ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.07.2016 Справа № 905/1398/16

Господарський суд Донецької області у складі колегії суддів: головуючого судді Огороднік Д.М., суддів Паляниці Ю.О., Шилової О.М. розглянувши матеріали справи

за позовомПублічного акціонерного товариства Енергобанк в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «АСДО»
простягнення 100752,49 грн.
за участю представників:

від позивачане з'явився;
від відповідачане з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Енергобанк в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «АСДО» про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 28856,65грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 50545,65грн., пені за прострочення сплати процентів у розмірі 13828,68грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором на відкриття Кредитної лінії №50 від 10.06.2003.

На підтвердження вказаних обставин, позивач надав належним чином завірені копії: договору на відкриття Кредитної лінії №50 від 10.06.2003, додаткових угод №1 від 21.07.2003, №2 від 22.03.2004, №3 від 10.06.2004, №4 від 23.06.2004, розрахунку суми боргу.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.04.2016 порушено провадження та призначення справу до розгляду. У звязку з необхідністю витребування додаткових документів у позивача та забезпечення відповідача доступу до правосуддя, розгляд справи неодноразово відкладався.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області №01-02/572 від 13.06.2016 відповідно до п. 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в господарському суді Донецької області у звязку зі складністю справи на підставі доповідної судді ОгороднікД.М. призначено повторний автоматичний розподіл справи №905/1398/16.

За результатами повторного автоматичного розподілу справ від 13.06.2016, справу №905/1398/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді ОгороднікД.М., суддів Ніколаєвої Л.В., Шилової О.М.

18.07.2016 позивач звернувся до господарського суду Донецької області із заявою про збільшення позовних вимог, в якій останній просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 28856,65грн., заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 70615,75грн., пеню за прострочення сплати процентів у розмірі 1280,09грн.

Заява мотивована тим, що позивачем проведено перевірку розрахунку заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «АСДО» та виявлено, що він є арифметично невірним, тому позивачем зроблено повторний розрахунок суми заборгованості.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього кодексу в цій частині, відмовитися від позову або зменшити розмір позовних вимог.

За таких обставин, судом прийнята до розгляду заява позивача про зменшення позовних вимог.

Подальший розгляд спору здійснюється в межах вимог про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 28856,65грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 70615,75грн., пені за прострочення сплати процентів у розмірі 1280,09грн.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області №01-02/766 від 26.07.2016 відповідно до п. 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в господарському суді Донецької області у звязку з перебуванням судді Ніколаєвої Л.В. у відпустці призначений повторний автоматичний розподіл справи №905/1398/16.

За результатами повторного автоматичного розподілу справ від 26.07.2016, справу №905/1398/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Огороднік Д.М., суддів Паляниці Ю.О., Шилової О.М.

У судове засідання 26.07.2016 представник позивача не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи.

Відповідач відзив на позов не надав, явку своїх представників в судове засідання 26.07.2016 не забезпечив, вимог суду не виконав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Місцезнаходженням відповідача є: 83037, м.Донецьк, квартал 883, ЮЕ - 312, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в тому числі витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Господарський суд Донецької області, з метою своєчасного повідомлення відповідача про порушення провадження по справі, направив на адресу відповідача, яка зазначена в єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності, відповідну ухвалу. Так, начальник відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) господарського суду Донецької області ОСОБА_1, помічник судді Сальнікова Г.А., секретар судового засідання Бойчук Н.Р. склали акт, відповідно, про неможливість направлення кореспонденції за адресою відповідача: 83037, м.Донецьк, квартал 883, ЮЕ - 312. Складання акту мотивовано листом Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта №7-14-72 від 10.02.2016 про припинення приймання поштових відправлень на /з територію (ї) Донецької та Луганської областей, у т.ч. м.Донецьк.

Відтак, на офіційному веб-порталі Судова влада України (dn.arbitr.gov.ua), у розділі Новини та події суду були розміщені оголошення про дату та час судових засідань по справі №905/1398/16.

