ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

27.07.2016 Справа № 905/258/15

Суддя господарського суду Донецької області Говорун О.В., розглянувши скаргу Департаменту міського майна Маріупольської міської ради на дії державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції щодо виконання рішення господарського суду у справі №905/258/15

за позовом Прокурора Орджонікідзевського району м.Маріуполя в інтересах держави в особі Департаменту міського майна Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь, Донецька область

до Дочірнього підприємства Маріупольська школа І-ІІІ ступенів Товариства з обмеженою відповідальністю "Учбово-виробничий комплекс "Альтер-Его", м.Маріуполь, Донецька область

про стягнення заборгованості.

Прокурор - не зявився.

Представники:

від позивача (заявника) не зявився;

від відповідача - не зявився;

від органу Державної виконавчої служби - не зявився.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Орджонікідзевського району м.Маріуполя в інтересах держави в особі Департаменту міського майна Маріупольської міської ради Донецької області звернувся до суду з позовом до Дочірнього підприємства Маріупольська школа І-ІІІ ступенів Товариства з обмеженою відповідальністю "Учбово-виробничий комплекс "Альтер-Его" про стягнення заборгованості.

Рішенням господарського суду у справі № 905/258/15 від 30.06.2015 позовні вимоги були задоволені повністю.

Господарським судом Донецької області на виконання зазначеного рішення 10.07.2015 були видані відповідні накази.

09.12.2015 Департамент міського майна Маріупольської міської ради (далі-заявник) звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції щодо виконання рішення господарського суду у справі № 905/258/15, якій просив визнати дії державного виконавця, які виявились у винесенні постанов від 21.09.2015 про відмову у відкритті виконавчих проваджень ВП № 48779106 та ВП № 48779013, незаконними та скасувати зазначені постанови.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що державним виконавцем у відкритті виконавчих проваджень було відмовлено, оскільки боржник знаходиться в стадії ліквідації та стягувачу необхідно звертатись з наказами до голови ліквідаційної комісії. Однак, оскільки боржника не визнано банкрутом в порядку визначеному Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", на даний час припинення божника здійснюється за рішенням власника, тому, на думку заявника, накази про стягнення заборгованості з такого боржника повинні бути прийняті до виконання саме органами державної виконавчої служби.

27.05.2016 ухвалою суду заявнику відновлено строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Постановами старшого державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції від 21.09.2015 у відкритті виконавчих проваджень відмовлено, з підстав передбачених п.4 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.74).

Не погодившись з рішеннями державного виконавця, 29.10.2015 заявником направлено начальнику Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції скарги на постанови про відмову у відкритті виконавчих проваджень (а.с.161-162, 169-170).

Листами від 29.10.2015 №В-10/1052 та від 29.10.2015 №В-10/1053, підписаних начальником Жовтневого ВДВС, заявнику була надана відповідь. Наведені вище скарги заявника були розглянуті в порядку встановленому Законом України "Про звернення громадян" (а.с.168, 172).

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 9 частиною 3 статтею 129 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

За приписом ст.115 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому цим кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України (ч.1 ст.2 Закону України "Про виконавче провадження").

У випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами (ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим Законом і предявлений до виконання до відділу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

За змістом п.4 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

Визначення місця виконання рішення та підвідомчості виконавчих проваджень відділам примусового виконання рішень визначені статтями 20 та 21 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно.

В оскаржуваних постановах державного виконавця не зазначено порушення стягувачем місця виконання рішення або підвідомчості виконання рішення.

Як вбачається з протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Учбово-виробничий комплекс "Альтер-Его" від 11.06.2014, на зборах учасників товариства було прийнято рішення про ліквідацію Дочірнього підприємства Маріупольська школа І-ІІІ ступенів Товариства з обмеженою відповідальністю "Учбово-виробничий комплекс "Альтер-Его", затверджено, зокрема, склад та адресу ліквідаційної комісії (а.с.149).

Згідно з ч.2, 3 ст.67 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ліквідації боржника - юридичної особи виконавчий документ надсилається ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку. У разі надходження виконавчого документа до ліквідаційної комісії (ліквідатора) арешт з майна боржника знімається за постановою державного виконавця, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. У разі якщо виконавчий документ надіслано ліквідаційній комісії (ліквідатору), виконавче провадження підлягає закінченню в порядку, встановленому цим Законом.

Здійснивши аналіз зазначених вище норм та дослідження наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що оскільки строк предявлення виконавчих документів до виконання не закінчився, накази суду відповідали вимогам Закону України "Про виконавче провадження" та були предявлені до виконання за належним місцем виконання, то державний виконавець повинен був відкрити виконавчі провадження та, зясувавши що боржник перебуває в ліквідації, керуючись ст.67 Закону України "Про виконавче провадження", надіслати виконавчий документ ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку, що є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Стаття 67 Закону України "Про виконавче провадження" регламентує порядок дій саме державного виконавця у випадку ліквідації боржника, не свідчить про наявність підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження та звернення саме стягувача з судовими наказами до голови ліквідаційної комісії (ліквідатора).

Крім того, суд зазначає, що такі дії державного виконавця є порушенням права особи на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, оскільки, як неодноразово було зазначено Європейським судом з прав людини, ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок (ОСОБА_1 проти Італії, заява №22774/93, параграф 66, ЄСПЛ 1999-V; Войтенко проти України, заява №18966/02 рішення від 29.06.2004, параграф 39).

Відповідно до ст.121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Виходячи з наведеного вище, суд вважає дії старшого державного виконавця незаконними, а постанови про відмову у відкритті виконавчих проваджень необґрунтованими, прийнятими з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження", а отже такими, що підлягають скасуванню.

За таких обставин, вимоги Департаменту міського майна Маріупольської міської ради про визнання дій державного виконавця, які виявились у винесенні постанов від 21.09.2015 про відмову у відкритті виконавчих проваджень ВП № 48779106 та ВП № 48779013, незаконними та скасування зазначених постанов підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, скарга Департаменту міського майна Маріупольської міської ради на дії старшого державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Департаменту міського майна Маріупольської міської ради задовольнити повністю.

Визнати дії старшого державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення постанов про відмову у відкритті виконавчих проваджень від 21.09.2015 ВП №48779106 та від 21.09.2015 ВП №48779013 незаконними.

Скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №48779103 від 21.09.2015, винесену старшим державним виконавцем Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_2

Скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №48779106 від 21.09.2015, винесену старшим державним виконавцем Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_2

Суддя О.В. Говорун