ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2016р. Справа№ 914/1410/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал-МК», м. Кременчук Полтавської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрошляхбуд-32», м. Городок Львівської області

про: стягнення 291 841,51 грн. заборгованості за Договором поставки № 98-26/06/15 від 26.11.2015 року

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Кошовий О.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 11.11.2013 року);

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність від 13.06.2016 року).

Представникам сторін розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 21 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. У судовому засіданні 19.07.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал-МК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрошляхбуд-32» про стягнення 291841,51 грн. заборгованості за Договором поставки № 98-26/06/15 від 26.11.2015 року.

Ухвалою суду від 30.05.2016 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 14.06.2016 року. В судовому засіданні 14.06.2016 року оголошено перерву до 19.07.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються невиконанням відповідачем умов Договору поставки №98-26/06/15 від 26.06.2015 р. в частині повної та вчасної оплати вартості поставленого позивачем бітуму, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем.

19.07.2016 року представником позивача в судовому засіданні подано заяву (вх.№3750/16 від 22.07.2016 р.) про зменшення позовних вимог, відповідно до якої у звязку з погашенням відповідачем суми основного боргу у розмірі 187038,15 грн. та частковим погашенням відповідачем суми штрафних санкцій в розмірі 12961,85 грн., всього на суму 200000,00 грн., враховуючи добропорядні дії відповідача, позивач не заперечує проти припинення провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу, просить суд зменшити суму заявлених до стягнення штрафних санкцій на суму 70463,89 грн. та стягнути з відповідача 17000,00 грн. пені та судовий збір у розмірі 4377,62 грн. Розглянувши заяву позивача про зменшення позовних вимог, суд дійшов висновку, що вона є фактично заявою про відмову від позову в частині стягнення 10816,68 грн. інфляційних нарахувань та 4141,34 грн. 3 % річних та заявою про зменшення заявленої до стягнення пені в сумі 63141,53 грн. до суми в 17000,00 грн. Суд приймає відмову позивача від позову в частині стягнення 10816,68 грн. інфляційних нарахувань та 4141,34 грн. 3 % річних та заяву про зменшення заявленої до стягнення пені, оскільки останні не суперечать законодавству та порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги з врахуванням прийнятої судом заяви про зменшення позовних вимог підтримав, просив суд припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу та стягнути з відповідача 17000,00 грн. пені.

Представник відповідача в судове засідання зявився, не заперечив проти припинення провадження у справі в частині стягнення основного боргу та проти стягнення 17000,00 грн. пені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно та обєктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

26.06.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Термінал-МК» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрошляхбуд-32» (Покупець) укладено Договір поставки №98-26/06/15 (Договір), відповідно до п.1.1. якого Продавець зобовязався передати у власність Покупця, а Покупець зобовязався прийняти і сплатити бітум нафтовий дорожній БНД 60/90 (90/130, 70/100), мазут марки М100, надалі «Товар», у відповідності з умовами Договору та вартість наданих транспортних послуг у розмірі відповідно до рахунків та/або накладних (товарно0транспортних).

Згідно з п.1.2. Договору номенклатура, кількість, умови постачання. Форма і порядок оплати, ціна Товару визначаються Сторонами у цьому Договорі, можуть визначатися також у додаткових угодах до Договору, у випадку їх підписання. Та/або у рахунках, видаткових (товарно-транспортних) накладних.

26.06.2015 р., 20.09.2015 р. та 27.10.2015 р. між сторонами було підписано Додаткові угоди №№1,2,3 на поставку бітуму нафтового дорожнього БНД 60/90 та БНД 70/100 відповідно: БНД 60/90 у кількості 14,09 тон за ціною 10 105 грн. з ПДВ на загальну суму 142379,45 грн.; БНД 60/90 у кількості 14,54 тон за ціною 9905 грн. з ПДВ на загальну суму 144018,70 грн. та БНД 70/100 у кількості 23,96 тон за ціною 9000 грн. з ПДВ на загальну суму 215640,00 грн. на загальну суму 502038,15 грн.

26.06.2015 р., 20.09.2015 р. та 27.10.2015 р. позивачем було виставлено рахунки-фактури за №№ РФ-399, РФ-974 та РФ-1235 на передоплату вартості відповідно:14,09 тон, 14,540 тон та 23,960 тон бітуму нафтового дорожнього (вязкого) БНД 60/90 та БНД 70/100 на загальну суму 502038,15 грн. (в т.ч. ПДВ), та оформлено, а уповноваженим представником відповідача підписано видаткові накладні відповідно за №№ РН-366 від 26.06.2015 р. про відвантаження 14,090 тон БНД 60/90 на загальну суму 142379,45 грн. (в т.ч. ПДВ)(довіреність на отримання ТМЦ №10 від 26.06.2015 р.); РН-907 від 20.09.2015 р. про відвантаження 14,540 тон БНД 60/90 на загальну суму 144018,70 грн. (в т.ч. ПДВ) (довіреність на отримання ТМЦ №23 від 18.09.2015 р.) та РН-1148 від 27.10.2015 р. про відвантаження 23,960 тон БНД 70/100 на загальну суму 215 640,00 грн. (в т.ч. ПДВ) (довіреність на отримання ТМЦ № 31 від 27.10.2015 р.), копії яких долучені до матеріалів справи.