В порядку Закону України Про доступ до судових рішень, ухвала про порушення провадження у справі та ухвали про відкладання розгляду справи були розміщені на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача про наявність порушеної справи №905/1398/16 та призначених до розгляду судових засідань (про день, місце та час кожного судового засідання).

У відповідності до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.42,43 Господарського процесуального кодексу України, ст.33 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З урахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду обох сторін, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст.75 Господарського процесуального Кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.06.2015 № 115 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» на підставі постанови Правління Національного банку України від 11.06.2015 №370 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Енергобанк».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.07.2015 № 136 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасосої адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання непллатоспроможності банків ОСОБА_2 з 15.07.2015.

Наказом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №223 від 14.07.2015 призначено з 15.07.2015 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасосої адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання непллатоспроможності банків ОСОБА_2

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25.08.2015 № 155/47 «Про делегування Фондом повноважень ліквідатора ПАТ «Енергобанк» уповноваженій особі Фонду на ліквідацію» делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Енергобанк» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання непллатоспроможності банків ОСОБА_2 на час здійснення процедури ліквідації банку.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

10.06.2003 між Публічним акціонерним товариством Енергобанк (банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «АСДО» (позичальник, відповідач) підписано договір на відкриття Кредитної лінії №50 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 договору банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію.

Згідно з п.1.2. договору кредит надається в безготівковій формі шляхом оплати платіжних доручень позичальника.

Відповідно до п.2.1. договору забезпеченням виконання зобовязань позичальника є переважно застава майна за договором застави №б/н від 13.06.2003. Кредит, наданий банком згідно цього договору, забезпечується всім належним позичальнику майном і коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України (п.2.2. договору).

Згідно з пп.3.1., 3.2. договору позичальник сплачує банку за користування кредитом 24% річних. За відкриття ліміту кредитної лінії і бронювання коштів для забезпечення безперебійного кредитування позичальник сплачує комісійну плату в розмірі 1% від суми ліміту на рахунок №6111791 в термін до 30.06.2003.

Відповідно до п.3.3. договору у разі зміни кредитної політики згідно з рішенням Верховної Ради України, Національного банку України, при зміні облікової ставки Національного Банку України, а також зміні кредитної політики Банку в договір за погодженням з позичальником в десятиденний з моменту введення нових положень вносяться відповідні зміни, про що укладається додаткова угода.

Між сторонами підписані додаткові угоди №1 від 21.07.2003, №2 від 22.03.2004, №3 від 10.06.2004, №4 від 23.06.2004.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 21.07.2003 забезпеченням виконання зобовязань позичальника є переважно застава майна за договором застави №б/н від 21.07.2003 на суму 21502,00грн., договором застави №б/н від 21.07.2003 на суму 207737,00грн.

Згідно з додатковою угодою №2 від 22.03.2004 забезпеченням виконання зобовязань позичальника є переважно застава майна за договором застави №б/н від 21.07.2003 на суму 21502,00грн. та додаткова угода №1 від 22.03.2004, договором застави №б/н від 21.07.2003 на суму 207737,00грн.

Додатковою угодою №3 від 10.06.2004 встановлені строк погашення кредиту 10.10.2004 та плата за продовження строку дії кредитного договору №50 від 10.06.2003 в розмірі 100,00грн. згідно тарифів на рахунок №6111791.

Згідно з додатковою угодою №4 від 23.06.2004 забезпеченням виконання зобовязань позичальника є переважно застава майна за договором застави №б/н від 21.07.2003 на суму 21502,00грн. та додаткова угода №1 від 22.03.2004, та додаткова угода №2 від 23.06.2004 до нього, договором застави №б/н від 21.07.2003 на суму 207737,00грн. та додатковою угодою №1 від 23.06.2004 до нього.

Відповідно до п.3.4. договору банк нараховує проценти із розрахунку встановленої у договорі процентної ставки і фактичної суми одержаного кредиту в останній робочий день місяця за календарний місяць База розрахунку 365 (366) днів. Позичальник сплачує проценти щомісячно до 5 го числа (включно) наступного за звітним місяця шляхом нарахування їх на рахунок №1 банку, при цьому датою сплати процентів вважається дата зарахування сплаченої суми на рахунок банку.

