ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року Справа № 6/683

Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

Корнілової Ж.О. - головуючого,
Карабаня В.Я.,
Чернова Є.В.,
розглянувши касаційну скаргу Міністерства оборони України
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 04.05.2016
у справі№ 6/683 Господарського суду міста Києва
за позовомЗаступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ТВІ"
про таспонукання до вчинення дій за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ТВІ" до Міністерства оборони України про спонукання до вчинення дій,

за участю представників:

від позивача-прокуратура - Коркішко В.М. Міністерство охорони України - Тодерян В.М.
від відповідача-ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ТВІ" - Парицька Н.О., Сєтов М.О.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ТВІ" 14.01.2016 звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою № б/н від 11.01.2016 про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 24.12.2009 у справі №6/683 таким, що не підлягає виконанню, оскільки обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.02.2016 (суддя Ковтун С.А.) задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ТВІ". Визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду міста Києва № 6/683 від 24.12.2009 про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ТВІ" передати Міністерству оборони України нерухоме майно, яке належить до житлового фонду, на суму 18944882,00 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.05.2016 (у складі суддів: Чорногуза М.Г.-головуючого, Рудченка С.Г., Агрикової О.В.) ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.02.2016 у справі № 6/683 залишено без змін.

Ухвалу та постанову мотивовано тим, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ТВІ" відсутній обов'язок за рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2009 у справі № 6/683 Господарського суду міста Києва у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником, що підтверджується актом № 1 від 19.01.2010 щодо передачі 54 квартир у житловому будинку № 84 по вул. Кримській у м. Феодосія, загальною площею 4186,7 кв.м, підписаного директором ТОВ "Технопастк" Бовдуй М.В., генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ТВІ" Пасічник В.С. та начальником Кримського управління капітального будівництва Міністерства оборони України Зімовнов В.І.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суджу від 04.05.2016 у справі № 6/683 Господарського суду міста Києва, Міністерство оборони України звернулось з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.02.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суджу від 04.05.2016 у справі № 6/683 Господарського суду міста Києва, і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви про визнання вказаного наказу Господарського суду міста Києва від 24.12.2009 таким, що не підлягає виконанню.

У касаційній скарзі заявник посилається на порушення та неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача Корнілову Ж.О., обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши прокурора та представників сторін, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі України "Про виконавче провадження", що спрямовані на примусове виконання рішень судів, які проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених Законом України "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Статтею 117 ГПК України визначено, що господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

За таких обставин ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті, а саме:

- якщо його (наказ) видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Як встановлено судами та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2009 позов заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України задоволено частково, зокрема, зобов'язано ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ТВІ" передати Міністерству оборони України нерухоме майно, яке належить до житлового фонду, на суму 18944882,00 грн. В іншій частині первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ТВІ" задоволено частково, зобов'язано Міністерство оборони України привести земельну ділянку площею 4,57 га, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 8 (військове містечко № 118), у стан придатний для будівництва шляхом виконання договірних зобов'язань в натурі, а саме: звільнити будівлі та споруди, що знаходяться на земельній ділянці, площею 4,57 га в м. Києві по вул. Академіка Туполєва, 8 (військове містечко № 118); списати будівлі та споруди, розташовані на земельній ділянці, площею 4,57 га в м. Києві по вул. Академіка Туполєва, 8 (військове містечко № 118); передати ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ТВІ" земельну ділянку площею 4,57 га в м. Києві по вул. Академіка Туполєва, 8 (військове містечко № 118) під забудову. В іншій частині зустрічного позову відмовити.

На виконання рішення 24.12.2009 видано накази.

Атом № 1 від 19.01.2010 передано 54 квартир у житловому будинку № 84 по вул. Кримській у м. Феодосія, загальною площею 4186,7 кв.м, підписаного директором ТОВ "Технопастк" Бовдуй М.В., генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ТВІ" Пасічник В.С. та начальником Кримського управління капітального будівництва Міністерства оборони України Зімовнов В.І.

Проте судами не досліджено: чи зверталось Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ТВІ" до господарського суду із заявою про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 24.12.2009 у справі № 6/683 таким, що не підлягає виконанню з підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю чи частково, поданої в порядку ст. 117 ГПК України, якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником? чи відбулась фактична передача Міністерству оборони України нерухомого майна, яке належить до житлового фонду, на суму 1844882,00 грн.?

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Беручи до уваги наведене, враховуючи, що оскаржувані рішення прийняті судами за неповновстановленими обставинами, ці рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України частково задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.02.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.05.2016 у справі № 6/683 Господарського суду міста Києва скасувати.

Справу № 6/683 Господарського суду міста Києва передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Головуючий, суддяКорнілова Ж.О.
Судді:Карабань В.Я.
Чернов Є.В.