ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2016 р.Справа № 922/2256/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Громадської організації «Екологічна безпека», м. Харків
до 1. Акціонерної компанії «Харківобленерго" м. Харків , 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Трейд-актив», м.Київ
про визнання недійсним договору
за участю :

Представник позивача - не з"явився;

Представник 1-го відповідача - ОСОБА_2 довіреність №01-16юр/5338 від 18.07.2016 року;

Представник 2-го відповідача - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Громадська організація «Екологічна безпека» на виконання своїх статутних завдань звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просить визнати недійсним Договір поворотної фінансової допомоги №К8273 від 26.06.2015 року, укладений між Акціонерною компанією «Харківобленерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Трейд-актив».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вказаний договір було укладено керівництвом Акціонерної компанії «Харківобленерго» з перевищенням повноважень визначних статутом компанії, положенням про виконавчий орган АК «Харківобленерго» та порядком укладення виконавчим органом компанії правочинів та вчинення дій щодо розпорядження коштами та майном компанії. Крім того, за посиланням позивача спірний правочин є таким, що укладений з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11 липня 2016 року за позовною заявою було порушено провадження по справі №922/2256/16 та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 19 липня 2016 року.

Ухвалою суду від 19.07.2016 року розгляд справи було відкладено на 25 липня 2016 року.

Через канцелярію суду від відповідача - АК «Харківобленерго» надійшов відзив на позовну заяву (вх. №24326), в якому компанія заперечувала проти задоволення позову, зважаючи на його необґрунтованість. В своїх запереченнях АК «Харківобленерго» з посиланням на положення ст. 241 ЦК України зазначає, що спірний правочин хоча і був укладений з перевищенням повноважень наданих представнику, проте отримав наступне схвалення з боку АК «Харківобленерго», а отже є дійсним.В той же часвідповідач вказує на безпідставність твердження позивача про невідповідність правочину інтересам держави і суспільства, оскільки внаслідок його укладення збитків АК «Харківобленерго» не завдано.

Надані АК «Харківобленерго» документи були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

Позивач правом на участь представника в судовому засіданні не скористався, однак, 22 липня 2016 року через канцелярію суду надав клопотання (вх. №24133) в якому просив суд проводити розгляд справи №922/2256/16 без участі повноважного представника Громадської організації «Екологічна безпека» за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи положення ст. 22 ГПК України, а також диспозитивність права сторони на участь у судовому засіданні, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи за відсутності представника позивача.

Представник 1-го відповідача - АК «Харківобленерго», який брав участь в судовому засіданні 25 липня 2016 року, проти задоволення позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити з посиланням на правову позицію, викладену у письмовому відзиві.

Представник 2-го відповідача - ТОВ «Компанія Трейд-Актив», в судове засідання не зявився, витребуваних ухвалою суду документів та відзиву на позовну заяву не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві та повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, пункт 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника 1-го відповідача, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

26 червня 2015 року між Акціонерною компанією «Харківобленерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Трейд-Актив» укладено договір поворотної фінансової допомоги №К8273, відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених договором, сторона-2 (АК «Харківобленерго») передає у власність стороні-1 (ТОВ «Компанія Трейд-Актив») грошові кошти (у подальшому фінансова допомога), а сторона-1 зобовязується повернути їх стороні-2 в строки та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 2.1 договору сума фінансової допомоги за договором становить 9 980 000,00 грн.

Відповідно до п. 4.1. договору строк повернення фінансової допомоги визначено сторонами до 31.07.2015 р.

Згідно п. 3.1. - 3.3. договору сторона-2 зобовязується надати стороні-1 суму фінансової допомоги протягом 20 банківських днів з дати укладення договору. сторона-2 перераховує суму фінансової допомоги в безготівковому порядку на поточний рахунок сторони-1 за реквізитами визначеними даним договором, якщо це дозволяє зробити фінансове становище сторони-2. Фінансова допомога вважається переданою стороні-1 в момент зарахування грошових коштів на поточний рахунок сторони-1.

Відповідно до п.5.1. договору сторона-1 зобовязана повернути суму фінансової допомоги (або неповернуту її частину у разі дострокового погашення частини фінансової допомоги) в останній день строку, встановленого в пункті 4.1. цього договору.

