РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2016Справа №910/10720/16
За позовом Приватного акціонерного товариства «МТС Україна»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтрафік»

про стягнення 4 913,12 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

Від позивача Коробко Ю.П. - по дов. №0045/16 від 22.01.2016р.

Від відповідача не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтрафік» 4 913,12 грн. заборгованості по угоді про надання послуг рухомого (мобільного ) телефонного зв»язку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/10720/16, розгляд справи призначено на 11.07.2016р

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, письмового відзиву не надав.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є:

1) нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу;

1.1) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, за наявності ухвали суду про таку участь, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

2) неподання витребуваних доказів;

3) необхідність витребування нових доказів;

4) залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача;

5) необхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

Відповідно до Витягу З ЄДРПОУ місцезнаходженням відповідача є: 04119, м. Київ. вул. Зоологічна, 4А, офіс 139.

У зв'язку з тим, що представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимог суду не виконав, суд визнав за доцільне розгляд справи відкласти на 27.07.2016р.

Ухвала про відкладення розгляді справи направлялась на адреси відповідача, що зазначена в позовній заяві та Витягу з ЄДРПОУ.

В судовому засіданні 27.07.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника у судове засідання, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, оскільки ухвалу суду про порушення провадження у справі представник відповідача отримав 14.07.2016р.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У п.3 Постанови №11 від 17.10.2014р. Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004р.)

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Таким чином, незважаючи на те, що відповідач у судове засідання 04.07.2016 не з'явився, справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка вказаного учасника судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

У судовому засіданні 27.07.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, долучивши до матеріалів справи надані позивачем докази та заслухавши в засіданні пояснення представника позивача сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством "МТС УКРАЇНА" (далі - позивач або оператор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтрафік " (далі - відповідач або абонент) було укладено два договори про надання послуг мобільного зв'язку, на підставі яких відповідача було приєднано до мережі мобільного зв'язку позивача на надано телефонні номери:

- 13.09.2011 - договір про надання послуг мобільного зв'язку № 6102255, телефонний номер 05033463;

- 22.11.2000 - договір про надання послуг мобільного зв'язку № 6102256, телефонний номер .

Згідно з умовами вищевказаних договорів (далі - договори або основні договори) позивач зобов'язувався надавати відповідачу послуги мобільного зв'язку (далі - послуги), а відповідач зобов'язувався вказані послуги оплачувати вчасно та в повному обсязі.

Відповідно до умов договору відповідач зобов'язаний своєчасно оплачувати за надані послуги та плату за збереження номеру при тимчасовому відключені в мережі мобільного зв'язку (п.2.4.2 договору).

Розрахунки за надані послуги та авансові платежі відповідач оплачує готівкою, перерахуванням на поточний рахунок позивача або кредитною карткою або поповнює рахунок свого мобільного номеру телефону в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Позивачем були складені рахунки за телекомунікаційні послуги за період з 01.01.2013року по 01.11.2013р. на загальну суму 19812,23 грн., копії рахунків залучені до матеріалів справи.

Відповідач зобов'язання, взяті на себе згідно з умовами договорів, виконав частково, послуги, надані позивачем сплатив частково в сумі 14 899,11 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив на адресу відповідача претензію № С 1.12472057/09від 25.09.2013, якою повідомив відповідача про те, що дія договорів припинена з 25.08.2013р. та 14.06.2013р., а також про наявність заборгованості в розмірі 5 873,12 грн. Після направлення претензії відповідач сплатив позивачу в рахунок боргу 960, 00 грн.

У зв'язку з цим позивач звернувся до суду та просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 4913,12 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 ГК України).

Частинами 1, 7 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до п. 2.4.2 договорів обов'язком абонента є своєчасно сплачуваи рахунки за надані послуги та плату за збереження номеру при тимчасовому відключенні в мережі мобільного зв'язку оператора по всіх телефонах, зареєстрованих на його особистому рахунку (збереження номеру при тимчасовому відключення в мережі сплачується і в тому випадку, коли надання послуг призупинено за несплату попередніх рахунків або за заявою абонента). Фактичне використання абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом.

Згідно з п. 2.4.6 договорів обов'язком абонента є у разі неодержання рахунків до 15 числа місяця, наступного за розрахунком, зателефонувати до оператора за телефоном 111, +00 для одержання інформації щодо подальших розрахунків.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Нарахування за надані послуги здійснюється згідно з тарифами оператора, які є невід'ємною часиною цього договору. Розрахунковий період становить один календарний місяць (п. 3.1 договорів).

Відповідно до п. 3.3 договорів за наявності авансу рахунки повинні бути сплаченими в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактичного використання авансу.

Згідно з п. 3.7 договорів вартість пакета та вартість додаткових сервісів пакета послуг нараховуються та сплачуються абонентом на наступний розрахунковий період авансом.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги становить 4 913,12 грн., відповідно до рахунку від 31.05.2013р.

Частиною 1 ст. 202 ГК України встановлено, що господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач документів, що підтверджують оплату ним заборгованості перед позивачем або спростовують доводи останнього, суду не надав.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 4913,12 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 49 ГПК України встановлено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що вимоги позивача задоволені судом повністю, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.

Керуючись статтями 33-34, 43-44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Інтрафік" (01054, м. Київ, вул. Зоологічна, 4А, офіс 139, ідентифікаційний код 34965219) на користь приватного акціонерного товариства "МТС УКРАЇНА" (01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 15; ідентифікаційний код 14333937) заборгованість у розмірі 4 913 (чотири тисячі дев'ятсот тринадцять) грн. 12 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено 01.08.2016р.

Суддя Т.Ю.Трофименко