ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2016 р. Справа № 922/1379/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Россолов В.В.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№ 1877 Х/1-7) на рішення господарського суду Харківської області від 22.06.2016 року у справі

за позовом Харківської міської ради, м. Харків,

до ТОВ "СУ-15", м. Харків,

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИЛА:

Харківська міська рада звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю СУ-15 про внесення змін до договору оренди землі №06 від 20.04.2006 р. шляхом визнання укладеної додаткової угоди до вказаного договору оренди землі у запропонованій у позові редакції.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Харківської міської ради від 03 липня 2013 року № 1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01 січня 2013 року; встановлено, що плата за землю на підставі даних "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01 січня 2013 року" вводиться в дію з 01 січня 2014 року; зміни до договорів оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі. Ухилення відповідача від підписання додаткової угоди до договору оренди землі завдає значних збитків територіальній громаді міста Харкова у вигляді неодержаного доходу за користування земельною ділянкою комунальної власності. В обґрунтування позовних вимог посилається на ст. 13, 144 Конституції України, ст.ст. 12, 93, 125, 126, 189 та п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст.ст. 15, 30 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 5, 13, 15, 21 Закону України "Про оцінку земель", ст.ст. 629, 649, 651, 653, 654, 792 ЦК України, ст.ст. 179, 188, 193 ГК України.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.06.2016 року (суддя Новікова Н.А.) позов задоволено частково.

Внесено зміни до договору оренди землі від 20 квітня 2006 р. № 06 шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору оренди землі в наступній редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі,

зареєстрованого 20 квітня 2006 року за № 06

у Харківській регіональній філії Державного підприємства Центр державного

земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах

____ ________________20

Харківська міська рада Харківської області (Орендодавець) в особі виконуючого повноваження Харківського міського голови, секретаря міської ради ОСОБА_2, який діє на підставі Закону України Про місцеве самоврядування в Україні і розпорядження міського голови від 21.04.2015 р. № 144/3к, з одного боку, та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СУ-15 (Орендар) в особі керівника _______________ з другого боку, домовились про нижченаведене:

І. Відповідно до Податкового кодексу України, Закону України "Про оренду землі", рішення 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 03.07.2013 № 1209/13 „Про затвердження "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013", рішення 26 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 25.09.2013 № 1269/13 "Про затвердження "Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013", рішення 19 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 27.02.2008 № 41/08 "Про затвердження Положення про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові" (з відповідними змінами та доповненнями), рішення 21 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 19.12.2012 № 960/12 „Про Порядок оформлення договорів оренди землі у місті Харкові", листа Державного агентства земельних ресурсів України від 14.01.2015 р. № 6-28-0.22-215/2-15 пункти 2, 5, 9. договору оренди землі, зареєстрованого "20" квітня 2006 року за № 06 доповнити, викласти у такій редакції:

„2. (редакція по договору). Кадастровий номер земельної ділянки :09:029:0087."

5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу з технічної документації № 137 від 25.11.2013 становить 6041261 грн. грн. (шість мільйонів сорок одна тисяча двісті шістдесят одна гривня), а з урахуванням коофіцієнту індексації за 2014 рік складає 7545535 грн. (сім мільйонів пятсот сорок пять тисяч пятсот тридцять пять гривень)."

9. Розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком № 8515/15 від 26.01.2015 на рік становить 3,22734067 % від її нормативної грошової оцінки і складає 243520,12 грн. (двісті сорок три тисячі пятсот двадцять гривень 12 копійок), або в місяць 20293,35 (двадцять тисяч двісті девяносто три гривні 35 копійок).

ІІ. Ця додаткова угода є невідємною частиною договору оренди землі, зареєстрованого 20 квітня 2006 року за № 06 у Харківській регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах і складена та підписана в трьох примірниках, один з яких залишається у органі, що провів їх державну реєстрацію, а два інших видаються сторонам по договору.

