ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року Справа № 922/391/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г. - головуючого,

Кочерової Н.О.,

Барицької Т.Л.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пантеон ЛТД" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24 травня 2016 року у справі № 922/391/16 Господарського суду Харківської області за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Дніпро, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пантеон ЛТД", м. Харків, про стягнення коштів у розмірі 185 332,99 грн.,

за участю представників сторін:

позивача - Каракоця О.Р. (дов. № 2781-К-Н-О від 31.07.14);

відповідача - Калініна О.Ю. (дов. б/н від 02.08.16),

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року позивач ПАТ КБ "Приватбанк" пред'явив у господарському суді позов до відповідача ТОВ "Пантеон ЛТД" про стягнення коштів у розмірі 185 332,99 грн.

Вказував, що 08.04.15 ТОВ "Пантеон ЛТД" (клієнт) звернувся до ПАТ КБ "Приватбанк" (банк) з заявою про відкриття поточного рахунку, згідно якої заявник приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", тарифів банку, що розміщені на його сайті, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 08.04.15, укладений у спрощений спосіб.

Зазначав, що на виконання умов вказаного договору, банком було відкрито клієнту поточний рахунок № 9325 для надання йому кредитного ліміту в розмірі 150 000 грн.

Посилаючись на порушенням відповідачем умов договору в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 100 565,08 грн. заборгованості за кредитом, 41 581 грн. заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 36 851,28 грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань та 6 335,63 грн. заборгованості по сплаті комісії банку, а всього - 185 332,99 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15 березня 2016 року (суддя Лаврова Л.С.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24 травня 2016 року (колегія суддів у складі: Барбашова С.В. - головуючого, Білецька А.М., Істоміна О.А.), позов задоволено.

Постановлено стягнути з ТОВ "Пантеон ЛТД" на користь ПАТ КБ "Приватбанк" 100 565,08 грн. заборгованості за кредитом, 41 581 грн. заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 36 851,28 грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань та 6 335,63 грн. заборгованості по сплаті комісії банку.

Судові акти мотивовані посиланнями на порушення відповідачем договірних зобов'язань в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та сплати комісії банку, що є підставою до покладення на нього обов'язку по їх сплаті.

У касаційній скарзі ТОВ "Пантеон ЛТД", посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій приписів ст.ст. 527, 538, 613 ЦК України та ст. 22 ГПК України, просить скасувати постановлені у справі судові акти та постановити нове рішення про відмову в позові.

Розглянувши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 08.04.15 ТОВ "Пантеон ЛТД" (клієнт) звернувся до ПАТ КБ "Приватбанк" (банк) з заявою про відкриття поточного рахунку, згідно якої заявник приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", тарифів банку, що розміщені на його сайті, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 08.04.15, укладений у спрощений спосіб.

Відповідно до п. 3.2.1.1.1 Умов та правил надання банківських послуг кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди (п. 3.2.1.1.3 Умов та правил надання банківських послуг).

Пунктом 3.2.1.4 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця, розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 36 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню.

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Згідно п. 3.2.1.4.4 Умов та правил надання банківських послуг клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до пунктів 3.2.1.1.6., 3.2.1.2.3.2., 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

Положеннями ст.ст. 11, 629 ЦК України встановлено, що договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - п. 1 ст. 530 ЦК України.

Судами встановлено, що на виконання умов вказаного договору, банком було відкрито клієнту поточний рахунок № 9325 для надання йому кредитного ліміту в розмірі 150 000 грн.

21.01.16 ПАТ КБ "Приватбанк" листом № 50408НАJ5S0CX від 18.01.16 звернувся до ТОВ "Пантеон ЛТД" з претензією, в якій просив негайно погасити заборгованість в сумі 216 092,70 грн., яка складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 100 565,08 грн., простроченої заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 39 904,91 грн., заборгованості по сплаті комісії за користування кредитом в сумі 39 904,91 грн. та пені в сумі 35 217,80 грн.

Зазначена вимога була залишена відповідачем без відповіді та без задоволення.

В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно 3.2.1.5.1 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених пунктами 3.2.1.2.2.2., 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3., термінів повернення кредиту, передбачених пунктами 3.2.1.1.8., 3.2.1.2.2.3., 3.2.1.2.3.4., винагороди, передбаченого пунктами 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5., 3.2.1.4.6. клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному у пункті 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Приписами п. 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 3.2.1.5.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Судами встановлено, що у зв'язку із порушенням відповідачем зобов'язань за договором обслуговування кредитних лімітів на його поточному рахунку станом на 28.01.16 наявна заборгованість в сумі 185 332,99 грн., яка складається з: 100 565,08 грн. заборгованості за кредитом, 41 581 грн. заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 36 851,28 грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань та 6 335,63 грн. заборгованості по сплаті комісії банку.

Доказів сплати зазначеної суми боргу відповідачем не надано, в зв'язку з чим, судами попередніх інстанцій було обґрунтовано задоволено до стягнення вказану суму боргу з відповідача.

Щодо доводів касаційної скарги про те, що судами не було враховано часткову сплату відповідачем 5 383 грн. в рахунок погашення боргу, слід зазначити наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що грошові кошти в сумі 5 383 грн. були зараховані банком в рахунок погашення пені, що відповідає п. 3.2.1.4.10 Умов та правил надання банківських послуг, згідно якого кошти, отримані від клієнта, а також від уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості, насамперед направляються для відшкодування витрат/збитків банку згідно з пунктами 3.2.1.2.2.16 та 3.2.1.2.3.15, далі для погашення неустойки згідно розділу 5 цього розділу Умов, далі - простроченої винагороди, далі - прострочених відсотків, далі - відсотків, далі - простроченого кредиту, а потім в останню чергу в рахунок погашення кредиту.

За таких обставин, посилання касаційної скарги на зазначені обставини, слід залишити поза увагою суду, як необґрунтовані.

Враховуючи викладене, судами попередніх інстанцій на підставі встановлених фактичних обставин справи, з'ясовано дійсні права і обов'язки сторін та правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини.

Суд дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає вимогам ст. 43 ГПК України, переоцінка доказів, відповідно до ст. 1117 ГПК України, не входить до меж перегляду справи в суді касаційної інстанції.

Постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, доводи касаційної скарги правильності викладених у ній висновків не спростовують, в зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пантеон ЛТД" залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24 травня 2016 року у справі № 922/391/16 залишити без змін.

Головуючий суддя: Дунаєвська Н.Г.

Судді: Кочерова Н.О.

Барицька Т.Л.