ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2016 р.Справа № 915/161/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Будішевської Л.О.,

Суддів: Величко Т.А., Мишкіної М.А.,

при секретарі судового засідання Шитря О.М.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, за довіреністю, ОСОБА_2, за довіреністю,

ОСОБА_3, за довіреністю,

від відповідача не зявився,

від третьої особи ОСОБА_4, за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго»

на рішення господарського суду Миколаївської області від 17 травня 2016 року

у справі №915/161/16

за позовом Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго»

до відповідача ОСОБА_5 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_5 глиноземний завод»

про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії ОСОБА_5 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.11.2015р. №52-ріш по справі №1-26.213/16-2015

встановив:

У лютому 2016 року публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго» (далі-позивач) звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_5 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі-відповідач) про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії ОСОБА_5 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.11.2015р. №52-ріш по справі №1-26.213/16-2015.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 23.03.2016р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_5 глиноземний завод» (далі-третя особа).

Рішенням господарського суду Миколаївської області віл 17.05.2016р. (суддя Мавродієва М.В.) у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано наступним.

При розгляді справи позивачем не доведено наявності підстав для визнання недійсним та скасування спірного рішення адміністративної колегії.

Спірне рішення у справі №1-26.213/16-2015 стосовно позивача прийняте правомочним складом колегії в межах наданих їй повноважень та у спосіб, визначений законодавством про захист економічної конкуренції.

Відповідачем доведений той факт, що дії ПАТ «Миколаївобленерго», які полягають у створенні перешкод ТОВ «ОСОБА_5 глиноземний завод», як постачальнику електричної енергії за нерегульованим тарифом, у доступі на Оптовий ринок електричної енергії України шляхом необґрунтованої відмови у прийнятті та погодженні відповідних Повідомлень на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на Оптовому ринку електричної енергії, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п.2 ст.50, ч.1 ст.13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а саме зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку у вигляді дій, що призвели до ущемлення інтересів інших субєктів господарювання, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

Склад адміністративної колегії ОСОБА_5 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України сформований в порушення вимог Закону України «Про Антимонопольний комітет України».

При прийнятті оскаржуваного рішення суд, неповно зясувавши обставини справи, дійшов хибного висновку про створення з боку ПАТ «Миколаївобленерго» перешкод ТОВ «ОСОБА_5 глиноземний завод, як постачальнику електричної енергії за нерегульованим тарифом, у доступі на Оптовий ринок електричної енергії України шляхом необґрунтованої відмови у прийнятті та погодженні відповідних повідомлень на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на Оптовому ринку електричної енергії.

Судом не розглянуто в повному обсязі питання щодо порушення ТОВ «МГЗ» умов договору від 29 грудня 2010 року №20/77 в частині повідомлення ПАТ «Миколаївобленерго» про призупинення дії договору на постачання електричної енергії і сплати за спожиту електричну енергію.

Судом не було досліджено взаємовідносин учасників Оптового ринку електроенергії та ринків послуг з її передачі, не встановлено наявності порушень з боку Товариства на Оптовому ринку електроенергії, що, в свою чергу, не дає підстав стверджувати про можливості ПАТ «Миколаївобленерго» обмежувати доступ Третьої особи на ОРЕ.

Оскаржуване рішення відповідача не має жодного відношення до визначеної Законом мети діяльності Антимонопольного комітету України захисту конкуренції у підприємницькій діяльності і ніяк не стосується відносин, які впливають чи можуть вплинути на економічну конкуренцію на товарних ринках України.

Представники позивача в засіданні суду апеляційної інстанції наполягали на задоволенні апеляційної скарги з підстав, викладених в ній.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час та місце засідання суду повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників позивача, та третьої особи, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго» звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_5 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії ОСОБА_5 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.11.2015 №52-ріш по справі № 1-26.213/16-2015.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив наступне:

- при винесенні оспорюваного рішення відповідач порушив норми матеріального права, застосувавши Закон України «Про захист економічної конкуренції» до правовідносин, на які він не поширюється.

