донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

18.07.2016 справа №908/1831/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_1В ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: від третьої особи: від прокурора:не прибув не прибув не прибув ОСОБА_5 - посвідчення №028256
розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м. Дзержинськ Донецької області
на рішення господарського суду Запорізької області
від28 квітня 2015 р.
у справі№ 908/1831/15-г (суддя Мірошниченко М.В.)
за позовомПрокурора м. Дзержинська Донецької області в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах Кіровської селищної ради, смт. Кірове м. Дзержинськ Донецької області
до відповідача: за участю третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м. Дзержинськ Донецької області Горлівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Донецькій області, м. Артемівськ Донецької області
простягнення суми.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 28.04.2015р. по справі №908/1831/15-г позов задоволено та стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 (85200, АДРЕСА_1, ід. номер НОМЕР_1) на користь Кіровської селищної ради (85280, смт. Кірове м. Дзержинськ Донецької області, вул. Пархоменка, буд. 1-А, на прибутковий рахунок № 0030 в УДКСУ у м. Дзержинську Донецької області, МФО 834016, ОКПО 37522165 отримувач: місцевий бюджет смт. Кірове) суму 9997 (девять тисяч девятсот девяносто сім) грн. 34 коп. боргу з орендної плати за користування земельною ділянкою.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Фізична особа-підприємець ОСОБА_6, м. Дзержинськ Донецької області звернулась до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 28.04.2015р. по справі №908/1831/15-г, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Також, просила зупинити виконавче провадження №48025670 з виконання судового наказу №908/1831/15-г на час розгляду судом апеляційної скарги та визнати наказ господарського суду Запорізької області таким, що не підлягає виконанню.

Скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначив, що відповідач не був повідомлений належним чином про дату та час слухання справи. Вважає, що звільнений від сплати орендної плати за землю, враховуючи положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.06.2016р. було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Ушенко Л.В., Склярук О.І.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 13.07.2016р. у звязку із перебуванням суддів Ушенко Л.В., Склярук О.І. у відпустці було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Геза Т.Д., Будко Н.В.

Позивач у судове засідання 18.07.2016р. не прибув, причини неявки не повідомив.

Відповідач у судове засідання 18.07.2016р. не прибув, через канцелярію суду надав заяву, якою просив розглянути справу без участі його представника, яка була розглянута та задоволена судом.

Третя особа у судове засідання 18.07.2016р. не прибула, причини неявки не повідомила.

Прокурор у судовому засіданні 18.07.2016р. заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Фіксування судового засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку, встановленому ст.ст.4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 104 Господарського процесуального кодексу порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо справу розглянуто господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

Із матеріалів справи вбачається, що місцевий господарський суд не здійснював направлення процесуальних документів по справі на адресу прокурора, позивача та відповідача, посилаючись на неможливість направлення поштової кореспонденції за їх юридичними адресами у м. Дзержинськ та смт. Кірове про що було складено відповідний акт господарського суду Запорізької області від 25.03.2015р. про неможливість направлення ухвали суду про порушення провадження у справі №908/1831/15-г від 23.03.2015р.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не може погодитись із вищезазначеним, враховуючи наступне.

Як вбачається із акту господарського суду Запорізької області від 25.03.2015р. про неможливість направлення ухвали суду про порушення провадження у справі №908/1831/15-г від 23.03.2015р., його було складено на підставі листа Запорізької дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 20.01.2015р. №04-16-83.

В той же час, із вищезазначеного листа Запорізької дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 20.01.2015р. №04-16-83 не зазначено про неможливість направлення поштової кореспонденції у м. Дзержинськ та смт. Кірове, тобто за місцезнаходженням сторін.

Крім того, можливість направлення поштової кореспонденції у м Дзержинськ та смт. Кірове додатково підтверджується наявними в матеріалах справи документами, зокрема описами вкладеннями у цінний лист та фіскальними чеками від 13.03.2015р. відповідно до яких, прокурор направив позовну заяву з доданими до неї документами на адресу всіх учасників судового процесу по даній справі, тобто у м. Дзержинськ та смт. Кірове Донецької області.

У звязку із наведеним, суд першої інстанції 20.04.2015р., тобто майже через місяць після прийняти ухвали про порушення провадження від 23.03.2015р., направив на адресу учасників судового процесу відповідних телефонограм від 20.04.2015р., в яких зазначив про дату та час розгляду справи №908/1831/15-г, проте телефонограма відповідачу по справі передана не була.

Таким чином, місцевим господарським судом розгляд справи здійснено за відсутності відповідача повідомленого належним чином про час та місце розгляду справи, що є порушенням принципу змагальності сторін, визначеного ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, згідно імперативним приписам якої, господарський суд створює необхідні умови для реалізації прав сторін на повне та обєктивне зясування обставин справи.

Враховуючи наведене, з огляду на те, що у справі відсутні докази, які б свідчили, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, а його явку у судове засідання було визнано судом першої інстанції обовязковою, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що вказані порушення зашкодили учаснику судового процесу реалізувати свої процесуальні права щодо подання доказів, брати участь у дослідженні доказів, давати суду письмові та усні поясненні тощо, що є перешкодою для правильного вирішення спору по суті та призвели до прийняття незаконного рішення, що в будь-якому випадку є підставою для скасування останнього на підставі п.2 ч.3 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України.

До того ж, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є передчасним з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Кіровської селищної ради № 5/17-6 від 22.10.2007 р. „Про передачу земельної ділянки в оренду приватному підприємцю ОСОБА_6В.", 19.11.2007 р. між Кіровською селищною радою (далі - Орендодавець) та ФОП ОСОБА_6 (далі - Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки (далі Договір), за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,3381 га для обслуговування торгово-розважального комплексу Комфорт, яка знаходиться у смт. Кірове, м. Дзержинськ, Донецької області, вул. Маяковського, 1-А. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки складає 172627,00 грн.