Згідно з п.3.5. договору кредит погашається позичальником шляхом перерахування грошових коштів на позичковий рахунок №1, при цьому датою повернення вважається дата фактичного зарахування коштів на вказаний рахунок банку. При достроковому повному погашенні кредиту проценти за користування кредитом сплачуються в повній сумі одночасно з погашенням кредиту.

Відповідно до п.4.2. договору банк має право зменшувати ліміт кредитної лінії або стягувати достроково з позичальника всю суму заборгованості, включаючи проценти і пеню, при невиконанні позичальником договірних зобовязань, використання кредиту не за цільовим призначенням, наданні банку недостовірних відомостей про свій фінансовий стан, а також при погіршенні фінансового стану позичальника.

Пунктами 5.1., 5.2., 5.3. визначені обовязки позичальника, а саме: використовувати кредит виключно на цілі, вказані в п.1.1. договору; забезпечувати своєчасне повернення кредиту згідно з п.п. 1.1., 3.5. договору і сплату комісійної плати та відсотків за користування кредитом згідно з п.п.3.1, 3.2., 3.4. договору; при порушенні термінів сплати комісійної плати, відсотків або повернення кредиту сплатити пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочки.

Згідно з п.5.6. договору позичальник несе перед банком відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань по цьому договору незалежно від наявності своєї вини або вини третіх осіб перед позичальником, а також виконання третіми особами своїх зобовязань перед позичальником.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх договірних зобовязань в повному обсязі (п.6.1. договору).

Належним чином засвідчена копія договору №50 від 10.06.2003 підписана сторонами та наявна в матеріалах справи.

На виконання умов договору №50 від 10.06.2003 Банк на особовий рахунок позичальника №1 перерахував кошти у розмірі 70000,00грн., що підтверджується банківською випискою по особовим рахункам за період з 10.06.2003 по 21.02.2011.

Абзацом 10 пункту 3 Положення про забезпечення безперервного функціонування інформаційних систем Національного Банку України та банків України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 17.06.2004 № 265, передбачено, що меморіальні ордери та виписки по особовому рахунку, а також всі складені первинні документи щодо видачі кредитних коштів роздруковуються з системи автоматизації банку, яка взаємодіє з інформаційною системою Національного Банку України.

Відповідно до абз. 2 п. 2.1 глави 2 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 30.12.1998 № 556, бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації із застосуванням комп'ютерних засобів, за допомогою яких в автоматизованому режимі здійснюється збирання, передавання, систематизація та оброблення інформації.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" порядок ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в банках встановлюється Національним банком України відповідно до цього Закону та міжнародних стандартів фінансової звітності.

Згідно зі ст. 41 Закону України "Про Національний банк України" та ч. ч. 1, 2 ст. 68 Закону України "Про банки та банківську діяльність" Національний банк встановлює обов'язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов'язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Відповідно до п. п. 1.10, 4.1 - 4.3 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України N 254 від 18.06.2003 (далі за текстом - Положення), операційна діяльність банку - це сукупність технологічних процесів, пов'язаних з документуванням інформації за операціями банку (далі - операції), проведенням їх реєстрації у відповідних регістрах, перевірянням, вивірянням та здійсненням контролю за операційними ризиками.

Операції, які здійснюють банки, мають бути належним чином задокументовані. Підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи, які мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі. Первинний документ - документ, який містить відомості про операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п. п. 5.1 - 5.5 Положення інформація, що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку, які ведуться на паперових носіях або в електронній формі.

Банки обов'язково мають складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри: особові рахунки та виписки з них; аналітичні рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій; книги реєстрації відкритих рахунків; оборотно-сальдовий баланс; інші регістри відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку.

Так, зокрема, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня; їх форма затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов'язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку.

