ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.07.2016 Справа № 920/570/16

За позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, смт. Куйбишеве Запорізької області

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Конотоп Сумської області

про стягнення 443 754 грн. 69 коп.

Суддя Ю.А.Джепа

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_3 (довіреність б/н від 30.05.2016);

від відповідача - ОСОБА_4 (довіреність б/н від 24.06.2016).

За участю секретаря судового засідання - Ю.О.Зері

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1192 грн. 19 коп. пені за несвоєчасне виконання робіт за договором про створення сайту №Р06042015 від 06.04.2015, 32512 грн. 50 коп. штрафу за порушення строків виконання робіт, 364600 грн. 00 коп. упущеної вигоди, 45450 грн. 00 коп. збитків, а також покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву, проти вимог позивача заперечує з підстав їх необґрунтованості та безпідставності.

Представник позивача подав для долучення до матеріалів справи додаткові документи на підтвердження заявлених вимог.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

06.04.2015 між сторонами у справі був укладений договір № Р06042015 на створення сайту, за умовами якого позивач (замовник за договором) доручив, а відповідач (виконавець за договором) взяв на себе зобов'язання з виконання робіт з розробки програмного забезпечення, призначеного для оформлення у вигляді веб-сайту матеріалів замовника, у відповідності з Технічним завданням (Додатком 1) та розміщення сайту у мережі Інтернет (пункт 1.1).

Відповідно до Додатку 1 до договору від 06.04.2015 відповідач був зобов'язаний створити на замовлення позивача сайт: bactosfera.ua.

За умовами укладеного договору (пункт 2.2) термін виконання робіт складає 228 календарних днів з моменту виконання замовником передплати, встановленої п. 4.2.1 цього договору.

Вартість робіт за даним договором визначена у пункті 4.1 і становить 13005 грн. 00 коп. При цьому, оплата за договором здійснюється відповідно до пункту 4.2 наступним чином: замовник сплачує виконавцю у якості передоплати у розмірі 1500,00 грн. протягом семи календарних днів після підписання договору; замовник сплачує виконавцю 1005,00 грн. у період з 30.04.2015 по 07.05.2015; замовник сплачує виконавцю 3150,0 грн. у період з 18.10.2015 по 25.10.2015; замовник сплачує виконавцю 9850,00 грн. протягом семи календарних днів після підписання акту виконаних робіт по розробці сайту відповідно до Технічного завдання (Додатком 1).

Відповідно до пункту 5.1 договору № Р06042015 права на сайт переходять до замовника після отримання від виконавця вихідного програмного коду сайту на магнітному носії кодів передачі даних по протоколу ftp (логін, пароль і хост).

За умовами пункту 10.1 договір № Р06042015 вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань сторонами.

Всі додатки, доповнення і зміни до цього договору дійсні у тому випадку, якщо вони складені у письмовій формі і підписані обома сторонами і є його невід'ємними частинами (пункт 10.10).

Матеріалами справи підтверджується, що до договору № Р060420156 від 06.04.2015 сторонами були укладені додаткові угоди № 2 від 01.12.2015, № 3 від 22.12.2015, № 4 від 04.01.2015, № 5 від 21.01.2015, якими неодноразово продовжувався термін виконання робіт за даним договором. Так, за умовами додаткової угоди № 5 від 21.01.2016 цей термін був продовжений до 01.03.2016 включно.

У ході судового розгляду було встановлено, що на виконання умов пункту 4.2 договору позивачем було здійснено попередню оплату на загальну суму 5655,00 грн., що підтверджується актом від 06.04.2015, актом від 30.04.2015, платіжним дорученням № Р24А28459620А703315 від 23.10.2015.

Однак, як стверджував позивач, відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов'язання та не створив у строк, визначений договором № Р06042015, продукт (сайт), що становить предмет цього договору.

25.03.2016 позивачем на адресу відповідача була направлена претензія № 1-25/03/16 з вимогою у 14-тиденний строк з дня отримання цієї претензії сплатити штраф та пеню за невиконання умов договору № Р06042015, а також виконати взяті на себе договірні зобов'язання. У відповіді від 12.04.2016 на вказану претензію відповідач запропонував завершити роботи, визначені договором № Р06042015 від 06.04.2015, у строк до 12.05.2016. Однак, 18.05.2016 відповідачем на адресу позивача було направлене повідомлення про розірвання з 26.05.2016 договору на створення сайту від 06.04.2015 відповідно до умов пункту 10.2 даного договору.

З матеріалів справи також вбачається, що 12.05.2016 позивач уклав з ФОП ОСОБА_5 як виконавцем договір на створення веб-сайту № 1-12/05/16, за умовами якого доручив виконавцю створити сайт bactosfera.ua (додаток 1 до договору № 1-12/05/16 від 12.05.2016).