ПАТ «Миколаївобленерго» та ДП «Енергоринок» не перебувають у конкурентних відносинах, а відносини ПАТ «Миколаївобленерго», ТОВ «ОСОБА_5 глиноземний завод» та ДП «Енергоринок» як учасників Оптового ринку електричної енергії України, врегульовані спільним договором між членами оптового ринку, який узгоджений Антимонопольним комітетом України, тому їх правовідносини є договірними і передбачають інший спосіб врегулювання спорів;

- розпорядження про початок даної справи та рішення за наслідками її розгляду, прийняті адміністративною колегією у складі осіб, які не уповноважені Законом України «Про Антимонопольний комітет України» на прийняття таких дій;

- оспорюване рішення не містить доказів того, що за умов існування значної конкуренції на ринку дії товариства, які відповідач визнав порушенням, були б неможливими.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.11.2015р. Адміністративною колегією ОСОБА_5 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі №1-26.213/16-2015 прийняте рішення №52-ріш, яким:

- визнано ПАТ «Миколаївобленерго» таким, що у період 2014 року та січні-жовтні 2015 року займало монопольне (домінуюче) становище на ринку передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами у межах території Миколаївської області, на якій розташовані власні електричні мережі ПАТ «Миколаївобленерго», як таке, що на цьому ринку не мало жодного конкурента;

- визнано дії ПАТ «Миколаївобленерго», які полягають у створенні перешкод ТОВ «ОСОБА_5 глиноземний завод», як постачальнику електричної енергії за нерегульованим тарифом, у доступі на Оптовий ринок електричної енергії України шляхом необґрунтованої відмови у прийнятті та погодженні відповідних Повідомлень на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на Оптовому ринку електричної енергії, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а саме: зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку у вигляді дій, що призвели до ущемлення інтересів інших субєктів господарювання, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку;

- за вчинення порушення, вказаного в пункті 2 цього рішення, накладено на ПАТ «Миколаївобленерго» штраф відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у розмір 68000,00 грн.;

- зобовязано ПАТ «Миколаївобленерго» припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом подальшого прийняття, розгляду, у відповідності з вимогами чинного законодавства, Повідомлень на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на Оптовому ринку електричної енергії України, які надходять від постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом, не допускаючи створення перешкод цим постачальникам у доступі на Оптовий ринок електричної енергії України;

- зобовязано ПАТ «Миколаївобленерго» оприлюднити за власні кошти пункти 1-4 резолютивної частини цього рішення в офіційному друкованому виданні ОСОБА_5 обласної ради, а саме газеті «Рідне Прибужжя», у двомісячний строк з дня його отримання, про що повідомити територіальне відділення з наданням всіх підтверджуючих документів в пятиденний строк з дня розміщення публікації.

Вказане рішення мотивоване наступним.

ПАТ «Миколаївобленерго» є субєктом господарювання у розумінні статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції», тобто на нього поширюється дія цього Закону;

ПАТ «Миколаївобленерго» є таким, що за результатами діяльності у період 2014 року та січня-жовтня 2015 року, займало монопольне (домінуюче) становище на ринку передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами в межах території Миколаївської області, на якій розташовані власні електричні мережі товариства, як таке, що на цьому ринку не мало жодного конкурента.

ТОВ «МГЗ», як субєкт господарювання, який здійснює діяльність з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом (ліцензія НКРЕ серії АЕ №179913 від 26.10.2012), з метою споживання електричної енергії для власних виробничих потреб, з ДП «Енергоринок» було укладено договір №9268/02 від 25.12.2012, предметом якого є обовязок останнього продавати електричну енергію ТОВ «МГЗ», як постачальнику електричної енергії за нерегульованим тарифом. Підпунктом 2.4.2 договору №9268/02 визначено, що ТОВ «МГЗ» має укласти договір з відповідною електропередавальною організацією, на території здійснення ліцензованої діяльності якої знаходяться споживачі постачальника за нерегульованим тарифом (надалі ПНТ), на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами.