ОРЕНДОДАВЕЦЬ ОРЕНДАР

Харківська міська рада ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ

Харківської області ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СУ-15

м. Харків, м-н Конституції, 7 вул. Чернишевського, буд. 40

м. Харків, 61002

код 04059243 код 33480085

В особі виконуючого повноваження

Харківського міського голови,

секретаря міської ради В особі керівника

_________________О.М. ОСОБА_2 _________________ ______________

/підпис/ / підпис/ /ПІБ/

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю СУ-15, (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 40, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, ідентифікаційний код 04059243; р/р 2986 в ГУ ДКСУ у Харківській області МФО 851011) суму судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Відповідач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вищенаведене рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що умовами укладеного між сторонами у справі договору не передбачена така умова перегляду орендної плати як зміна грошової оцінки землі.

Представник в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із відрядженням представника ОСОБА_3 за межі міста Харкова.

Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, зокрема, права сторони брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів та ін.

При цьому, частиною 2 статті 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок сторони добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Відповідно до пункту 3.14 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Нез'явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин може розцінюватися судом як зловживання процесуальними правами.

В якості поважності причин для відкладення розгляду справи та на підтвердження обставин, означених у заявленому клопотанні, представник ОСОБА_3 надає копію витягу з наказу №265 від 18.07.2016 року "Про відрядження" ТОВ Фармацевтична Компанія "Здоров'я" відповідно до якого ОСОБА_3 відряджається з 27.07.2016 року по 28.07.2016 року до м. Бориспіль ТОВ "Фармекс Груп" для вирішення виробничих питань.

Згідно з частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як вбачається з матеріалів справи ані ТОВ Фармацевтична Компанія "Здоров'я", ані ТОВ "Фармекс Груп" не беруть участь у справі та не пов'язані з розглядом даного господарського спору.

Таким чином копія витягу з наказу №265 від 18.07.2016 року "Про відрядження" ТОВ Фармацевтична Компанія "Здоров'я" не підтверджує обставин, які мають значення для даної справи.

Частина 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p. У ній сформульовано основні права і свободи людини, зокрема право при визначенні її громадянських прав і обовязків, висуненні проти неї кримінального обвинувачення на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції» 2), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, субєктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Підстави для задоволення заявленого клопотання ТОВ "СУ-15" про відкладення розгляду справи у зв'язку з відрядженням ОСОБА_3 як представника іншої юридичної особи, яка не пов'язана із розглядом даної господарської справи - відсутні, оскільки викладені обставини відрядження не є поважними причинами для відкладення судового розгляду в межах справи № 922/1379/16. В свою чергу - відкладення розгляду справи у зв'язку з неявкою представника сторони в судове засідання сторони без поважних причин є порушенням названого принципу розгляду справи впродовж розумного строку.

З огляду на викладене, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.

На думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд приймає до уваги, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо).

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

На підставі рішення XLIV сесії Харківської міської ради IV скликання від 23.12.2005 р. № 247/05 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об'єктів", між Харківською міською радою Харківської області (орендодавець, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "СУ-15" (орендар, відповідачем) було укладено договір оренди землі від 20 квітня 2006 року, який зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" за № 06, відповідно до п. п. 1,2 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, площею 0,5537 га, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Двадцять Третього Серпня (в районі ж. б. № 31).

В п. 5 Договору сторони визначили, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки:

- на період будівництва згідно з довідкою № 1388/06 від 10.03.2006 року становить 1 207 116,00 грн.;

- на період експлуатації згідно з довідкою № 1389/06 від 10.03.2005 року становить 2548308,00 грн.

Пунктом 8 Договору сторони погодили, що останній укладено строком: на період будівництва до 31.12.2008 року (але не пізніше прийняття обєкту до експлуатації), на період експлуатації до 31.12.2030 року.

Розмір орендної плати визначений сторонами у пункті 9 договору.

Згідно пункту 13 Договору розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів; внаслідок інфляції - щорічно; погіршання стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до п. 36 договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розвязується у судовому порядку.

Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 р. № 1209/13 "Про затвердження "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р." затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р.

Згідно п. 1.1. вказаного рішення затверджено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 р. та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України.

Пунктом 2 рішення встановлено, що це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р. застосовується з 01.01.2014 р.

Попередня вартість 1 кв. м землі у місті Харкові була визначена на підставі рішення Харківської міської ради від 25.12.2007 р. № 335/07 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 року", рішення Харківської міської ради від 27.02.2008 р. № 42/08 "Про затвердження "Положення про впровадження нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 року" та була введена в дію з 01.03.2008 р.