Судом також встановлено, що 01.07.2015 позивач уклав з ТОВ «Бактосфера» договір купівлі-продажу, за умовами якого останньому було передано у власність сукупність активів та прав на них (Бренд-нейм), невід'ємними складовими якого є, зокрема, доменне ім'я «bactosfera.ua», хостинг для доменного імені «bactosfera.ua», виключні майнові права на програмне забезпечення, розміщене у мережі Інтернет у вигляді веб-сайту. Згідно з Протоколом розрахунку та погодження ціни Бренд-нейму (додаток № 1 до договору купівлі-продажу від 01.07.2015) кінцева загальна ціна Бренд-нейму для продажу позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю «Бактосфера» становить 400 00,00 грн.

Однак, як зазначає позивач, дії відповідача щодо несвоєчасного створення сайту «bactosfera.ua» призвели до неодержання позивачем прибутку за договором купівлі-продажу Бренд-нейма (оскільки вказаний сайт був частиною предмета цього договору).

Позивач вважає, що порушивши свої договірні зобов'язання за договором від 06.04.2015 відповідач повинен відшкодувати позивачеві пеню та штраф, оскільки це передбачено умовами укладеного договору, а також упущену вигоду, яку позивач міг би отримати за договором про купівлю-продаж Бренд-нейму у разі завершення процесу створення веб-сайту (оскільки цей сайт складав частину Бренд-нейму) та збитки у розмірі 45450,00 грн. (у тому числі 5655,00 грн. попередньої оплати), понесені позивачем на створення аналогічного веб-сайту в іншого розробника.

Суд частково погоджується з позицією позивача та вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 вищевказаного Кодексу наголошує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина ж 1 статті 903 вищевказаного Кодексу передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору, а згідно вимог статті 610 цього ж Кодексу, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач свої обов'язки за договором № Р06042015 не виконав належним чином, роботу, обумовлену цим договором, вчасно не завершив.

Відповідно до п. 2.4.2 договору на створення сайту від 06.04.2015 передача виконавцем сайту у власність замовника на записаному CD/DVD диску, flash або іншому магнітному носії з додатком коду передачі даних по протоколу ftp: логін, пароль і хост-адреса супроводжується підписанням сторонами Акту приймання-передачі файлів Сайту в натурі на флешці або записаному CD/DVD диску.

Як вбачається з матеріалів справи і не заперечується сторонами, відповідні роботи вчасно виконані не були, Акт приймання-передачі файлів Сайту в натурі на флешці або записаному CD/DVD диску не підписувався та для підписання не направлявся.

Згідно із пунктом 6.2 договору на створення сайту від 06.04.2015 у випадку несвоєчасного виконання робіт за цим договором виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від винагороди за виконання робіт, встановленої цим договором, за кожен день прострочення.

Відповідно до пункту 6.3 договору № Р06042015 про створення сайту у разі порушення відповідачем строків виконання робіт та термінів передачі позивачу виконаних робіт більше ніж на один календарний день відповідач, на вимогу позивача, зобов'язаний сплатити останньому штраф у розмірі 50% від ціни договору, зазначеної у п. 4.1 даного договору, за кожним фактом прострочення.

Оскільки додатковою угодою № 5 встановлено граничний термін виконання відповідачем робіт - 01.03.2016, пеня, передбачена п. 6.2. договору, розрахована позивачем, починаючи з 02.03.2016.

Судом був здійснений перерахунок суми пені, яка нарахована позивачем до сплати, вимоги позивача у цій частині суд вважає правомірними, обґрунтованими та задовольняє їх шляхом стягнення з відповідача 1192,19 грн. пені.

Стосовно вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 32512,50 грн. штрафу (за п'ять фактів прострочення виконання зобов'язання), суд зазначає, що з відповідача підлягає стягненню штраф в розмірі 6502,50 грн., що становить 50% від ціни договору, оскільки таке прострочення мало місце тільки після 01.03.2016, враховуючи, що продовження строку виконання замовлення було добровільно узгоджено сторонами у додаткових угодах. Проти стягнення штрафу у вказаному розмірі не заперечує і сам відповідач, визнавши факт порушення ним договірного зобов'язання.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 6502,50 грн. штрафу.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 364600,00 грн. упущеної вигоди та 45450,00 грн. збитків, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо відшкодування збитків та упущеної вигоди, позивач зазначає, що між ним та ТОВ «Бактосфера» був укладений договір купівлі-продажу від 01.07.2015, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 є продавцем, а ТОВ «Бактосфера» - покупцем. Позивач також стверджував, що усі його витрати на розробку та створення Бренд-нейму являються прямим збитками, що є наслідком невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором на створення сайту, а сайт, який розроблявся виконавцем є складовою Бренд-нейму за договором купівлі-продажу і внаслідок його невчасного виконання, позивач втратив можливість отримати винагороду за договором купівлі-продажу і цим обґрунтовує заявлену упущену вигоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Отже, збитками в даному випадку можуть бути лише витрати, які позивач зробив або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

При цьому у якості збитків позивач зазначає вартість реєстрації та передачі знаку для товарів і послуг №174990, знаку для товарів і послуг №187175, виключних майнових прав на промисловий зразок № 27860, доменне ім'я «bactosfera.ua», хостинг для доменного імені «bactosfera.ua», розробку технічного завдання для сайту, розробку дизайну, попередню оплату за Договором на створення сайту № Р06042015, додаткові витрати на створення веб-сайту у іншого розробника.