ТОВ «ОСОБА_5 глиноземний завод» є ліцензіатом з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом. Зазначений вид діяльності заявник здійснює на підставі ліцензії серії АЕ №179913 від 26.10.2012, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері електроенергетики. ТОВ «МГЗ» здійснює закупівлю електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України з метою забезпечення власних виробничих потреб. Обсяги купівлі електричної енергії в залежності від планової потреби виробництва становлять 23-28 млн. кВт*год. на місяць.

Взаємовідносини субєктів господарювання, які здійснюють діяльність з передачі електричної енергії та субєктів господарювання, які є ліцензіатами з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом визначені, зокрема, наступними нормативно-правовими актами: Законом України „Про електроенергетику; Правилами користування електричною енергією; Умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії; Умовами та правилами здійснення діяльності з постачання за нерегульованим тарифом; Порядком доступу до місцевих (локальних) електричних мереж; постановою НКРЕ №934 від 19.10.2005, якою схвалено примірний договір на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією.

Під час укладення договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією сторони визначають його зміст на основі примірного договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією, форму якого встановлено Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Тобто, учасники договірних відносин при укладенні договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами мають керуватись положеннями примірної форми договору схваленої постановою НКРЕ №934.

Положеннями п.6.1 Примірної форми договору визначено зобовязання Компанії (ліцензіата з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами), зокрема:

не протидіяти постачальнику за нерегульованим тарифом у постачанні електричної енергії споживачам;

забезпечити при виконанні ПНТ умов цього Договору передачу електроенергії, що належить ПНТ, до споживачів, які уклали договори купівлі-продажу електроенергії з ПНТ;

здійснювати прийом, розгляд та погодження всіх документів, необхідних ПНТ для здійснення закупівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії країни (надалі ОРЕ) та виробництва власної електроенергії, зокрема: за 6 робочих днів до 19 числа (включно) місяця, що передує розрахунковому Повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії ПНТ на ОРЕ. Повідомлення розглядаються, підписуються Компанією та передаються ПНТ (або повертаються ПНТ із зауваженнями) протягом трьох робочих днів, з моменту отримання повідомлень Компанією;

передавати електронною поштою до ДП «Енергоринок» реєстри погоджених та зареєстрованих в Компанії Повідомлень на заявлений обсяг купівлі електричної енергії ПНТ на ОРЕ, Акт власного виробництва електричної енергії, а також довідки про фактичні погодинні обсяги споживання електричної енергії по всім споживачам ПНТ у терміни, визначені у договорі купівлі-продажу електричної енергії між ДП «Енергоринок» та Компанією.

Відповідно до підпункту 2 пункту 6.2. Примірної форми договору, ПНТ зобовязується за 6 робочих днів до 19-ї доби місяця, що передує розрахунковому, надавати Компанії Повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на ОРЕ.

ТОВ «МГЗ», з метою закупівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України, уклало з ДП «Енергоринок», який є оптовим постачальником електричної енергії, договір №9268/02 від 25.12.2012р.

Згідно з пунктами 2.4. та 3.8. договору №9268/02 ДП «Енергоринок» продає електричну енергію ТОВ «МГЗ», як постачальнику електричної енергії за нерегульованим тарифом за умови надання погодженого та зареєстрованого електропередавальною організацією Повідомлення на заявлений обсяг купiвлi електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України.

Відповідно до пункту 2.5 цього ж договору, якщо постачальник (ТОВ «МГЗ») не виконав будь-яку з умов, визначених підпунктами 2.4.1 - 2.4.6, в тому числі не надав до ДП «Енергоринок» погоджене у встановлені строки електропередавальною організацією Повідомлення, то електрична енергія йому не продається і ДП «Енергоринок» не включає Повідомлення Постачальника до реєстру, що надається електропередавальною організацією.

