КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2016 р. Справа№ 910/3960/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Чорної Л.В.

Кропивної Л.В.

Від позивача - не з'явився;

Від відповідача - Іванкіна Ю.Б. ( довір. №14-91 від 14.04.14);

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Херсонтеплогенерація"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2016р.

у справі № 910/3960/16 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Приватного підприємства "Херсонтеплогенерація"

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.05.2016р. у справі №910/3960/16 в позові відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, які в силу вимог ст. 233 Цивільного кодексу України, є підставами для визнання недійсним спірного договору, а саме не надано суду належних та допустимих доказів, що даний договір був укладений проти волі позивача та здійснювався під тиском тяжких обставин, які змусили позивача вчинити правочин, а саме підписати договір на вкрай невигідних умовах.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2016р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що п.9.3 договору був навмисно оформлений таким чином, з метою подальшого нарахування та стягнення пені у судовому порядку за період тривалістю п'ять років. Стягнення в судовому порядку боргу за поставлений газ та штрафних санкцій за період тривалість п'ять років призведе до зриву опалювального сезону.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.07.2016р. розгляд апеляційної скарги призначено на 19.07.2016р.

19.07.2016р. в судове засідання апеляційного господарського суду не з'явився представник позивача, у зв'язку з чим розгляд апеляційної скарги відкладено на 02.08.2016р.

02.08.2016р. в судове засідання апеляційного господарського суду не з'явився представник позивача.

Через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із службовим відрядженням представника апелянта до м. Одеси з метою представництва інтересів клієнта та перемовин з контрагентами підприємства.

Відповідно до ст.28 ГПК України представниками юридичних осіб в господарському суді крім представників їх органів, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами , можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Приймаючи до уваги, що чинне законодавство України не обмежує кола осіб, які можуть здійснювати представництво інтересів юридичної особи в суді, суд відмовляє в задоволенні клопотання.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача судова колегія встановила.

09.12.2013 року між Приватним підприємством "Херсонтеплогенерація", як покупцем, та Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", як продавцем, укладено договір №1806/14-БО-33 купівлі-продажу природного газу, відповідно до п.1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД , а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору.

Згідно з п. 5.2 договору (з урахуванням змін і доповнень внесених додатковою угодою №7 від 22.12.2014 року) ціна за 1000 куб. м газу становить 5 900,00грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природній газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%; податок на додану вартість за ставкою - 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами всього з ПДВ - 440,04 грн.

До сплати за 1000 куб. м природного газу - 6 384,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 276,94 грн., всього з ПДВ - 7 661,64 грн.

Відповідно до п. 6.1. договору оплата за природний газ проводиться покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з п. 7.3 договору, у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 цього договору, продавець має право в односторонньому порядку розірвати цей договір.

Пунктом 9.3. договору сторони погодили, що строк у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав, за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафу, відсотків річних, інфляційних нарахувань встановлюється тривалістю у п'ять років.

Договір відповідно до п. 11.1. набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014р., а в частині проведення розрахунків - до повного їх здійснення.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що умови спірного п. 9.3. договору щодо строку позовної давності тривалістю у п'ять років є вкрай невигідними для нього, як покупця, та спірний пункт був навмисно внесений в договір відповідачем з метою подальшого нарахування та стягнення пені у судовому порядку за період тривалістю 5 років, стягнення штрафних санкцій за період тривалістю п'ять років призведе до зриву опалювального сезону не можуть бути покладені в основу рішення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За змістом ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно зі ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як на тяжкі обставин, які змусили позивача підписати договір на вкрай невигідних умовах, позивач посилається на неможливість відмовитися від укладення спірного договору у зв'язку із прийнятою 06.01.2008 року Кабінетом Міністрів України постановою №41 в якій зазначено, що НАК "Нафтогаз України" є єдиним імпортером природного газу (далі постанова №41).

Згідно зі статтею 233 Цивільного кодексу України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. При визнанні такого правочину недійсним застосовуються наслідки, встановлені статтею 216 Цивільного кодексу України. Сторона, яка скористалася тяжкою обставиною, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки і моральну шкоду, що завдані їй у зв'язку з вчиненням цього правочину.

При цьому, відповідно до п.3.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" ознаками правочину, що підпадає під дію статті 233 Цивільного кодексу України, є вчинення особою правочину на вкрай невигідних для себе умовах, під впливом тяжкої для неї обставини і добровільно, тобто за відсутності насильства, обману чи помилки, можливо, навіть з ініціативи самого позивача. Доведення того, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено або було б вчинено на інших умовах, покладається на позивача.

Доводи позивача про те, що причиною укладення спірного договору, в редакції постанови КМУ №41 від 06.01.08р., було забезпечення виробітку теплової енергії з метою забезпечення опалювального сезону і своєчасного та безперебійного надання послуги всім категоріям міста Херсон, отже, на думку позивача такий правочин має ваду волі, не можуть бути покладені в основу рішення, оскільки позивач не довів, що за інших обставин (відсутності постанови №41) договір не було б укладено або було б укладено на інших умовах.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, які в силу вимог ст. 233 Цивільного кодексу України, є підставами для визнання недійсним спірного договору, а саме не надано належних та допустимих доказів, що даний договір був укладений проти волі позивача та здійснювався під тиском тяжких обставин, які змусили позивача вчинити правочин, а саме підписати договір на вкрай невигідних умовах

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2016р. не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Херсонтеплогенерація" залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2016р. у справі №910/3960/16 залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/3960/16.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.В. Чорна

Л.В. Кропивна