РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2016Справа №910/2302/16

За позовом публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Спецкомунтехніка"

про стягнення 6 861 778,87 грн.

та зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спецкомунтехніка"

до публічного акціонерного товариства "Київенерго"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс"

про визнання договору недійсним

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача за первісним позовом - Кучкова Ю.В. - представник за довіреністю

від відповідача за первісним позовом - Нурищенко С.В. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом публічного акціонерного товариства "Київенерго" до товариства з обмеженою відповідальністю "Спецкомунтехніка" про стягнення 6 861 778,87 грн. та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спецкомунтехніка" до публічного акціонерного товариства "Київенерго" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" про визнання договору недійсним.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.02.2016 року порушено провадження у справі №910/2302/16.

Первісні позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем за первісним позовом зобов'язань по оплаті наданих позивачем за первісним позовом послуг по знешкодженню твердих побутових відходів за Договором про надання послуг №04-ТПВ/13К від 19.12.2012 року.

Зустрічні позовні вимоги про визнання Договору про надання послуг №04-ТПВ/13К від 19.12.2012 року недійсним, без застосування наслідків недійсності правочину, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 25.03.2016р., мотивовані тим, що вказаний договір є удаваним та укладений позивачем за зустрічним позовом під впливом тяжкої для нього обставини, на вкрай невигідних умовах. Позивач за зустрічним позовом вказує, що він надавав послуги з санітарної очистки м.Києва згідно розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 02.06.2010р. №397 «Про затвердження та погодження тарифів на послуги з вивезення побутових відходів» за встановленими в розпорядженні тарифами згідно укладеного з КП виконавчого органу Київської міської ради «Київкомунсервіс» Договору про надання послуг №54-5.12№310 від 28.12.2012р. Позивач за зустрічним позовом вказує, що фактично замовником таких послуг виступало КП виконавчого органу Київської міської ради «Київкомунсервіс», а позивач за зустрічним позовом був посередником - перевізником. Надання позивачем за зустрічним позовом послуг з санітарної очистки м.Києва та вивезення відходів від населення за встановленими тарифами не покривало вартість утилізації таких відходів ПАТ «Київенерго».

25.03.2016 року відповідачем за первісним позовом подано клопотання про витребування доказів, а саме оригіналів актів надання послуг, оригінали документів про часткову оплату послуг.

Відповідач за зустрічним позовом проти задоволення зустрічного позову заперечив, вказуючи, що істотні умови Договору про надання послуг №04-ТПВ/13К від 19.12.2012 року відповідають вимогам, встановленим законом для даного виду договорів, а тому такий договір не є удаваним.

Від відповідача за зустрічним позовом надійшло клопотання про призначення судово-почеркознавчої та технічної експертизи актів наданих послуг, оскільки на думку відповідача за зустрічним позовом вони містять елементи підробки, а позивачем за первісним позовом оригіналів вказаних актів не надано.

Суд відмовив у задоволенні вказаного клопотання, з огляду на те, що в судовому засіданні 23.06.2016 року представник позивача надав оригінали актів наданих послуг, які оглянуті судом у судовому засіданні 23.06.2016 року, що підтверджується протоколом судового засідання від 23.06.2016р.

В судовому засіданні 23.06.16р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2012 між Публічним акціонерним товариством «КИЇВЕНЕРГО» (виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Спецкомунтехніка» (замовник) укладено договір про надання послуг №04-ТПВ/13-К від 19.12.2012 року (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору виконавець надає, а замовник отримує послуги із знешкодження (термічного перероблення) твердих побутових відходів (відходи комунальні (міські) змішані в т.ч. сміття з урн, код відходу 7720.3.1.01), згідно із Законом України «Про відходи» та відповідними дозвільними документами.

Відповідно до п.2.1. Договору замовник сплачує виконавцю вартість послуг у відповідності до тарифу, діючого в період надання таких послуг, встановленого відповідними уповноваженими органами.

Згідно з п. 2.2. Договору замовник, незалежно від джерел фінансування, щомісяця протягом 20 календарних днів з початку наступного місяця сплачує на поточний рахунок філіалу «Завод «Енергія» ПАТ «Київенерго» повну вартість послуг, наданих виконавцем в попередньому місяці.

Відповідно до п.3.1.5. Договору замовник зобов'язується сплатити послуги відповідно до п.2.2. цього договору.

Звертаючись з первісним позовом до суду позивач за первісним позовом вказує, що відповідач за первісним позовом вартість наданих послуг у період з 01.01.2013-31.12.2013 року не сплатив, внаслідок чого у відповідача за первісним позовом перед позивачем за первісним позовом виникла заборгованість в розмірі 3 379 618,83 грн.

Наявними в матеріалах справи актами надання послуг, підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими їх печатками №1740 від 31.01.2013р, №4168 від 28.02.2013р., №6570 від 31.03.2013, №8850 від 30.04.2013, №10229 від 31.05.2013, №12209 від 30.06.2013, №14357 від 31.07.2013, №15677 від 31.08.2013, №17820 від 30.09.2013, №3637 від 31.10.2013, №19330 від 31.10.2013, №21329 від 30.11.2013, №22531 від 31.12.2013 підтверджується факт надання позивачем за первісним позовом послуг на загальну суму 4 442 527,05 грн.

У період з січня 2013 року по травень 2016 року відповідачем за первісним позовом погашено заборгованість на суму 1 578 888,29 грн, з урахуванням Договорів про відступлення права вимоги №1699-14 від 22.12.2014р., №1737-14 від 30.12.2013р., №1010-15 від 13.08.15р., №657-16.

