ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2016р. Справа№ 914/1482/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., при секретарі судового засідання Дубенюк Н, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м.Львів

до відповідача: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м.Львів

про стягнення заборгованості

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 представник;

від відповідача: не зявився.

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, за клопотанням учасників судового процесу в судовому засіданні не проводилася технічна фіксація судового процесу.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 118704грн. 81коп.

Ухвалою суду від 02.06.2016р. порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 21.06.2016р. В судових засіданнях 21.06.2016р., 05.07.2016р. та 19.07.2016р. за участю повноважних представників сторін оголошувались перерви .

20.07.2016р. представник позивача, через канцелярію суду подав заяву (вх.№3721/16 від 20.07.2016р.) про зменшення розміру позовних вимог, в якій зазначив, що в звязку з проведеним перерахунком суми заборгованості відповідно до довідки №4-2302-961 від 20.07.2016р. (довідка №4-2302-961 від 20.07.2016р. долучена до даної заяви) за період з 01.02.2015р. по 26.05.2015р. заборгованість контрагента ФОП ОСОБА_1 складає 59034,18грн., тому зменшує позовні вимоги та просить суд стягнути 59034,18грн. Також, у поданій заяві позивач зазначив, що проплата в сумі 19313,75грн. зарахована як орендна плата за січень 2015р. відповідно до п. 5.6. договору оренди №Ф-9191-14 від 03.10.2014р. Дана заява прийнята судом та розгляд справи проводиться із врахуванням позовних вимог, викладених у цій заяві.

В судове засідання 20.07.2016р. представник позивача явку забезпечив, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та в заяві (вх.№3721/16 від 20.01.2016р.) про зменшення розміру позовних вимог і просить суд позов задоволити.

В судове засідання 20.07.2016р. відповідач явки повноважного представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується, протоколом судового засідання від 19.07.16р. та підписом повноважного представника на повідомленні від 19.07.2016р. про оголошення перерви. У запереченнях на позовні вимоги № 2858/16 від 05.07.16р. відповідч просить у задоволенні позову відмовити у звязку із відсутністю належних та допустимих доказів які б однозначно підтверджували не внесення орендної плати орендарем, не підписання ОСОБА_1 акта приймання передачі майна від 03.10.14р.. Також у даних запереченнях відповідач просив залучити третьою особою без самостійних вимог на предмет спору балансоутримувача ЖКП «Біля базару», не зазначивши ні реквізитів юридичної особи, ні адреси. Судом розглянуто дане клопотання та відхилено, оскільки відповідачем не обґрунтовано підстав відповідно до вимог ст. 27 ГПК України, щодо залучення даної особи в якості третьої особи.

20.07.2016р. представник відповідача, через канцелярію суду подав клопотання (вх.№3714/16 від 20.07.2016р.) про призначення судової експертизи. Заявлене клопотання (вх.№3714/16 від 20.07.2016р.) представник відповідача мотивує тим, що на його думку в процесі розгляду справи виникла необхідність проведення судово-почеркознавчої експертизи, оскільки за результатами огляду документу актів приймання-передачі обєкту оренди виникають обґрунтовані сумніви щодо достовірності підпису, вчиненого відповідачем ОСОБА_1, а тому просить призначити судово-почеркознавчу експертизу та на вирішення експертизи поставити наступні запитання: чи виконано підпис від імені особи ОСОБА_1 у документі акті приймання передачі від 03.10.2014р., тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?; чи виконано підпис від імені особи ОСОБА_1 у документі акті приймання передачі від 27.05.2015р., тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?; чи виконано підпис від імені особи ОСОБА_1 у документі акті приймання передачі від 03.10.2014р. та від 27.05.2015р., іншою особою навмисно зміненим почерком? Представник позивача заперечив проти призначення експертизи через закінчення двохмісячного строку розгляду справи, а також звернув увагу, що з пояснень представника відповідача ФОП ОСОБА_1, станом на сьогодні перебуває за кордоном в Італії, що унеможливлює його явку для відібрання зразків підпису для проведення експертизи.

Згідно науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 N 1950/5), основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису (абз. 1 п.1.1.). Для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації (п.1.3.).

Перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів справи орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) пред'явити їх особі, яка підлягає ідентифікації, а потім позначити кожний зразок, тобто указати, що це вільний зразок почерку (підпису) певної особи (указати її прізвище, ім'я, по батькові), та посвідчити це своїм підписом. У разі неможливості пред'явити зазначені зразки (смерть виконавця, від'їзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорта (форма № 1), паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власноручний підпис, тощо) (п.1.4. рекомендацій). Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів (абз. 2 п.1.1. рекомендацій).

