ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2016 р. Справа № 911/1788/16

За позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені, Київська обл.,

м. Ірпінь

до Приватного акціонерного товариства Білицький завод Теплозвукоізоляція, Київська обл., смт. Коцюбинське

про стягнення 895 159 грн. 93 коп.

Суддя Мальована Л.Я.

Представники сторін:

позивача ОСОБА_1 (дов. № 2384/01 від 04.04.2016 р.);

відповідача - ОСОБА_2 (дов. № б/н від 10.05.2016 року).

Обставини справи:

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача пільгових пенсій за списком № 1 у сумі 867 465 грн. 57 коп., пільгових пенсій за списком № 2 у сумі 26 448 грн. 08 коп., наукових пенсій у сумі 1 246 грн. 28 коп.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача просить суд припинити провадження у справі, про що зазначено у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Приватне акціонерне товариство Білицький завод Теплозвукоізоляція, яке зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області за № 10-30-04-0397, у відповідності зі ст.ст. 14, 15 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування зобовязане сплачувати страхові внески до Пенсійного фонду України.

Згідно з п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України Про Положення про Пенсійний фонд України від 06.04.2011 р. № 384/2011, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - підприємців та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру

Абзацом 2 п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є: роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі - філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

У відповідності з п. 1 ст. 15 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

За відповідачем перед Пенсійним фондом утворилася заборгованість за період з червня 2015 року по квітень 2016 року в загальній сумі 895 159 грн. 93 коп., що виникла внаслідок неперерахування коштів відшкодування пільгових пенсій за списком № 1 у сумі 867 465 грн. 57 коп., пільгових пенсій за списком № 2 у сумі 26 448 грн. 08 коп., наукових пенсій у сумі 1 246 грн. 28 коп., що підтверджується копіями корінців повідомлень, які були направлені ПрАТ Білицький завод Теплозвукоізоляція, що підтверджується долученим до матеріалів справи відповідними копіями списків згрупованих внутрішніх поштових відправлень та реєстрами відправлених рекомендованих листів; розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з червня 2015 року по квітень 2016 року; повідомленнями про визначення зобовязань зі сплати пільгових та наукових пенсій у вищевказаний період; картками особових рахунків, копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до пп. б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Проте, незважаючи на вищевказані норми Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, кошти на відшкодування виплачених пенсій за списком № 2 відповідачем не перераховувались, у звязку з чим у останнього перед позивачем виникла заборгованість у загальній сумі 26 448 грн. 08 коп.

Згідно з ч. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначено, що підприємства та організації з коштів призначених на оплату праці вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівлі шахт та рудників за списком робіт і професій, затверджених Кабінетом Міністрів України починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100 відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій. Повідомлення складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Підприємство щомісячно до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в, повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, надсилає повідомлення для зазначених підприємств у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Кошти на відшкодування виплачених пенсій за списком № 1 підприємством не перераховувались, у звязку з чим виникла заборгованість у загальній сумі 867 465 грн. 57 коп.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України Про наукову і науко-технічну діяльність, різниця між сумою призначеної пенсії за цим Законом та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 372 від 24.03.2004 р. затверджено порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації згідно із Законом України Про наукову та науково-технічну діяльність, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи. За рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів. Фінансування різниці у розмірі пенсії осіб, які мають науковий стаж роботи на кількох підприємствах, в установах, організаціях та вищих навчальних закладах ІІІ-ІV рівнів акредитації незалежно від форм власності та фінансування, здійснюється пропорційно зарахованому для призначення пенсії науковому стажу роботи за рахунок джерел фінансування, визначених законодавством для відповідних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації.

Підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках. У разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Кошти на відшкодування виплачених наукових пенсій також не перераховувались відповідачем, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість у загальній сумі 1 246 грн. 28 коп.

Отже, зазначеними вище чинними нормативними актами передбачений обов'язок відповідача сплатити до Пенсійного фонду витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та ст. 24 Закону України Про наукову і науково-технічну діяльність.

З огляду на викладене, відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, понесені Управлінням Пенсійного фонду України в м. Ірпені на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 1, списком № 2 та наукових пенсій, оскільки законодавство, що регулює спірні правовідносини, не містить виключень щодо наявності умов, за яких у підприємств не виникає обов'язку відшкодовувати понесені пенсійним фондом витрати щодо доставки та виплати цих пенсій.

Відповідач доказів сплати витрат, понесених Управлінням Пенсійного фонду України в м. Ірпені на виплату та доставку пільгових пенсій, суду не надав. Отже, факт порушення відповідачем зобовязань судом встановлений та по суті відповідачем не спростований.

Що стосується припинення провадження у справі, то суд відхиляє подані заперечення, оскільки позивач правомірно звернувся до суду з даним позовом (правова позиція викладена в Постанові ВСУ від 02.12.2015 року у справі № 911/4212/14).

З урахуванням викладеного, позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до вимог ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача шляхом стягнення до Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Білицький завод Теплозвукоізоляція (08298, Київська обл., смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 7, код 00292729) на користь Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Шевченка, 4, код 22200649) 895 159 (вісімсот девяносто пять тисяч сто пятдесят девять) грн. 93 коп. заборгованості.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Білицький завод Теплозвукоізоляція (08298, Київська обл., смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 7, код 00292729) в дохід Державного бюджету України 13 427 (тринадцять тисяч чотириста двадцять сім) грн. 40 коп. судового збору.

Наказ видати після вступу рішення в законну силу.

Суддя Л.Я. Мальована