На виконання вищенаведених рішень Харківської міської ради, Департаментом земельних відносин Харківської міської ради було одержано витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка має кадастровий номер :09:029:0087 та розташована за адресою: Харківська область, м. Харків, Дзержинський район, вул. двадцять третього Серпня (в районі ж. б. № 31); одержано витяг № 137 від 25.11.2013 р. з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки розташованої за адресою: м. Харків, вул. Двадцять Третього Серпня ( в районі ж. б. № 31), загальною площею 0,5537 га становить 6041261 грн.; та виконано розрахунок розміру орендної плати за вищенаведену земельну ділянку комунальної власності станом на 01.01.2013 р.

Рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 р. № 1269/13 "Про затвердження "Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станам на 01.01.2013" встановлено (п. 2, п. 3), що плата за землю на підставі даних "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" вводиться в дію з 01.01.2014 р. Зміни до договорів оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові.

Пунктом 5 даного рішення Департамент земельних відносин Харківської міської ради зобов'язано попередити всіх землекористувачів (орендарів) земельних ділянок, реєстрація яких у Державному земельному кадастрі не здійснена, про необхідність приведення розміру плати за землю відповідно до вимог чинного законодавства.

Пунктом 16.4 Порядку оформлення договорів оренди землі у м. Харкові, який є додатком до рішення 21 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про затвердження Порядку оформлення договорів оренди землі у місті Харкові" від 19.12.2012 р. № 960/12, що набирає чинності з 01.01.2013 р., визначено, що зміни до договору оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі в порядку передбаченому цім підпунктом.

Департаментом земельних відносин Харківської міської ради рекомендованим поштовим відправленням на адресу відповідача направлено проект додаткової угоди до договору оренди землі, зареєстрованого 20 квітня 2006 року за № 06, разом із листом-пропозицією № 3444/225-15 від 18.05.2015 р., але відповідач додаткову угоду не підписав.

Станом на момент звернення позивача до суду з позовною заявою додаткову угоду до договору оренди землі між сторонами не підписано.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення прав та охоронюваних законом інтересів територіальної громади і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобовязань.

Відповідно до ст. ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Умовами укладеного між сторонами договору оренди землі, а саме пунктом 13, передбачено, що розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів; внаслідок інфляції - щорічно; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, як вірно звертає увагу місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні - сторони в договорі оренди землі, серед іншого, передбачили можливість внесення до нього змін щодо перегляду розміру орендної плати у випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 289.1. статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно із частиною 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі, зокрема, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Стаття 1 Закону України "Про оцінку земель" визначає нормативну грошову оцінку земельних ділянок як капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

У відповідності до статті 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Як вже зазначалося вище, попередня вартість 1 кв. м землі у місті Харкові була визначена станом на 01.01.2007 р. на підставі рішення Харківської міської ради від 25.12.2007 р. № 335/07 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 року", рішень Харківської міської ради від 27.02.2008 року № 41/08 "Про затвердження "Положення про впровадження нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 року" та була введена в дію з 01.03.2008р.

Враховуючи норми статті 18 Закону України "Про оцінку земель", позивач рішеннями від 03.07.2013 р. №1209/13 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2013 року" та від 25.09.2013 р. №1269/13 "Про затвердження порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова" затвердив нову базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова та ввів в дію з 01 січня 2014 року нову плату за землю.

У відповідності до положень статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 73 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної в місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згідно із пунктами 34, 35 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин, затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до частини 1 статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Пунктом 2.19. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.05.2011 р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" судам роз'яснено, що у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін щодо ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть бути не взяті судом до уваги лише у разі скасування такого рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

Рішення Харківської міської ради від 03.07.2013 р. №1209/13 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2013 року" та від 25.09.2013 р. №1269/13 "Про затвердження порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013р." є чинними на момент розгляду справи. Доказів їх скасування матеріали справи не містять.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що нормативно грошова оцінка земельних ділянок не залежить від волевиявлення сторін договору оренди землі, а є способом регулювання уповноваженими органами плати за користування землею.

