ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

15.07.2016 справа № 905/2944/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: суддіОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства АВК, м. Маріуполь Донецької область
на рішення господарського суду Донецької області
від08.06.2016 р.
у справі№905/2944/15 (головуючий суддя: Мальцев М.Ю., судді: Бойко І.А., Матюхін В.І.)
за позовом до за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача проПублічного акціонерного товариства ОСОБА_4 ОСОБА_5, м. Київ Приватного акціонерного товариства АВК, м. Маріуполь Донецької області ОСОБА_6 ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД (A.V.K. CONFECTIONERY HOLDINGS LIMITED), Кіпр стягнення заборгованості у розмірі 15410417,50 дол. США

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.06.2016 року у справі №905/2944/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 ОСОБА_5, м. Київ, до Приватного акціонерного товариства АВК, м. Маріуполь, Донецька область, про стягнення заборгованості у розмірі 15410417,50 дол. США за кредитним договором №010/01-03-3/1616 від 24.12.13 року, задоволені; вирішено стягнути з Приватного акціонерного товариства АВК на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором №010/01-03-3/1616 від 24.12.13 року в сумі 15410417,50 дол. США в тому числі: 14499998,19 дол. США заборгованість за кредитом, 910419,31 дол. США заборгованість за процентами, витрати по сплаті судового збору у розмірі 182700,00 гривень.

Не погодившись з прийнятим рішенням господарського суду першої інстанції, відповідач Приватне акціонерне товариство АВК, звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Донецької області від 08.06.2016 року у справі №905/2944/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Первісно подана апеляційна скарга була повернута Приватному акціонерному товариству АВК ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 24.06.2016 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач, вдруге звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (б/н від08.07.2016р.) на рішення господарського суду Донецької області від 08.06.2016 року у справі №905/2944/15, вважаючи що виправив недоліки.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, до неї не додано доказів сплати судового збору, проте наявне клопотання Приватного акціонерного товариства АВК про звільнення від сплати судового збору.

Колегія суддів апеляційної інстанції, дослідивши матеріали скарги та додатки до неї встановила, що апелянт просить звільнити його від сплати судового збору. В обґрунтування заявленого клопотання Приватне акціонерне товариство АВК посилається на перебування у вкрай скрутному матеріальному становищі, а тому вказує на існування підстав для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 200970,00 грн. Апелянт зазначає, що станом на кінець 1-го кварталу 2016 року збитки Приватного акціонерного товариства АВК склали 410659000,00 грн., а на час звернення до апеляційного господарського суду фактично не здійснює господарської діяльності.

Відмовляючи у задоволенні заявленого Приватним акціонерним товариством АВК клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 08.06.2016 року у справі №905/2944/15, колегія апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 4 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено розмір ставки судового збору з апеляційної скарги на рішення суду, а саме 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви скарги.

Згідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом положень ст. 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 №01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 №484-VIII)").

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями (ч. 2 ст. 3 ГК України). Відповідно до ст.ст. 42, 44 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Таким чином, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, а тому, користуючись правом самостійного залучення фінансових ресурсів, здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій та самостійно нести комерційні ризики їх несприятливості, що можуть настати в результаті діяльності товариства. Юридична особа самостійно має розрахувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій, та самостійно прийняти рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій. Настання несприятливих наслідків в господарській діяльності юридичної особи є її власним комерційним ризиком, на основі якого і здійснюється підприємництво. Отже, скаржник повинен був при здійсненні своєї господарської діяльності допускати можливість настання несприятливих фінансових наслідків такої діяльності, зокрема, звернення до суду за захистом своїх прав, та, відповідно, сплати судового збору при такому зверненні.

За приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень з урахуванням того, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як доказ на підтвердження викладених аргументів, апелянт надає Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) на 1-й квартал 2016 року, з якого вбачається значне зменшення доходів та витрат в порівнянні з минулим аналогічним періодом часу попереднього року.

Проте, даний доказ не є належним та допустимим в даному випадку, як того вимагає Закон, оскільки:

По-перше, Приватне акціонерне товариство АВК звернулось до суду апеляційної інстанції з вказаним клопотанням в червні (кінець 2-го кварталу 2016р.), проте вказує на скрутне становище в минулий період часу.

По-друге, приписи ст. 8 Закону «Про судовий збір», (звільнення від сплати судового збору) можуть бути застосовані лише за наявності виключних обставин, надання апелянтом відомостей про зменшення доходів та витрат за вибірковий проміжок часу, яке порівняно за аналогічний період минулого року, не може бути віднесений до виключних обставин.

Твердження апелянта стосовно того, що на теперішній час Приватне акціонерне товариство АВК фактично не здійснює господарську діяльність, не приймається до уваги з огляду на відсутність доказів на підтвердження цього.

Доказів в обгрунтування відсутності саме грошових коштів та неплатоспроможності заявником апеляційної скарги не надано.

Звіт про фінансові результати, сукупний дохід наданий заявником апеляційної скарги підтверджує динаміку зменшення доходів підприємства, є аналітичним документом фінансового обліку господарської діяльності підприємства станом на певну дату, але не засвідчує обґрунтованої та обємної наявність чи відсутність грошових коштів у підприємства для сплати судового збору.

Крім того, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору скаржником, теж, надано не було.

Таким чином, Приватним акціонерним товариством АВК не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність належних підстав для звільнення від сплати судового збору.

З огляду на викладене, у колегії апеляційного господарського суду відсутні підстави для задоволення клопотання Приватного акціонерного товариства АВК про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст. 97 Господарського процесуального Кодексу України після усунення обставин, що зявились підставою повернення апеляційної карги, сторона у справі має право повторно звернутись до Донецького апеляційного господарського суду в загальному порядку з врахуванням вимог ст. 93 Господарського процесуального Кодексу України.

Враховуючи викладене, клопотання скаржника про відновлення процесуального строку на оскарження рішення господарського суду Донецької області від 08.06.2016 року у даній справі може знайти своє відповідне вирішення після усунення зазначених недоліків.

Керуючись статями ст.ст. 86, 91, 93, ч. 3 ст. 94, п. 3 ч. 1, ч. 4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Приватному акціонерному товариству АВК, м. Маріуполь Донецької області у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 08.06.2016 року у справі №905/2944/15.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариста АВК, м. Маріуполь Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 08.06.2016 року у справі №905/2944/15 повернути заявнику.

Справу №905/2944/15 повернути господарському суду Донецької області.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга б/н від 08.07.2016р. на 3 арк. та додані до неї документи на 7 арк.

Головуючий Н.О. Мартюхіна

Судді Т.Д. Геза

ОСОБА_3