Судом розглянуто заявлене представником відповідача клопотання про призначення експертизи та враховуючи закінчення двохмісячного строку для вирішення спору передбачених ст. 69 ГПК України та те, що з пояснень представника відповідача наданих у судовому засіданні 19.07.16р., вбачається що ФОП ОСОБА_1 перебуває за кордоном в Італії, що унеможливлює його явку для відібрання зразків підпису для проведення експертизи, а також те, що представником відповідача не подано оригінала документа підпис на якому підлягає дослідженню та не надано оригіналів документів на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису без яких призначення судової почеркознавчої експертизи є неможливим, відмовлено у його задоволенні в звязку із безпідставністю та необґрунтованістю.

За умовами ст.33 ГПК України на сторони покладається обовязок доводити їх вимоги чи заперечення. Згідно вимог ст.ст.4-2, 4-3 ГПК України, сторони мають рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів, заявленні клопотань та здійсненні інших процесуальних прав. Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З врахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду усіх сторін, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст.75 ГПК України .

Дослідивши подані суду документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд Львівської області,

в с т а н о в и в:

03.10.2014р. між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської обласної ради (орендодавець) та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (орендар) укладено договір №Ф-9191-14 оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) (далі за текстом - договір №Ф-9191-14 від 03.10.2014р.), відповідно до п.1 якого, орендодавець, на підставі наказу управління комунальної власності від 15.09.2014р. №64-А, передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно, що знаходиться на балансі ЛКП «Навколо базару» (надалі балансоутримувач). Обєктом оренди є приміщення, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 147, загальною площею 105,8м2, у тому числі: підвал - 0,00кв.м., третій поверх - 0,00кв.м., перший поверх - 105,8кв.м., другий поверх - 0,00кв.м., мансарда - 0,00кв.м., спільне користування - 0,00кв.м., з індексами приміщень 12-1, 12-2, 12-3, 12-4 відповідно до даних технічного паспорта ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 24.03.2014р., інвентарний номер 83. Вартість обєкта оренди, відповідно до звіту про оцінку майна, затвердженого наказом управління комунальної власності від 03.07.2014р. № 1232-е, станом на 31.05.2014р. становить 190800грн. 00коп. без ПДВ.

Відповідно до п.2.1. договору оренди №Ф-9191-14 від 03.10.2014р. обєкт оренди орендар буде використовувати для підприємницької діяльності.

Згідно із п.3.1 договору приймання-передачу обєкта оренди здійснюють орендар та балансоутримувач. При передачі обєкта оренди складається акт приймання-передачі, який підписують орендар та балансоутримувач (п.3.3 договору). Обєкт оренди вважається переданим в оренду з часу підписання акту приймання-передачі (п.3.5 договору).

Пунктами 5.1., 5.2., 5.3. договору оренди №Ф-9191-14 від 03.10.2014р. визначено, що розмір орендної плати за об'єкт оренди становить 15555,00грн. без ПДВ за перший місяць оренди згідно із запропонованою переможцем конкурсу сумою. Розмір орендної плати підлягає індексації за відповідний період (місяць, квартал, рік). Орендна плата за кожний наступний місяць визначається коригуванням орендної плати за попередній місяць щодо індексу інфляції за попередній місяць.

Згідно із п.4.1. договору оренди №Ф-9191-14 від 03.10.2014р. термін договору оренди визначений на 2 роки 364 дні з 03 жовтня 2014 року до 02 жовтня 2017 року включно.

Підстави припинення договору оренди перелічено у п.4.10. договору оренди №Ф-9191-14 від 03.10.2014р., зокрема, за взаємною згодою сторін або за рішенням суду.

Розділом 9 договору оренди №Ф-9191-14 від 03.10.2014р. встановлено, що повернення орендодавцю обєкта оренди здійснюється після закінчення терміну дії цього договору або дострокового його припинення чи розірвання. Сторони повинні приступити до передачі обєкта оренди протягом 5 днів з часу закінчення терміну оренди. Обєкт оренди повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем (чи за його дорученням - балансоутримувачем) протягом 15 днів з часу настання однієї із подій, вказаних в п. 9.1 цього договору. При передачі обєкта оренди складається акт здачі-приймання, який підписують орендар та балансоутримувач та у пятиденний термін надсилається балансоутримувачем орендодавцю. Обєкт оренди вважається переданим орендодавцю з часу підписання акту здачі-приймання. Якщо орендар не виконує обовязку щодо повернення обєкта оренди у порядку і у строки, передбачені ч. 9 цього договору, орендодавець нараховує орендареві неустойку у розмірі подвійної плати за користування обєктом оренди за весь час прострочення обовязку щодо повернення обєкта оренди. Зазначена неустойка обліковується на позабалансовому рахунку орендодавця.