При цьому, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, в зв'язку з чим, зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

В свою чергу, орендна плата за земельні ділянки комунальної власності є регульованою ціною. Тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Вищого господарського суду України від 03.07.2014 року №922/533/14 та постановах Верховного суду України від 20.08.2013 року у справі №5017/781/2012 та від 03.12.2013 року у справі №5009/3430/12.

Згідно з частиною 1 статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, правова позиція відповідача, покладена ним в основу апеляційної скарги спростована вищевикладеними нормами чинного законодавства та непоодинокою судовою практикою з вирішення аналогічних спорів.

Стаття 15 Закону України "Про оренду землі" визначає, що істотними умовами договору оренди землі є об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір орендної ділянки).

Як вбачається з матеріалів справи, невід'ємною частиною договору оренди землі від 20 квітня 2006 року (договір зареєстровано за № 06 у Харківській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах) є план земельної ділянки, про що зазначено у договорі оренди.

Позивачем надано до матеріалів справи план земельної ділянки, в якому зазначено кадастровий номер земельної ділянки :09:029:0087 та площа 0,5537 га.

За вказаних обставин, позов в частині доповнення п. 2 та внесення змін до п. 5, п. 9 договору оренди землі в частині внесення кадастрового номеру земельної ділянки, визначення нормативно грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати за земельну ділянку є обґрунтованим та підлягає задоволенню судом.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що решта вимог позивача про внесення змін до договору оренди землі, зареєстровано "20" квітня 2006 року за № 06 у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах, шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі в редакції позивача, задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Законом передбачено можливість внесення змін до договору за згодою сторін, яке що інше не встановлено договором або законом; договір може бути змінено за рішенням суду у випадках, встановлених договором або законом.

Позивач, посилаючись на вищевказані норми законів, рішення органу місцевого самоврядування та на витяг про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, визначаючи їх як підставу позову, ставить питання не лише щодо внесення змін до п. п. 2, 5 та 9 договору оренди земельної ділянки в частині внесення кадастрового номеру земельної ділянки, визначення нормативно грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати за земельну ділянку, а й щодо фактично викладення умов договору оренди земельної ділянки, який укладено між сторонами, в іншій редакції (абзац другий пункту 5 та абзац перший пункту 9) шляхом затвердження додаткової угоди. При цьому позивачем не доведено, як саме співвідноситься зміна нормативно-грошової оцінки земельної ділянки з пунктами додаткової угоди до договору (за виключенням пункту 2, абзацу 1 п. 5 та абзацу 2 п. 9 договору), які позивач просить суд визнати укладеними і чи є зміна нормативно-грошової оціни підставою для укладення додаткової угоди в новій редакції. Типова форма договору оренди, на яку посилається позивач, є відмінною від запропонованої позивачем редакції додаткової угоди, яку позивач просить суд визнати укладеною.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 Цивільного кодексу України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

З огляду на зазначене, позов у частині внесення змін до Договору оренди у запропонованій позивачем редакції, а саме абзац другий пункту 5 та абзац перший пункту 9 задоволенню не підлягає.

Беручи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що під час розгляду справи господарським судом першої інстанції фактичні обставини справи встановлені на основі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають обставинам справи та їм надана правильна юридична оцінка, прийняте рішення відповідає нормам чинного законодавства та підстав для його скасування не вбачається, у зв'язку з чим, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При поданні апеляційної скарги судом було задоволено клопотання відповідачап про відстрочення сплати судового збору до ухваленні судового рішення у справі.

На день винесення даної постанови судовий збір відповідачами не сплачений, тому колегія суддів, з урахуванням положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, пункту 7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011 року "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", вважає необхідним стягнути несплачену суму судового збору за результатами апеляційного провадження.

З урахуванням статті 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік", враховуючи положення підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 та підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі складає 1515,80 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 22.06.2016 року залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СУ-15, (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 40, ) на користь Державного бюджету України (одержувач платежу - УДК у Дзержинському районі м. Харкова, банк одержувача - Головне управління Державного казначейства України у Харківській області, код банка одержувача - 851011, код класифікації доходів бюджету - 22030001, номер рахунку - 2003) 1515,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний судовий наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 28.07.2016 року.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Россолов В.В.