ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"21" липня 2016 р. Справа № 911/2279/16

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства «Бобровицький молокозавод»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 1311752,81 грн.

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Бобровицький молокозавод» № 86 від 14.07.2015 р. (вх. № 2350/16 від 19.07.2016 р.) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 1311752,81 грн.

Подана позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 54 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити: найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди субєкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків).

Заявником не дотримано вказаних вимог, оскільки у позовній заяві адресу відповідача зазначено як: 09100, АДРЕСА_1, в той час як згідно Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 22109949 від 21.07.2016 р., юридичною адресою відповідача є: 09100, АДРЕСА_2.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Окрім того, відповідно до п. 2 частини 1 статті 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до вимог статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобовязані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

В якості доказу направлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами, позивачем до позовної заяви додано опис вкладення у цінний лист від 14.07.2016 р., в якому зазначено, що позовна заява з доданими до неї документами направлена на імя ФОП ОСОБА_1 на адресу: 09100, АДРЕСА_1.

Згідно зі ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. Відповідно до ч. 4 ст. 89 ЦК України, дані про місцезнаходження юридичної особи вносяться до єдиного державного реєстру. Отже, виходячи з наведеного, місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації.

У відповідності до п. 20.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» № 10 від 24.10.2011 р. місцезнаходження юридичної особи або фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається із Спеціального витягу № 22109949 від 21.07.2016 р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням фізичної особи відповідача є: 09100, АДРЕСА_2.

Таким чином, опис вкладення у цінний лист від 14.07.2016 р. не може бути належним доказом, що підтверджує відправлення відповідачеві копії позовної заяви з доданими до неї документами, оскільки підтверджує направлення кореспонденції на іншу адресу, ніж місцезнаходження відповідача.

Згідно приписів п. 6 частини 1 статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву, якщо до неї не додано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Окрім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Звертаючись з позовом до господарського суду Київської області, позивачем не подано доказів сплати судового збору. Водночас, разом із позовною заявою ПАТ «Бобровицький молокозавод» було подано заяву № 88 від 14.07.2016 р. (вх. № 14967/16 від 19.07.2016 р.) про звільнення від сплати судового збору, обґрунтовану тим, що товариство знаходиться в дуже скрутному матеріально-фінансовому стані, що спричинений скороченням ринку молокосировини та ринків збуту готової продукції, а також підвищенням тарифів на електро- та теплоносії, у звязку з чим, посилаючись на ст. 8 Закону України «Про судовий збір», позивач просив суд звільнити ПАТ «Бобровицький молокозавод» від сплати судового збору.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити його від сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто, вказаною статтею Закону передбачено право суду, а не обовязок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

При цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі.

З урахуванням наведеного, заява позивача про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки заявником не надано належних доказів того, що фінансове становище останнього робить неможливим на теперішній час сплатити судовий збір за подання даного позову до суду (фінансових звітів, доказів відсутності коштів на рахунках тощо).

Згідно з приписами п. 4 частини 1 статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву, якщо до неї не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Отже, позовна заява з вказаних вище підстав підлягає поверненню без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

З урахуванням наведеного, керуючись п.п 2, 4, 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Бобровицький молокозавод» № 88 від 14.07.2016 р. (вх. № 14967/16 від 19.07.2016 р.) про звільнення від сплати судового збору відхилити.

2. Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Бобровицький молокозавод» № 86 від 14.07.2016 р. (вх. № 2350/16 від 19.07.2016 р.) повернути без розгляду.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи разом із заявою про звільнення від сплати судового збору всього на 46 арк., а також Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на 2 арк. позивачу.

Суддя В.М. Бабкіна