Сума транспортних послуг становить відповідно: 18387,45 грн. (в т.ч. ПДВ) згідно рахунку-фактури №РФ-399 від 26.06.2015 р. та видаткової накладної № РН-366 від 26.06.2015 р. та 18974,70 грн. (в т.ч. ПДВ) згідно рахунку-фактури № РФ-974 від 20.09.2015 р. та видаткової накладної № РН-907 від 20.09.2015 р., які включені у вартість відповідних поставок.

На зазначений вантаж також було складено товарно-транспортні накладні відповідно: №366 від 26.06.2015 р., №907 від 20.09.2015 р. та №1148 від 27.10.2015 р. із зазначенням автопідприємства ТОВ «Стандарт-Оіл 1», послугами якого скористався позивач для поставки БНД відповідачу.

Загалом за період з 26.06.2015 року по 27.10.2015 року відповідачу було відвантажено позивачем та доставлено автопідприємством ТОВ «Стандарт-Оіл 1» 52,59 тон бітуму нафтового (вязкого) дорожнього БНД 60/90 та БНД 70/100 на загальну суму 502038,15 грн. (вкл. Транспортні послуги та ПДВ).

Відповідач оплатив вартість поставленого бітуму частково, внаслідок чого станом на 10.05.2016 р. у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 187038,00 грн.

З долучених позивачем до справи платіжного доручення №190 від 03.06.2016 р. на суму 50000,00 грн. (заява вх.№24858/16 від 14.06.2016 р.) та платіжного доручення №244 від 13.07.2016 р. на суму 150000,00 грн. (заява вх.№3750/16 від 22.07.2016 р. про зменшення позовних вимог) вбачається, що відповідач погасив 187038,15 грн. суму основного боргу та частково сплатив штрафні санкції на суму 12961,85 грн.

У звязку з наведеним позивач просив суд зменшити позовні вимоги та стягнути з відповідача 17000,00 грн. пені.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення повністю з огляду на наступне.

Згідно ст. 175 Господарського Кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобовязання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон повязує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Між сторонами у справі виникли договірні відносини на підставі Договору поставки № 98-26/06/15 від 26.11.2015 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму.

Матеріалами справи підтверджено належне виконання позивачем своїх зобовязань за Договором.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п.2.2.2. Договору Покупець зобовязався своєчасно і в повному обсязі робити оплату поставленого Продавцем Товару та транспортних послуг.

З долучених позивачем до справи платіжного доручення №190 від 03.06.2016 р. на суму 50000,00 грн. (заява вх.№24858/16 від 14.06.2016 р.) та платіжного доручення №244 від 13.07.2016 р. на суму 150000,00 грн. (заява вх.№3750/16 від 22.07.2016 р. про зменшення позовних вимог) вбачається, що відповідач погасив 187038,15 грн. суму основного боргу та частково сплатив штрафні санкції на суму 12961,85 грн.

Згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

З огляду на викладене, враховуючи погашення відповідачем суми основного боргу, а також прийняту судом відмову позивача від позову в частині стягнення нарахованих інфляційних нарахувань та 3 % річних, провадження у справі в частині стягнення 187038,15 грн. основного боргу, 10816,68 грн. інфляційних нарахувань та 4141,34 грн. 3 % річних слід припинити.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачені наслідки порушення зобовязання.

Пунктом 7.2. Договору встановлено, що у разі неоплати, або несвоєчасної оплати вартості отриманих нафтопродуктів та/або транспортних послуг Покупець оплачує Продавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період неоплати, або несвоєчасної оплати Товару, від вартості неоплаченого або несвоєчасно оплаченого Товару за кожен день прострочення платежу. Оплата пені не звільняє Покупця від виконання узятих на себе зобовязань за даною угодою.

З урахуванням зазначеного, враховуючи прийняту судом заяву позивача про зменшення заявленої до стягнення пені, суд вважає підставними та обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 17000,00 грн. пені.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки спір виник з вини відповідача, у відповідності до ст. 49 ГПК України судовий збір у розмірі 4377,62 грн. слід покласти на нього у повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Припинити провадження у справі в частині стягнення 187038,15 грн. основного боргу, 10816,68 грн. інфляційних нарахувань та 4141,34 грн. 3 % річних.

2. Позов задоволити.

3. Стягнути з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрошляхбуд-32» (81500, Львівська область, місто Городок, вулиця Перемишльська, будинок 106; ) на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал-МК» (39600, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Генерала Жадова, будинок 10, офіс 1; ) 17000,00 грн. пені та 4377,62 грн. судового збору.

4. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 25.07.2016 р.

Суддя Кидисюк Р.А