суддя Ю.О.Паляниця