ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

03.08.2016 року Справа № 904/1425/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Кощеєв І.М. (доповідач),

суддів: Євстигнеєва О.С., Пархоменко Н.В.,

розглянувши апеляційну скаргу та клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2016 р. у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро"

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 1 117 215 грн. 25 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2016 р. (суддя Манько Г.В.) у справі №904/1425/16 позов задоволено повністю - стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" заборгованості по сплаті орендної плати, пені, трьох процентів річних та суми інфляційного збільшення заборгованості по договору № 02/02/8-15 оренди нежитлового приміщення та по договору № 01/02/8-15 оренди нежитлового приміщення у загальній сумі 1 117 215 грн. 25 коп., судовий збір 16 758 грн. 22 коп.

Не погоджуючись з даним рішенням, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить: поновити йому пропущений строк на подачу апеляційної скарги, скасувати рішення від 19.04.2016р. в даній справі та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі

Подання апеляційної скарги лише 27.07.2016 р. (через 3 місяці з дня виготовлення рішення), апелянт пояснює тим, що про ухвалення місцевим господарським судом оскаржуваного рішення йому стало відомо лише в момент отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу по даній справі.

Відповідно до ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга, подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Загальний порядок відновлення пропущених процесуальних строків врегульований статтею 53 ГПК України відповідно до якої за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом поважною і відновити пропущений строк.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Клопотання відповідача про поновлення процесуального строку повинно містити роз'яснення причин пропуску такого строку і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними (ухвала ВГСУ від 19 березня 2014 р. по справі № 5023/1146/12).

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, а також клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду, колегія суддів не вбачає поважності причин пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження та не знаходить підстав для його відновлення за наступного.

Згідно п. 4 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 р. «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України», клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Наразі, відповідачем не надано жодного доказу в підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2016р. по справі 904/1425/16, а подане ним клопотання не містить обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку.

За приписами п.3.9 постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України №18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання, розгляд справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду (пункт 2 частини другої статті 104 Господарського процесуального кодексу ).

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 Господарського процесуального кодексу ), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання ) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Матеріали справи, а саме позовна заява, договори, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців свідчать про те, що відповідач знаходиться за адресою: 51400, м. Павлоград, вул. Будінського,29. Дану адресу до речі скаржник також вказав і в апеляційній скарзі.

Господарським судом всі процесуальні документи по справі, а саме: ухвали про призначення справи до розгляду та оскаржуване рішення, були направлені на адресу Відповідача, однак повернуті поштовою установою з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Таким чином, наведені відповідачем причини пропуску строку не можна визнати поважними, тому що відповідач вважається належним чином повідомленим і маючи на меті оскарження вищезазначеного рішення, повинен був вжити заходи для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою.

Згідно ч. 2 ст. 93 ГПК України, апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що лише факт подання стороною клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов'язком суду відновити цей строк, оскільки поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які в даному випадку не вбачаються за відсутності обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги протягом законодавчо встановленого строку.

Отже, можливість вчасного подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2016р. залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, а тому підстав для поновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, клопотання апелянта про відновлення пропущеного процесуального строку для апеляційного оскарження рішення слід відхилити, апеляційну скаргу повернути, у зв'язку з відсутністю підстав для поновлення процесуального строку.

Керуючись ст. ст. 53, 86, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97, ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 в поновленні процесуального строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2016 р. по справі

№ 904/1425/16 відхилити.

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2016 р. по справі № 904/1425/16 повернути скаржнику, а справу до господарського суду Дніпропетровської області.

Додаток: апеляційна скарга з доданими до неї документами на 16 аркушах, у тому числі квитанція №16045318 від 25.07.2016 про сплату судового збору.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.С. Євстигнеєв

Суддя Н.В. Пархоменко