КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2016 р. Справа№ 910/6997/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Баранця О.М.

Кропивної Л.В.

Від позивача - Січкаренко Р.Г. ( довір. ГО-15/203 від 14.12.15);

Від відповідача - Татаріна О.Ю. ( довір. №4244 від 31.12.15);

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2016р.

у справі № 910/6997/16 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"

до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"

про стягнення 10079, 38 грн. страхового відшкодування

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.05.2016р. у справі №910/6997/16 позов задоволено. Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на користь приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" 10 079 грн. 38 коп. страхового відшкодування та 1 378 грн. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що до позивача перейшло право вимог до особи, відповідальної за заподіяний збиток, якою є відповідач, оскільки цивільно-правова відповідальність винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, застрахована у відповідача.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2016р. та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що відповідно до наявних в справі документів, не було завдано шкоду автомобілю «Geely» д.н. НОМЕР_1, який був застрахований за договором добровільного страхування ПрАТ «СГ «ТАС», вина водія ОСОБА_4 у заподіянні шкоди транспортному засобу "Geely" у судовому порядку не встановлена, а тому відсутні правові підстави для виплати позивачу страхового відшкодування.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін судова колегія встановила.

Між ПрАТ "СГ "ТАС", як страховиком, та ОСОБА_5, як страхувальником, 14.01.2015 укладено договір, яким застраховано автомобіль "Geely";

Строк дії договору визначено згідно п.5.1 договору - з 15.01.2015 по 14.01.2016.

04.01.2016 ОСОБА_5 звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 виставлено ОСОБА_5 рахунок від 11.01.2016 №01 на суму 10 374 грн.

ПрАТ "СГ "ТАС" складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт від 12.01.2016 №219Р/08/2016 на суму 10 079,38 грн., на підставі якого ПрАТ "СГ "ТАС" здійснено виплату страхового відшкодування на загальну суму 10 079,38грн. на рахунок ФОП ОСОБА_6, що підтверджується платіжним дорученням від 13.01.2016 №76839.

Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 27.01.2016 у справі №335/237/16-п визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до винної особи адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 243,60 грн.

За приписами статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що вина ОСОБА_4 у пошкодженні автомобіля, який належить ОСОБА_5 судовому порядку не доведено до уваги судовою колегією не приймаються, оскільки вину вказаної особи встановлено у постанові Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 27.01.2016 у справі №335/237/16-п, яка є чинною на час прийняття рішення, а також вина вказаної особи підтверджується довідкою №83299559 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.25), схемою дорожньо-транспортної пригоди (а.с.22), а тому місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказані обставини не потребують додаткового доведення, а відтак, шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля "ГАЗ", повинна відшкодовуватися власником вказаного автомобіля.

Разом з тим, відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "ГАЗ" як страхувальника на момент ДТП була застрахована ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" (поліс № АІ/5116509, за яким ліміт по майну становить 50 000 грн., а франшиза - 0 грн.).

Отже, ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" зобов'язане виплатити ПрАТ "СГ "ТАС" кошти у сумі 10 079,38 грн., про що обґрунтовано зазначено місцевим господарським судом.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2016р. не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2016р. у справі №910/6997/16 залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6997/16.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді О.М. Баранець

Л.В. Кропивна