З метою належного отримання (транспортування) електричної енергії, яка закуповується ТОВ «МГЗ» на оптовому ринку електричної енергії України, ТОВ «МГЗ» укладено з ПАТ «Миколаївобленерго» договір на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами №20/77 від 29.12.2010. Відповідно до положень зазначеного договору ПАТ «Миколаївобленерго» зобовязано передавати електричну енергії, куповану ТОВ «МГЗ» на оптовому ринку електричної енергії, або власного виробітку, місцевими (локальними) електромережами до споживачів ТОВ «МГЗ» або Заявнику, як споживачу.

Згідно п.п.1 п.6.2 договору №20/77 постачальник за нерегульованим тарифом зобовязаний за 6 робочих днів до 19 числа (включно) місяця, що передує розрахунковому, надавати Електропередавальній організації Повідомлення на заявлений обсяг купiвлi електричної енергії постачальником за нерегульованим тарифом, яким є ТОВ «МГЗ» на ОРЕ.

Підпунктом 3 пункту 6.1. договору №20/77 визначено відповідне зобовязання Електропередавальної організації здійснювати прийом, розгляд та погодження всіх документів, необхідних постачальнику електричної енергії за нерегульованим тарифом для здійснення закупiвлi електричної енергії на ОРЕ та виробництва власної електроенергії, а саме: Повідомлення на заявлений обсяг купiвлi електричної енергії ПНТ на ОРЕ, Повідомлення на заявлений обсяг власного виробництва електричної енергії та вiдповiдних довідок.

Згідно умов договору №20/77, для оформлення купiвлi електричної енергії на ОРЕ у травні 2015 року, ТОВ «МГЗ» повинно було передати за 6 робочих днів, до 19 квітня 2015 року, оформлене Повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на ОРЕ у травні 2015 року до ПАТ «Миколаївобленерго» для погодження та реєстрації. З цією метою Заявником було оформлено Повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на Оптовому ринку електричної енергії №5/2015 вiд 09.04.2015р. та представником ТОВ «МГЗ» доставлено 09.04.2015 до ПАТ «Миколаївобленерго».

Як встановлено відповідачем, Повідомлення №5/2015 від 09.04.2015 було передано представником ТОВ «МГЗ» до Товариства.

Крім того, 09.04.2015 Повідомлення на травень було додатково направлено до ПАТ «Миколаївобленерго» через відділення ДППЗ «Укрпошти» (супровiдний лист вих. №63/101-07 вiд 09.04.2015р.).

Однак Товариством не було вчинено жодних дій для отримання та розгляду Повідомлення №5/2015 від 09.04.2015р. у відповідності з вимогами підпункту 3 пункту 6.1. договору № 20/77.

Вказані дії ПАТ «Миколаївобленерго» розцінені відповідачем як ухилення від одержання поштової кореспонденції, яка надходила на його адресу від ТОВ «МГЗ», що призвело до неможливості Заявника погодити Повідомлення №5/2015 від 09.04.2015р. у встановлені терміни та здійснити закупівлю електричної енергії на ОРЕ у травні 2015 року.

З метою забезпечення виробничого процесу, ТОВ «МГЗ» було змушено здійснити купівлю електричною енергії у ПАТ «Миколаївобленерго» відповідно до договору про постачання електричної енергії № 44/56 від 15.03.2010. Орієнтовні суми збитків при закупівлі електричної енергії поза ОРЕ, тобто не в ДП «Енергоринок» відповідно до договору №9268/02 від 25.12.2012р., а у ПАТ «Миколаївобленерго» згідно договору №44/56 від 15.03.2010, у травні 2015 року склали 530,3 тис. грн.

В травні 2015 року ПАТ «Миколаївобленерго» продовжувались вчинятись дії, які направлені на створення перешкод, повязаних з розглядом Повідомлень на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на ОРЕ, які надходять від ТОВ «МГЗ».