21.06.2016 року між ПАТ «Київенерго» та ТОВ «Спецкомунтехніка» укладено Угоду №1/2016/06-30В про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 21.06.2016 на суму 205 928,64 грн за договором про надання послуг №04-ТПВ/13-К від 19.12.2012 року.

Таким чином, сума неоплачених відповідачем за первісним позовом послуг складає 2 657 710,12 грн.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 2.2. Договору замовник, незалежно від джерел фінансування, щомісяця протягом 20 календарних днів з початку наступного місяця сплачує на поточний рахунок філіалу «Завод «Енергія» ПАТ «Київенерго» повну вартість послуг, наданих виконавцем в попередньому місяці.

Судом встановлено, що зобов'язання по оплаті наданих позивачем послуг відповідачем в повному обсязі не виконано.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів того, що послуги ним не отримувались чи на виконання умов договору були повністю проведені розрахунки з позивачем, у зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача за первісним позовом заборгованості за надані позивачем послуги частково у розмірі 2 657 710,12 грн.

У зв'язку з несвоєчасним виконанням відповідачем грошового зобов'язання за Договором позивач, просить суд стягнути з відповідача 3 % річних в розмірі 302 040,06 грн. за загальний період з 21.02.2013 по 15.01.2016 року та інфляційні втрати в розмірі 3 180 119,98 грн. за загальний період з 21.02.2013 по 15.01.2016 року.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частинами 1 та 2 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, позивач має право вимагати сплату боргу з урахування індексу інфляції та трьох процентів річних, що є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Суд перевірив надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та трьох процентів річних, враховуючи відсутність контррозрахунку відповідача за первісним позовом, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 302 040,06 грн. та інфляційних втрат в розмірі 3 180 119,98 грн.

Зустрічні позовні вимоги задоволенню судом не підлягають з огляду на наступне.

Вказуючи в зустрічній позовній заяві, що Договір про надання послуг №04-ТПВ/13К від 19.12.2012 року є недійсним, позивач за зустрічним позовом посилається на те, що укладений договір є удаваним та укладений позивачем за зустрічним позовом під впливом тяжкої для нього обставини, на вкрай невигідних умовах.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно п.1.1. Договору сторонами погоджено, що виконавець надає, а замовник отримує послуги із знешкодження (термічного перероблення) твердих побутових відходів (відходи комунальні (міські) змішані в т.ч. сміття з урн, код відходу 7720.3.1.01), згідно із Законом України «Про відходи» та відповідними дозвільними документами.

За своєю правовою природою укладений сторонами договір є договором про надання послуг, за умовами якого одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з підписаних сторонами та скріплених їх печатками актів надання послуг, копії яких містяться в матеріалах справи, виконавцем були виконані роботи (послуги) зі знешкодження твердих побутових відходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме:

- зміст правочину не може суперечити цьому Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач за зустрічним позовом підписавши оспорюваний ним Договір повністю погодився з їх змістом та усвідомлював наслідки їх укладення.

Відповідно до ст. 235 ЦК удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Отже, за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Для визнання удаваного правочину недійсним необхідним є наявність обставин, які свідчать про те, що такий договір суперечить закону.

Судом встановлено, що зміст укладеного сторонами договору відповідає змісту договору про надання послуг та за укладеним сторонами договором виникли права та обов'язки що йому відповідає про що свідчить подальше підписання сторонами актів надання послуг (робіт) зі знешкодження твердих побутових відходів.

Таким чином, предмет договору про надання послуг №04-ТПВ/13К від 19.12.2012 року відповідає вимогам законодавства, що регулює відносини в сфері надання послуг та виконання робіт.

Позивачем за зустрічним позовом не доведено, що договір про надання послуг №04-ТПВ/13К від 19.12.2012 року не відповідає вимогам чинного законодавства та не зазначено, які саме права та обов'язки сторін, що виникли на підставі спірного договору, можуть викликати сумнів у правовій природі укладеного договору і розцінені в якості ознаки удаваного правочину.

Оскільки спірний договір укладено сторонами у повній відповідності до вимог чинного законодавства України, цілком відповідають намірам сторін укласти договір саме такого виду; з укладеного сторонами договору виникли саме ті обов'язки, що випливають зі змісту правочину, у відповідача за зустрічним позовом - надати послуги зі знешкодження твердих побутових відходів, а у позивача за зустрічним позовом - оплати надані послуги, підстави для визнання договору про надання послуг №04-ТПВ/13К від 19.12.2012 року з підстав, викладених у зустрічному позові відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 33, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Спецкомунтехніка" (02095, м.Київ, вул. КНЯЖИЙ ЗАТОН, будинок 21, квартира 413, ) на користь публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м.Київ, площа ІВАНА ФРАНКА, будинок 5, ) 2 657 710 (два мільйона шістсот п'ятдесят сім тисяч сімсот десять) грн 12 коп - суму боргу , 302 040 (триста дві тисячі сорок) грн 06 коп - 3 % річних, 3 180 119 (три мільйона сто вісімдесят тисяч сто дев'ятнадцять) грн 98 коп - інфляційних втрат та 92 098 (дев'яносто дві тисячі дев'яносто вісім) грн 06 коп - судового збору.

3. В задоволенні іншої частини первісного позову - відмовити.

4. У задоволенні зустрічного позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 11.07. 2016

Суддя Л.М. Шкурдова