Договір з боку АК «Харківобленерго» підписано заступником голови правління виконавчим директором АК «Харківобленерго» ОСОБА_3 на підставі довіреності №01-42юр/4503 від 18.06.2015 року, виданої виконуючим обовязки голови правління АК «Харківобленерго» ОСОБА_4

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців з 28.04.2015 року на ОСОБА_4 покладено виконання обовязків голови правління АК «Харківобленерго».

Договір з боку ТОВ «Компанія Трейд-Актив» підписано директором ОСОБА_1

На виконання договору АК «Харківобленерго» свої зобовязання перед ТОВ «Компанія Трейд-Актив» виконала та надала поворотну фінансову допомогу, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок товариства відповідно до платіжних доручень №13211 від 26.06.2015 року на суму 4 990 000,00 грн., №289 від 07.07.2015 року на суму 4 990 000,00 грн. (призначення платежу: фінансова допомога з-но дог. №К8273 від 26.06.2015 р.).

Проте, ТОВ «Компанія Трейд-Актив» у встановлений договором №К8273 від 26.06.2015 року строк до 31.07.2015 року не повернуло кошти (поворотну фінансову допомогу).

Рішенням господарського суду м. Києва від 19.01.2016 року у справі №910/30032/15, яке набрало законної сили та звернуто до примусового виконання відповідно (виконавчого провадження №51445241),за позовом АК «Харківобленерго» стягнуто з ТОВ «Компанія Трейд-Актив» на користь АК «Харківобленерго» 9 980 000, 00 грн. основного боргу, 95 151,78 грн. 3% річних та 151 139,58 грн. судового збору.

Станом на момент розгляду справи зазначене рішення суду не виконано. Заборгованість ТОВ «Компанія Трейд-Актив» перед АК «Харківобленерго» не погашено.

Відповідно положень абз. 5 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» та п. 2.5.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 року «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Відповідно до змісту статуту Громадської організації «Екологічна безпека» статутними завданнями організації є зокрема задоволення та захист законних соціальних, економічних, творчих, вікових, національно-культурних прав членів організації та інших спільних інтересів, відновлення прав членів організації в разі їх порушення, для чого зокрема має право звертатися до суду (п. 3.2 та 3.3 статуту).

Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, серед яких вказано правочини і договори, визначено статтею 11 ЦК України.

У відповідності до ст. 15, 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільного права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Аналогічно ст. 20 ГК України передбачає можливість визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом з метою захисту прав і законних інтересів суб'єкта господарювання.

Частиною 1 ст. 92 ЦК України встановлено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

За змістом ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно з ч. 3 ст. 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Це положення є гарантією стабільності майнового обороту і є також загальноприйнятим стандартом у світовій практиці, зокрема, відповідно до Першої директиви Ради Європейських Співтовариств від 9 березня 1968 року (68/151/ЄЕС).

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про акціонерні товариства» голова колегіального виконавчого органу має право без довіреності діяти від імені товариства відповідно до рішень колегіального виконавчого органу, в тому числі представляти інтереси товариства, вчиняти правочини від імені товариства, видавати накази та давати розпорядження, обов'язкові для виконання всіма працівниками товариства.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Частинами 1-3 і 5 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Зазначені положення ЦК України узгоджуються з положеннями ч.1 ст. 207 ГК України, відповідно до якої господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Отже, господарський договір може бути визнаний недійсним за наявності двох умов: перша - це порушення ним прав та/або охоронюваних законом інтересів позивача; друга - це наявність передбачених законом підстав для визнання договору недійсним.

Така правова позиція суду відповідає п.7 та п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якими передбачено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Дослідивши надані АК «Харківобленерго» документи на предмет перевищення повноважень особи, яка підписала договір з боку АК «Харківобленерго», суд встановив наступне.

Акціоенерна компанія «Харківобленерго» здійснює свою діяльність на підставі статуту затвердженого протоколом №16 від 05.03.2009 року Загальних зборів акціонерів (надалі - статут).

Відповідно до п. 8.4.1. 8.4.2. статуту виконавчий орган компанії утворюється загальними зборами компанії та здійснює керівництво поточною діяльністю компанії.

Відповідно до Положення про виконавчий орган АК «Харківобленерго», затвердженого протоколом №16 від 05.03.2009 р. Загальних зборів акціонерів, в компанії утворено колегіальний виконавчий орган правління, який очолює голова правління.