В подальшому, ПАТ «Миколаївобленерго» листом №01/30-3217 від 21.05.2015р. відмовлено ТОВ «МГЗ» у погоджені Повідомлення від 06.05.2015р. з підстав нездійснення ТОВ «МГЗ» остаточного розрахунку з ПАТ «Миколаївобленерго».

У результаті відмови у погодженні Повідомлення на червень-жовтень 2015 року, ТОВ «МГЗ» було змушено закуповувати електричну енергію у ПАТ «Миколаївобленерго» за цінами, які є вищими від цін на оптовому ринку електричної енергії.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Відповідно до частини третьої статті 13 цього Закону, зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Згідно пункту 2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», зловживання монопольним (домінуючим) становищем є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Враховуючи, що ПАТ «Миколаївобленерго», у період 2014 року та у січні-жовтні 2015 року, займало монопольне (домінуюче) становище на ринку передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами в межах території Миколаївської області, на якій розташовані власні електричні мережі Товариства, як таке, що на цьому ринку не мало жодного конкурента, дії ПАТ «Миколаївобленерго», які полягають у створенні перешкод ТОВ «ОСОБА_5 глиноземний завод», як постачальнику електричної енергії за нерегульованим тарифом, у доступі на Оптовий ринок електричної енергії України шляхом необґрунтованої відмови у прийнятті та погодженні відповідних Повідомлень на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на Оптовому ринку електричної енергії, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а саме зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку у вигляді дій, що призвели до ущемлення інтересів інших субєктів господарювання, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Відповідно до приписів ст.59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне зясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, визначених розділом 7 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та Правилами розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 29.06.1998р. №169 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 22.07.1998 за №471/2911.

Згідно положень ст.14 цього Закону розгляд заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведення розслідування за цими заявами і справами, а також встановлення зайняття субєктом господарювання монопольного становища на ринку, визначення меж товарного ринку, є виключною компетенцією органів Антимонопольного комітету України і не входить до повноважень інших органів державної влади, у тому числі і до повноважень суду.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.5 ст.14 вказаного Закону адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має, зокрема наступні повноваження: розглядати справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження.

Основні завдання, компетенція, повноваження та організаційні засади діяльності територіального відділення Антимонопольного комітету України визначені в Положенні про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженому розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.02.2001 №32-р, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 березня 2001р. за №291/5482 (зі змінами).

Згідно п.1 Положення №32-р, територіальне відділення Антимонопольного комітету України є органом у системі органів Антимонопольного комітету України, утвореним для реалізації завдань, покладених на комітет Законом України «Про Антимонопольний комітет України», іншими актами законодавства про захист економічної конкуренції.

Пунктом 11 Положення №32-р визначено, що розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, заяв і справ про надання дозволу на узгоджені дії здійснюється адміністративними колегіями територіального відділення Антимонопольного комітету України відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції та Регламенту про адміністративні колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України. Забезпечення розгляду заяв і справ адміністративною колегією територіального відділення здійснюється головою територіального відділення Комітету відповідно до його повноважень.

Відповідно до ч.7 ст.6 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

Пунктом 6 Положення №32-р передбачено, що територіальне відділення Комітету очолює голова відділення, який призначається та звільняється Головою Комітету.

Відповідно до положень п.7 Положення №32-р голова відділення (особа, яка виконує його обовязки), зокрема, створює та очолює адміністративні колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України, забезпечує їх діяльність.

Відповідно до ч.3 ст.12-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України утворюється головою територіального відділення Антимонопольного комітету України з числа керівних працівників територіального відділення у складі не менше ніж три особи цього територіального відділення. Адміністративну колегію територіального відділення Антимонопольного комітету України очолює голова територіального відділення або його заступник.