Згідно із п. 8 Договору його укладено на 10 років. Після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до пунктів 9, 10 Договору орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі 8631,35 грн. щорічно (що складає 5% нормативної грошової оцінки землі); 719,28 грн. щомісячно на поточний рахунок власника землі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно не пізніше 15 числа наступного місяця ( п. 11 Договору).

Згідно із п. 13 Договору розмір орендної плати переглядається у разі зміни умов господарювання, передбачених Договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

За змістом п. 14 Договору у разі несвоєчасного внесення орендної плати сплачується пеня у розмірі 120 % річної облікової ставки НБУ, що діє на день виникнення боргу.

Пунктом 20 Договору встановлено, що передача земельної ділянки Орендарю здійснюється протягом 3 днів після державної реєстрації цього Договору за актом приймання-передачі.

Договір було зареєстровано у Костянтинівському міському відділі Донецької регіональної філії ДП Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.11.07 за № 06.

Факт передачі позивачем відповідачу зазначеної в п. 1 Договору земельної ділянки підтверджується ОСОБА_4 прийому-передачі від 19.11.2007 р., який підписано представниками обох сторін та засвідчено їх печатками.

У звязку із неналежним виконанням орендарем своїх зобовязань по договору щодо сплати орендної плати, прокурор звернувся до місцевого господарського суду із позовом про стягнення з відповідача орендної плати за користування земельною ділянкою в сумі 9997,34 грн. за період з жовтня 2014р. по лютий 2015р. (із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 21.04.2014р., яка була правомірно прийнята судом першої інстанції (а.с.57).

При розгляді вищезазначених вимог, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.

Оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст.1 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Істотними умовами договору оренди землі, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (стаття 15 Закону).

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності (ст. 18 Закону України „Про оцінку земель).

Нормативна грошова оцінка є складовою земельного податку, який встановлюється у відсотковому відношенні до неї та в розмірі якого визначена орендна плата у договорі, укладеному між сторонами, а тому у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки змінюється відповідно і розмір земельного податку.

Згідно ст. 21 Закону України Про оренду землі, орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 1 Закону України від 02.09.2014 р. № 1669-VII Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції періодом проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 р. Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14.04.2014 р. № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Зазначеним законом, що є спеціальним, дія якого поширюється лише на певне коло субєктів, визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють або здійснювали господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 6 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції визначено, що під час проведення антитерористичної операції суб?єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільняються від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на Кабінет Міністрів України покладено обовязок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення (далі Перелік).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1275-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включено м. Дзержинськ та смт. Кірове.

Крім того, статтею 1 Закону України Про боротьбу з тероризмом встановлено, що районом проведення антитерористичної операції є визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Відповідно до рішення РНБО України від 13.04.2014р., введеного в дію Указом Президента України від 14.04.2014р. № 405/2014, Антитерористичним центром при Службі безпеки України, видано наказ від 07.10.2014р. № 33/6/а Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення, згідно з яким визначено районом проведення антитерористичної операції Донецьку та Луганську області з 07.04.2014р.

Отже, проведення з 07.04.2014р. антитерористичної операції на території Донецької області, до складу якої відноситься м. Дзержинськ та смт. Кірове, де знаходиться земельна ділянка передана в оренду відповідачу, визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідача зареєстровано за адресою: 85200, АДРЕСА_2.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та визначеної компетентним органом території проведення антитерористичної операції та терміну її проведення, норми ст.6 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції щодо звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Враховуючи наведене, з огляду на заявлення прокурором до стягнення орендної плати, що виникла в період проведення антитерористичної операції, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення орендної плати в сумі 9997,34 грн. за період з жовтня 2014р. по лютий 2015р.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що норми ст. 6 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" є нормою прямої дії та не передбачає отримання сертифікату про засвідчення форс-мажорних обставин.

Аналогічного висновку дійшов Вищий господарський суд в постанові від 30.03.2016р. по справі №913/978/15.

Клопотання скаржника щодо зупинення виконавчого провадження №48025670 з виконання судового наказу №908/1831/15-г на час розгляду судом апеляційної скарги є безпідставними, з огляду на той факт, що зупинення виконання судового рішення відповідно до положень ст. 121-1 Господарського процесуального кодексу України можливо лише судом касаційної інстанції.

Що стосується клопотання скаржника стосовно визнання наказу господарського суду Запорізької області таким, що не підлягає виконанню, воно є безпідставним, з огляду на встановлену ст. 117 Господарського процесуального кодексу України процедуру відповідно до якої, лише господарський суд, який видав наказ за заявою стягувача або боржника може визнати його таким, що не підлягає виконанню.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Запорізької області від 28.04.2015р. по справі №908/1831/15-г підлягає скасуванню як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, із прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на прокурора.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м. Дзержинськ Донецької області на рішення господарського суду Запорізької області від 28.04.2015р. по справі №908/1831/15-г задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 28.04.2015р. по справі №908/1831/15-г скасувати.

У задоволені позовних вимог прокурора м. Дзержинська Донецької області в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах Кіровської селищної ради, смт. Кірове м. Дзержинськ Донецької області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м. Дзержинськ Донецької області про стягнення 9997,34 грн. боргу з орендної плати за користування земельною ділянкою відмовити.

Стягнути з Прокуратури м. Дзержинська Донецької області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2009,70 грн.

Господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Е.В. Сгара

Судді: Т.Д. Геза

ОСОБА_3