Відповідно до п. 8.4.13.9. статуту керівник виконавчого органу компанії має повноваження зокрема проводити переговори, укладати договори (угоди) та вчиняти будь-які інші правочини від імені і інтересах компанії, з урахуванням обмежень, передбачених цим статутом та чинним законодавством.

Пунктом 8.4.13.16. статуту передбачено, що керівник виконавчого органу компанії має повноваження зокрема підписувати та видавати довіреності іншим особам, в тому числі на вчинення правочинів від імені компанії в межах своєї компетенції, підписувати договори (угоди) та інші документи, рішення про укладання (оформлення) та/або погодження (затвердження) яких прийняті вищим органом компанії, наглядовою радою компанії та виконавчим органом компанії.

Зазначені повноваження керівника виконавчого органу дублюються у п. 2.4.1.4. та п. 2.4.1.5. трудового контракту №2, укладеного з головою правління АК «Харківобленрго» від 18.06.2009 року.

Відповідно до п. 8.3.7.18. статуту особа, що виконує обовязки керівника або члена виконавчого органу компанії, має такий же обсяг прав і обовязків, та несе таку ж відповідальність, що і особа, чиї функції вона тимчасово виконує.

В той же час, пунктом 8.3.7.30. статуту передбачено, що наглядова рада компанії затверджує правочини, які вчиняє виконавчий орган компанії від імені компанії про надання поворотної фінансової допомоги (позика, позичка та інші види правочинів тощо) на суму, що перевищує 50 тисяч гривень, та безповоротної фінансової допомоги (дарування, пожертва та інші види правочинів тощо) на суму, що перевищує 10 тис. грн.

Необхідність затвердження наглядовою радою таких правочинів також передбачено Порядком укладання Виконавчим органом компанії правочинів та вчинення дій щодо розпорядження коштами та майном компанії, затвердженим рішенням Наглядової ради АК «Харківобленрго», протокол №14 від 30.10.2007 р. (з урахуванням змін до Порядку затвердженим рішенням Наглядової ради АК «Харківобленрго» протокол №27 від 06.08.2012 року).

Із зазначеного вбачається, що повноваження ОСОБА_3 за довіреністю №01-42юр/4503 від 18.06.2015 року, виданої виконуючим обовязки голови правління АК «Харківобленерго» ОСОБА_4 є обмеженими повноваженнями самого керівника виконавчого органу та необхідність прийняття рішення відповідним органом управляння про укладання певного правочину.

З урахуванням положень пункту 8.3.7.30. статуту повноваження щодо прийняття рішення на укладання договору поворотної фінансової допомоги на суму 9 980 000,00 грн. відноситься до компетенції наглядової ради АК «Харківобленерго».

За таких умов підписання договору №К8273 від 26.06.2015 року між АК «Харківобленерго» та ТОВ «Компанія Трейд-Актив» ОСОБА_3 було здійснено з перевищенням його повноважень.

Разом з тим, АК «Харківобленерго» після укладення спірного правочину виконала зобовязання передбачені ним, не зверталася до суду з вимогою про визначення договору недійсним, та після прострочення боржника за договором звернулася до господарського суду м. Києва з позовом про стягнення суми поворотної фінансової допомоги.

Зазначені вище дії відповідача свідчать про той факт, що відбулося схвалення юридичною особою АК «Харківобленерго» правочину, укладеного від її імені представником, з перевищенням повноважень.

Відповідно до ст. 241 Цивільного кодексу України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Відповідно до п. 3.3. постанови пленуму ВГСУ від 29.05.2013 року №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» припис абз. 1 ч. 3 ст. 92 ЦК України зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов'язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абз. 2 ч. 3 ст. 92 ЦК України).

Тобто, наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним.

Відповідно до п. 3.4. зазначеної постанови пленуму настання передбачених статтею 241 ЦК України наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що підстави для визнання недійсним Договору поворотної фінансової допомоги №К8273 від 26.06.2015 року відсутні, у зв'язку з його повним подальшим схваленням Акціонерною компанією «Харківобленерго».

Щодо невідповідності правочину інтересам держави та суспільства судом встановлено, що одним з акціонерів Акціонерної компанії «Харківобленерго» зокрема є держава в особі Фонду державного майна України.

В той же час, відповідачем АК «Харківобленерго» в ході судового розгляду спростовано твердження позивача про невідповідність правочину або мети, з якою його укладено, інтересам держави та суспільства.

