ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року Справа № 910/24038/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. - головуючого,
Плюшка І.А.,
Татькова В.І.,

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"
на рішення та постанову господарського суду міста Києва від 17.11.2015 Київського апеляційного господарського суду від 10.03.2016
у справі№ 910/24038/15
господарського судуміста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Домус-Проект"
доПублічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"
простягнення 666 722 грн. 27 коп.,
за участю представників:
від позивача: Полонський Д.Д.від відповідача: Печерний С.Л.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 30.06.2016 у справі №910/24038/15 касаційну скаргу ПАТ "Укртрансгаз" прийнято до провадження у складі колегії суддів: Самусенко С.С. - головуючий, Плюшко І.А., Татьков В.І. згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 30.06.2016.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 12.07.2016 розгляд касаційної скарги ПАТ "Укртрансгаз" відкладено.

1. Зміст позовних вимог та стислий виклад підстав подання позову

ТОВ "Домус-Проект" звернулося до господарського суду із позовом до ПАТ "Укртрансгаз" про стягнення з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, 349269,10 грн. заборгованості, 211798,23 грн. інфляційних, 22070,83 грн. пені, 14639,54 грн. 3% річних за прострочення виконання зобов`язання за договором на проектно-вишукувальні роботи № від 30.12.2013.

Позов обгрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору на проектно-вишукувальні роботи № від 30.12.2013 в частині своєчасної оплати виконаних позивачем робіт.

2. Стислий виклад суті рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів та мотиви їх прийняття

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.11.2015 у справі №910/24038/15 (суддя: Маринченко Я.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.03.2016 (судді: Андрієнко В.В. - головуючий, Буравльов С.І., Шапран В.В.), позов задоволено, стягнуто з ПАТ "Укртрансгаз" 349269,10 грн. заборгованості, 14639,54 грн. 3% річних, 211798,23 грн. інфляційних, 22070,83 грн. пені та витрати на сплату судового збору в сумі 8966,66 грн.

Господарські суди попередніх інстанцій, встановивши факт наявності у відповідача заборгованості за договором на проектно-вишукувальні роботи № від 30.12.2013, дійшли висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача 349269,10 грн.

Посилаючись на норми ст.ст.610, 611 ч.1 ст.612 ЦК України, ч.2 ст.193 ГК України, враховуючи порушення відповідачем грошового зобов`язання, дійшли висновку про наявність підстав для застосування правових наслідків, встановлених договором та законом, зокрема, у вигляді стягнення інфляційних та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України та пені на підставі п. 7.1 договору.

3. Підстави, з яких оскаржено судові рішення господарських судів

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, ПАТ "Укртрансгаз" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

У скарзі зазначається, що фінансові плани відповідача підлягають затвердженню у порядку, встановленому наказом Міністерства економіки України "Про затвердження порядку складання, затвердження та контролю виконання фінансових планів державних підприємств, акціонерних, холдингових компаній та інших суб`єктів господарювання, у статутному фонді яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) належать державі, та їх дочірніх підприємств" №173 від 21.06.2005. Фінансовий план відповідача на 2013 рік не було затверджено.

Таким чином, до моменту погодження фінансового плану відповідача на 2013 рік останній був позбавлений можливості здійснення у 2013 році фінансування оплати вартості товару, поставленого відповідно до умов договору, оскільки таке фінансування не було погоджено засновником (НАК "Нафтогаз України") та не затверджено у встановленому порядку.

Аналогічна ситуація склалась із фінансовим планом відповідача на 2014 рік.

4. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Домус-Проект" вважає її необгрунтованою та просить залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Позивач стверджує, що ним належно виконано умови укладеного між сторонами договору, а відповідач прийняв виконані роботи.

Також позивач додає до відзиву копію постанови державного виконавця від 29.04.2016 про закінчення виконавчого провадження по виконанню наказу №910/24038/15 від 23.03.2016. Підставою такого закінчення вказано, що рішення виконано в повному обсязі.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

30.12.2013 між ПАТ "Укртрансгаз" як замовником та ТОВ "Домус-Проект" як підрядником укладено договір № на проектно-вишукувальні роботи по об`єкту "Капітальний ремонт аеропорту "Сєвєродонецьк".