Перевіривши матеріали справ, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірне рішення у справі №1-26.213/16-2015 стосовно позивача було прийняте правомочним складом адміністративної колегії в межах наданих їй повноважень та у спосіб, визначений законодавством про захист економічної конкуренції.

Позивачем не заперечується визначення положення ПАТ «Миколаївобленерго» у даній справі як монопольного.

Судовою колегією при апеляційному перегляді справи досліджені всі наявні в матеріалах справи докази, що покладені в основу рішення Адміністративної колегії ОСОБА_5 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.11.2015р. №52-ріш у справі №1-26.213/16-2015.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії ПАТ «Миколаївобленерго», які полягають у створенні перешкод ТОВ «ОСОБА_5 глиноземний завод», як постачальнику електричної енергії за нерегульованим тарифом, у доступі на Оптовий ринок електричної енергії України шляхом необґрунтованої відмови у прийнятті та погодженні відповідних Повідомлень на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на Оптовому ринку електричної енергії, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п.2 ст.50, ч.1 ст.13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а саме зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку у вигляді дій, що призвели до ущемлення інтересів інших субєктів господарювання, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Судом першої інстанції також правомірно не прийнято до уваги посилання позивача на те, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем всупереч меті його діяльності.

Згідно ст.2 Закону України «Про захист економічної конкуренції», даний Закон регулює відносини органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю із субєктами господарювання; субєктів господарювання з іншими субєктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у звязку з економічною конкуренцією.

Зазначене кореспондується з преамбулою Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», де зазначається, що Закон України «Про захист від недобросовісної конкуренції» визначає правові засади захисту господарюючих субєктів (підприємців) і споживачів від недобросовісної конкуренції.

Частина друга вказаної статті констатує, що цей Закон застосовується до відносин, які впливають чи можуть вплинути на економічну конкуренцію на території України.

Згідно з п.2 ч.1 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, є зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність субєкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших субєктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

ПАТ «Миколаївобленерго» при розгляді справи в суді першої інстанції та при апеляційному перегляді справи наголошувало на тому, що прийняте відповідачем рішення не має відношення до захисту конкуренції у підприємницькій діяльності, а матеріали справи №1-26.213/16-2015 не містять жодних доказів неможливості вчинення дій, визнаних порушенням, за умов значної конкуренції на ринку.

Судом першої інстанції ці доводи позивача були відхилені, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ст.3 Закону України «Про Антимонопольний комітет» основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики, зокрема в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності субєктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно з п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про Антимонопольний комітет» у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), субєктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).

Виходячи з наведених положень саме Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення мають повноваження надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, до того ж для кваліфікації дій субєктів господарювання як зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, або як антиконкурентних узгоджених дій, або як недобросовісної конкуренції не є обовязковим зясування настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших субєктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків, достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, визначених законом як зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції та додатково зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, зокрема визначається створення перешкод доступу на ринок (виходу з ринку) чи усунення з ринку продавців, покупців, інших субєктів господарювання.

Матеріалами справи доведено, що ПАТ «Миколаївобленерго», зловживаючи монопольним становищем на ринку послуг з передачі електроенергії місцевими електромережами, створило перешкоди ТОВ «ОСОБА_5 глиноземний завод» у доступі на Оптовий ринок електричної енергії України.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За вимогами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не доведено ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції наявності підстав для визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії ОСОБА_5 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №52-ріш від 26.11.2015р. по справі №1-26.213/16-2015.

При розгляді справи судом апеляційної інстанції скаржником не надано ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів, які б спростували висновки, викладені в рішенні суду першої інстанції, та всупереч вимог ст.33 Господарського процесуального кодексу України не доведені ті обставини, на які скаржник посилався, як на підставу своїх вимог.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно зясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105

Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

постановив:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 17 травня 2016 року у справі №915/161/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 01.08.2016р.

Головуючий суддя: Будішевська Л.О.

Судді: Величко Т.А.

ОСОБА_6