Отже, матеріалами справи доведений факт надання позичальнику грошових коштів у розмірі 70000,00грн.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загально господарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

З матеріалів справи судом вбачається, що відповідно виписки з особового рахунку відповідача №1 за період з 01.01.2001 по 21.06.2016 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «АСДО» станом на момент розгляду справи складає 28856,65грн., відповідна банківська виписка наявна в матеріалах справи.

Відповідач наявність вказаної заборгованості не спростував, доказів сплати станом на момент розгляду справи не надав, проти заявлених позовних вимог не заперечив, отже, суд приходить до висновку про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «АСДО» на користь позивача основний борг за кредитним договором у розмірі 28856,65грн.

Також, позивач просить стягнути з відповідача, керуючись п.3.1., 3.4. договору, заборгованість за користування кредитом у розмірі 70615,75грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 536 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Судом перевірено правильність нарахування процентів за користування кредитними коштами по банківським випискам по особовим рахункам відповідача №№ 1, 1, 4801, 1, 1, 2, 4802, 4801 за період з 30.09.2004 по 21.06.2016. Вищезазначені виписки повністю підтверджують наявність у відповідача заборгованості за користування кредитом у розмірі 70161,61грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «АСДО» заборгованості за користування кредитом у розмірі 70161,61грн.

Відповідно до ст.ст.611, 612 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом.

Особливості регулювання відповідальності за порушення грошових зобовязань у відносинах субєктів господарювання визначаються приписами статей 534, 549-552 Цивільного кодексу України, статей 229-234 Господарського кодексу України та статей Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань.

У звязку із порушенням відповідачем своїх зобовязань за договором на відкриття кредитної лінії №50 від 10.06.2003 позивач, керуючись п.5.3. договору, нараховує відповідачу пеню у розмірі 1280,09грн. за період з 31.03.2015 по 29.02.2016.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Пунктом 5 ст. 11 Прикінцеві та перехідні положення цього Закону Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону доручено затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року N 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Відповідно до затвердженого додатку до розпорядження Кабінету Міністрів №1275 від 2 грудня 2015 року, м.Донецьк входить до переліку населених пунктів, на території яких проводилася антитерористична операція (АТО).

За таких обставин, при прийнятті цього рішення, керуючись принципом розумності, законності та справедливості, суд вбачає підстави застосувати до спірних правовідносин положення ст.2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, адже той факт, що місто Донецьк, відноситься до населених пунктів, на території яких проводилася АТО жодних сумнівів не викликає.

Оскільки позивач починає нараховувати пеню з 31.03.2015, то суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у повному обсягу.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Судовими доказами, за визначенням ст.ст. 32-36 Господарського процесуального кодексу України, слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Беручи до уваги викладене суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню повністю.

При цьому, оскільки спір виник з вини відповідача, а позивач мав формальне право здійснити нарахування штрафних санкцій у звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань з повернення кредитних коштів, а також керуючись принципом справедливості суд вважає, що сума судового збору, що підлягає сплтаті позивачем за розгляд цієї справи у розмірі 1511,29грн. має бути покладена на відповідача, незалежно від того, що у позовних вимогах в частині стягнення пені судом задоволено частково, що узгоджується із приписами ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1511,29 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «АСДО» (83037, Донецька область, м.Донецьк, квартал 883, ЮЕ 0 312, з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» ( юридична адреса: 04071, м.Київ, вул.Воздвиженська, буд.56, фактична адреса: 01001, м.Київ, вул.Лютеранська, буд.9/9, кв.5, ) заборгованість за кредитом у розмірі 28856(двадцять вісім тисяч вісімсот пятдесят шість)грн. 65коп., заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 70615(сімдесят тисяч шістсот пятнадцять)грн. 75коп. та судовий збір у розмірі 1511(одна тисяча пятсот одинадцять)грн. 29коп.

3.В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Дата складення повного тексту рішення 01.08.2016

Головуючий суддя Д.М. Огороднік

Суддя Ю.О.Паляниця

Суддя О.М. Шилова