Відповідно до п.1.1 договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик власними силами і засобами виконати відповідно до умов договору проектно-вишукувальні роботи по об`єкту "Капітальний ремонт аеропорту "Сєверодонецьк" в повному обсязі відповідно до вимог чинних нормативних документів, завданню на розробку проектної документації на стадії "Проект (П)" та "Робоча документація (Р)", а замовник зобов`язується прийняти ці роботи та оплатити їх.

Згідно п.2.3 договору оплата за виконані роботи здійснюється замовником поетапно згідно календарного графіку виконання робіт на підставі підписаного акту здавання-приймання виконаних робіт в строк не пізніше 30 календарних днів з дати їх підписання уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 7.1 договору визначено, що за порушення строків виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості послуг, з яких допущено порушення строку надання, за кожний день такого прострочення, а за прострочення надання послуг понад тридцять днів підрядник додатково сплачує штраф у розмірі семи відсотків вартості послуг, з яких допущено порушення. Сплата пені та/або додаткового штрафу не звільняє підрядника від виконання зобов`язання.

Судами встановлено, що позивачем виконано обумовлені договором роботи на загальну суму 611862,21 грн., що підтверджується актами здавання-приймання виконаних робіт № 1/02 від 17.02.2014, № 2/03 від 17.03.2014, № 3/04 від 30.04.2014, та накладними № 1/02 від 17.02.2014, № 2/03 від 17.03.2014, № 3/04 від 30.04.2014, підписаними повноважними представниками та скріпленими печатками сторін.

Відповідач визнає факт надання позивачем послуг за договором на проектно-вишукувальні роботи № від 30.12.2013, проте виконані роботи оплатив лише частково на суму 232000 грн.

Доказів оплати відповідачем іншої суми заборгованості суду не надано.

6. Нормативно-правові акти, які підлягають застосуванню при вирішенні спору

Статтею 887 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 889 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

7. Мотиви та норми права, з яких виходить Вищий господарський суд України при прийнятті постанови

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судами встановлено, що позивач виконав обумовлені договором роботи, що підтверджено належними доказами та не заперечується відповідачем, а відповідач оплатив вказану роботу не в повному обсязі, суди дійшли правильного висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача 349269,10 грн. заборгованості за договором № від 30.12.2013.

Враховуючи наведені вище норми права та умови договору, перевіривши надані позивачем розрахунки, суди правильно задовольнили позовні вимоги в частині стягнення інфляційних, 3% річних та пені.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судами попередніх інстанцій обґрунтовано відхилено твердження ПАТ "Укртрансгаз", які викладені також у касаційній скарзі, щодо неможливості своєчасно та у повному обсязі здійснити оплату наданих за договором послуг внаслідок відсутності фінансування з боку НАК "Нафтогаз України", як засновника відповідача, оскільки умовами п.п. 1.1 та 5.2.2 договору визначено обов`язок замовника оплатити вартість робіт у відповідності з п.2.1 даного договору.

Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що обов`язок замовника оплатити надані йому послуги в силу вимог чинного законодавства не пов`язаний з наявністю у нього необхідних коштів чи станом виконання перед ним зобов`язань іншими особами.

Наявність таких обставин не дає підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання згідно ст. 617 ЦК України.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права господарськими судами попередніх інстанцій, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Доводи касаційної скарги колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків суду апеляційної інстанцій та передусім зводяться до переоцінки доказів, а суд касаційної інстанції в силу положень ч. 2 ст. 1117 ГПК України не має права додатково перевіряти докази.

Відсутність фінансування не виправдовує бездіяльність відповідача і не є підставою для звільнення його від обов`язку оплатити прийняті ним роботи.

Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду України № 11/446 від 15.05.2012 та рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005.

Колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

За частиною другою ст.1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до ст.1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ПАТ "Укртрансгаз" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.03.2016 у справі №910/24038/15 залишити без змін.

Головуючий суддя С. Самусенко

Судді: І. Плюшко

В. Татьков