Пунктом 13.1. договору оренди №Ф-9191-14 від 03.10.2014р. сторони передбачили, що після закінчення строку дії договору його переоформлення буде здійснюватись у порядку, передбаченому ст.17 Закону України Про оренду державного та комунального майна. Інших умов, які б передбачали порядок продовження строку дії договору оренди сторони в договорі не передбачили.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну його дії, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (п.4.3 даного договору оренди).

Згідно із п.7.1.2. договору оренди №Ф-9191-14 від 03.10.2014р. орендар зобовязується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Позивач зазначає, що на виконаня умов договору балансоутримувачем передано відповідачу ФОП ОСОБА_1 обєкт оренди , що підтверджується долученою копією акта приймання-передачі від 03.10.14р. Жодних заяв, заперечень від ФОП ОСОБА_1 про не прийняття даного обєкта до суду не поступало.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду Львівської області від 20.05.2015р. у справі №914/750/15 позов задоволено повністю, стягнено з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради 58763,95 грн. орендної плати та 4263,00 грн. судового збору; розірвано договір оренди нерухомого майна №Ф-9191-14 від 03.10.2014 р., укладений між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1; зобовязано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 звільнити орендоване майно - приміщення, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Городоцька, 147, загальною площею 105,8 кв.м. та повернути його Управлінню комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради. Дане судове рішення від 20.05.2015р. у справі №914/750/15 набрало законної сили 03.06.2016р. та на виконання вищевказаного рішення видано відповідні накази.

В даному рішенні від 20.05.2015р. у справі №914/750/15 судом встановлено, що згідно довідки УКВ ДЕП ЛМР від 27.02.2015р. №202-вих-624 заборгованість ОСОБА_1 перед Управлінням за договором оренди становить 58763,95 грн., яка виникла за період з 01.11.2014р. по 31.01.2015р.

У позовній заяві позивач зазначив, що актом приймання-передачі від 27.05.2015р. повернено балансоутримувачу нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Городоцька, 147, загальною площею 105,8 кв. м. Дана обставина також підтверджується актом державного виконавця від 20.07.15р., копія якого долучена до матеріалів справи.

Згідно довідок позивача №4-2302-272 від 24.03.16р., №4-2302-961 від 20.07.16р., відповідачем здійснено часткову оплату на суму 19313,75грн, яка була зарахована позивачем відповідно до п.5.9 договору у погашення заборгованості, що виникла за попередні періоди та здійснено оплату в розмірі 37936,95грн., яка врахована позивачем при поданні позову та розрахунку суми заборгованості за спірний період.

Як вбачається із матеріалів справи та довідок №4-2302-272 від 24.03.16р. ,№4-2302-961 від 20.07.16р. та заяві про зменшення позовних вимог, за період з 01.02.2015р. по 26.05.2015р. заборгованість відповідача з орендних платежів за договором №Ф-9191-14 від 03.10.2014р. (із врахуванням проведеної оплати відповідача у розмірі 37936,95грн.) становить 59034грн. 18коп.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За умовами ст.525 ЦК України та ст.193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору тощо. Згідно ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст.287 ГК України орендодавцями щодо комунального майна є органи, уповноважені місцевими радами управляти майном, яке є у комунальній власності.

За умовами ч.3 ст.18 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Станом на день прийняття рішення, доказів в спростування наведених обставин не представлено, доказів оплати заборгованості по орендній платі не подано, відтак заборгованість відповідача перед позивачем становить 59034грн. 18коп.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України). Відповідно до ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції №18 від 26.12.2011р. якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Враховуючи викладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до відповідача про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 59034грн. 18коп. є обґрунтованими, не спростованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню.

Судовий збір необхідно віднести на відповідача пропорційно задоволених позовних вимог, відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 12, 33, 34, 35, 43, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2.Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (79052, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м.Львів, пл.Галицька, 15, ) 59034грн. 18коп. заборгованості по орендній платі та 1378грн.00коп. судового збору

3. Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 22.07.2016р.

Суддя Іванчук С.В.