РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2016Справа №910/10984/16

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»

про стягнення 10 314, 09 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Оніщенко Г.В. - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулося до господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 10 314, 09 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2016 р. порушено провадження у справі № 910/10984/16, розгляд справи призначено на 29.07.2016 р.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

29.07.2016 р. в судовому засіданні представником позивача надано клопотання про виправлення технічної помилки в позовній заяві, в якому він просив вважати вірним номер договору добровільного страхування « 1169а/12х/мск» замість « 1169а/12х/мск.13».

Позивач у судовому засіданні стверджує, що його права порушені, просить позов задовольнити повністю.

Неприбуття у судове засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, заслухавши доводи позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 10.09.2016 р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА», далі - Страховик, та ОСОБА_2 », далі - Страхувальник, було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №1169а/12х/мск, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ 111730», реєстраційний номер НОМЕР_1.

04.06.2015 р. у місті Харкові на вул. Блюхера сталася дорожньо-транспортна пригода, далі ДТП, учасниками якої стали, зокрема:

- автомобіль марки «ВАЗ 111730», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3;

- автомобіль марки «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4.

Вина у скоєнні ДТП ОСОБА_4, за ознаками пункту 124 КУпАП підтверджена постановою Московського районного суду міста Харкова від 07.07.2015 р. у справі № 643/10231/15-п.

Вартість матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого транспортного засобу «ВАЗ 111730», реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 10 814,09 грн., що підтверджується страховим актом від 16.06.2015 р. № 1.001.15.00605 / VESKO13698 та розрахунком страхового відшкодування від 16.06.2016 р. Позивачем виплачено Страхувальнику - ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 10 814, 09 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 17.06.2015 р. № 180 155 на суму 10 814, 09 грн.

Згідно полісу АІ/3451154 наданого МОТОРНИМ (ТРАНСПОРТНИМ) СТРАХОВИМ БЮРО УКРАЇНИ, цивільна правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ 111730», реєстраційний номер НОМЕР_1, була застрахована відповідачем - Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» з франшизою « 500,00» та лімітом по майну в 50 000,00 грн. Тому позивач наполягає на стягненні з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування (в порядку регресу) в розмірі 10 314, 09 грн.

Надавши правову кваліфікацію правовідносин сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного:

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Частиною 1 статті 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення суду з цивільної справи (постанова Московського районного суду міста Харкова від 07.07.2015 р. у справі № 643/10231/15-п), що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Складова шкоди доведена позивачем, а вина ОСОБА_4 установлена постановою суду про адміністративне правопорушення з цивільної справі, і є обставиною, яка не потребує доказування.

Позивачем доведений факт заподіяння шкоди в розумінні вимог статті 1166 ЦК України, а саме право регресного відшкодування виплаченої ним суми на підставі ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України. Відповідач не надав доказів відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, в тому числі докази відсутності вини у заподіяних позивачеві шкоди.

За такими обставинами, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 10 314, 09 грн., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378, 00 грн. покладаються на відповідача у справі - Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія», згідно вимог ст.ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 29.07.2016 р., згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 27 Закону України "Про страхування", ст. 22, 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 627, 629, 979, 993, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 35, ч.3 ст. 43, ч. 5 ст. 49, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77, ) на користь:

- Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія "АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ) матеріальну шкоду (в порядку регресу) в розмірі 10 314, 09 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378, 00 грн., видавши наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 03.08.2016 року

Суддя Підченко Ю.О.