Матеріали справи містять переддоговірну переписку між АК «Харківобленерго» та ТОВ «Компанія Трейд-Актив», згідно якої метою надання фінансової допомоги є завершення розробки проекту, який включає програмний комплекс, електронне та телекомунікаційне устаткування для протидії злочинним проявам у сфері звязку та інформаційних технологій втручанню в роботу автоматизованих систем.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців основним видом економічної діяльності ТОВ «Компанія Трейд-Актив» є Комп'ютерне програмування (Код КВЕД 62.01).

За таких обставин мета укладення договору та надання фінансової допомоги не суперечить ані діяльності ТОВ «Компанія Трейд-Актив», ані інтересам держави.

Щодо обставин прострочення виконання своїх зобовязань ТОВ «Компанія Трейд-Актив» з повернення фінансової допомоги, зазначене також не свідчить про наявність підстав для визнання договору недійсним.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" передбачено, що виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним.

В той же час, відповідно до Висновку експертного дослідження за результатами проведення економічного дослідження №11060/11061/16-45 від 14.07.2016 року, проведеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз,укладення між АК «Харківобленерго» та ТОВ «Компанія Трейд-Актив» договору поворотної фінансової допомоги №К8273 від 26.06.2015 року не призвело до зменшення (втрати) активів АК «Харківобленерго», що свідчить про те, що укладення та виконання вказаного договору не спричинило негативного впливу на фінансові показники щодо результатів господарської діяльності Підприємства.

Крім того, на сьогодні триває процедура примусового виконання рішення господарського суду м. Києва від 19.01.2016 р. у праві №910/30032/15, отже укладення та виконання сторонами договору поворотної фінансової допомоги №К8273 від 26.06.2015 р. не спричинило збитків АК «Харківобленерго», що також свідчить про необґрунтованість позовних вимог.

Акціонерною компанією «Харківобленерго» спростовано повністю твердження Громадської організації «Екологічна безпека» про наявність у посадових осіб АК «Харківобленерго» та ТОВ «Компанія Трейд-Актив» мети (наміру) вчинення правочину, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, що виключає застосування до спірних правовідносин ст. ст. 207 ГК України та ч. 3 ст. 228 ЦК України. Умови Договору №К8273 від 26.06.2015 року були погоджені сторонами, договір підписаний представниками сторін та скріплений печатками обох сторін договору, з боку АК «Харківобленрго» відбулося подальше схвалення укладеного договору.

Крім того, судом встановлено, що сторонами виконувалися умови договору, що свідчить про відповідність наслідків його укладення інтересам позивача та відповідача.

Дійсність спірного правочину також встановлена рішенням господарського суду м. Києва від 19.01.2016 року у праві №910/30032/15 про стягнення суми поворотної фінансової допомоги, оскільки здійснюючи судовий захист права АК «Харківобленерго» суд встановив виникнення у сторін прав та зобов'язань на підставі цього правочину та виконав свій обовязок з перевірки його відповідності вимогам чинного законодавства України

Суд приходить до висновку про те, що договір поворотної фінансової допомоги №К8273 від 26.06.2015 року укладений між АК «Харківобленерго» та ТОВ «Компанія Трейд-Актив» є дійсним.

Крім того, позивач не вказує, яке саме його суб'єктивне матеріальне право або охоронюваний законом інтерес, на захист якого міг бути поданий відповідний позов, порушено, відповідачем не визнається, оспорюються або порушується і як таке право порушене. Окрім того, позивачем не вказано як саме буде відновлене таке його право (у разі наявності) встановленням факту недійсності Договору поворотної фінансової допомоги №К8273 від 26.06.2015 року, укладеного між Акціонерною компанією «Харківобленерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Трейд-актив».

При цьому, під поняттям «охоронюваний законом інтерес» у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" розуміють прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Оскільки сторонами при укладанні Договору №К8273 від 26.06.2015 року було досягнуто всіх істотних умов договору, а обставини, на які посилається позивач в обґрунтування свого позову спростовано доводами відповідача та наданими документами, суд визнав позовні вимоги Громадської організації «Екологічна безпека» безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню, у зв'язку з чим відмовляє в задоволенні позову повністю.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Громадської організації «Екологічна безпека» відмовити.

Повне рішення складено 26.07.2016 р.

Суддя ОСОБА_5

Справа №922/2256/16.