Однак, суд зауважує, що наведені вище витрати позивача лише частково стосуються договору на створення сайту, укладеного між сторонами у справі (а саме, лише в частині попередньої оплати за замовлені, але невиконані своєчасно підрядні роботи у сумі 5655,00 грн.).

Як зазначено у позові позивач створював ТОВ «Бактосфера» з метою виходу з ринку роздрібних продаж та продовження ведення тієї самої діяльності, але в більших масштабах та використовуючи новий суб'єкт господарювання.

ФОП ОСОБА_1 у рамках договору купівлі-продажу реалізовував свій намір передати певні бізнес-активи з одного підконтрольного йому суб'єкта господарювання на інший суб'єкт господарювання; за договором купівлі-продажу і торгова марка і патент, що вказані вище, передані ТОВ «Бактосфера».

В своїй позовній заяві ФОП ОСОБА_1 також зазначав, що замовив розробку веб-сайту у іншого розробника згідно договору № 1-12/05/16 від 12.05.2016.

Суд зауважує, що як предметом договору № Р06042015, та і договору № 1-12/05/16 є роботи по створенню сайту bactosfera.ua. При цьому, зазначаючи у межах даного спору про невиконання відповідачем зобов'язань щодо створення даного сайту, у той же час відповідач при укладенні договору купівлі-продажу з ТОВ «Бактосфера» передає у власність останній вже створений сайт з аналогічною назвою та даними, тим більше, що за умовами п. 3.2 даного договору позивач гарантував покупцеві, що майнові права на Бренд-нейм (а сайт bactosfera.ua є невід'ємною складовою Бренд-нейму) не обтяжені зобов'язаннями перед третіми особами.

Таким чином, суд зазначає, що у даному випадку позивачем були укладені три окремі договори: договір з ФОП ОСОБА_2 № Р0604.2015 від 06.04.2015 на створення сайту, договір купівлі-продажу з ТОВ «Бактосфера» від 01.07.2015, договір з ФОП ОСОБА_5 № 1-12/05/16 від 12.05.2016 на створення веб-сайту. При цьому на момент укладення договору купівлі-продажу з ТОВ «Бактосфера» позивач гарантував останньому наявність у нього виключних майнових прав на програмне забезпечення, розміщене у мережі Інтернет у вигляді веб-сайту, у той час як за умовами договору, укладеного з відповідачем, веб-сайт ще тільки повинен був створений підрядником.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За умовами договором купівлі-продажу від 01.07.2015 покупець -ТОВ «Бактосфера» та продавець ФОП ОСОБА_7 досягли згоди щодо усіх істотних умов, в тому числі визначили предмет та гарантії щодо цього предмету.

Зі змісту статей 614, 623 ЦК України та статті 226 ГК України вбачається, що для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) порушення зобов'язання; 2) збитки; 3) причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та збитками; 4) вина.

Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача як кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані у разі належного виконання відповідачем як боржником своїх обов'язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватись заходи, вжиті кредитором для їх одержання (зазначена правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі № 3-59гс11).

Тобто позивач повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Таким чином, оскільки достеменно з матеріалів справи не вбачається і позивачем не доведено, що веб-сайт, що розроблювався відповідачем в рамках дії договору № Р06042015, є саме тим програмним забезпеченням, яке позивач передав як частину Бренд-нейму за договором купівлі-продажу з ТОВ «Бактосфера», тому суд робить висновок про відсутність причинного зв'язку між порушенням зобов'язання відповідачем та будь-якими витратами, які позивач називає збитками (відсутність зв'язку між порушенням зобов'язання та фактом настання збитків), а також про те, що порушення зобов'язання відповідачем за договором на створення сайту в рамках його відносин з позивачем не є єдиною і достатньою причиною, що позбавила останнього можливості, як він зазначає, отримати прибуток.

За таких обставин суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 364000,00 грн. упущеної вигоди та реальних збитків у заявленій сумі - 45450,00 грн.

Разом тим, суд зазначає, що права замовника під час виконання роботи передбачені у статті 849 Цивільного кодексу України. Так, відповідно до частини 2 зазначеної статті у разі, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитись від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання підрядником свого зобов'язання зі своєчасного виконання підрядних робіт. А у разі настання такої умови замовник має вимагати від контрагента повернення суми отриманого авансового платежу, на яке не було здійснено виконання робіт.

Матеріалами справи підтверджується та відповідачем не заперечується факт несвоєчасного виконання останнім своїх зобов'язань за договором на створення сайту № Р06042015, тому суд дійшов висновку про повернення позивачеві суми попередньої оплати за даним договором у розмірі 5655,00 грн.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, також підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 849, 614, 623 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 226 Господарського кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2; ІПН НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_2) 1192 грн. 19 коп. пені, 6502 грн. 50 коп. штрафу, 5655 грн. 00 коп. попередньої оплати за договором № Р06042015 на створення сайту від 06.04.2015, 200 грн. 25 коп. відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.08.2016.

Суддя Ю.А.Джепа