ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.07.16р. Справа № 904/3679/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Комінцентр - Сервіс ЛТД", м. Дніпропетровськ

до Відкритого акціонерного товариства "Завод "Дніпропрес", м. Дніпропетровськ

про визнання права власності на нежитлові приміщення

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: Чеславська Н.Г., дов. № 14 від 15.04.15р.; Категоренко О.О., директор;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Комінцентр-Сервіс ЛТД" звернулось до господарського суду з позовом, в якому просить визнати за позивачем право власності на нежитлові приміщення підвалу виробничої будівлі, корпус 1 літ. А-6, А1-7 будинку № 11 по вул. Батумській у м. Дніпропетровську, загальною площею 94,3 кв.м., у тому числі:

15 - коридор площею 13.2 кв.м.,

16 - приміщення площею 10,2 кв.м.,

17 - приміщення площею 40,3 кв.м.,

18 - приміщення площею 14,9 кв.м.,

19 - приміщення площею 15,7 кв.м.,

та на нежитлові приміщення шостого поверху літ. А-6, А1-7 виробничої будівлі, корпус 1 літ. А-6, А1-7 будинку № 11 по вул. Батумській у м. Дніпропетровську, загальною площею 515,8 кв.м,, у тому числі:

1- приміщення площею 20,1 кв.м.,

2 - приміщення площею 29,8 кв.м.,

3 - приміщення площею 19,4 кв.м.,

4 - приміщення площею 17,8 кв.м.,

5 - приміщення площею 35,3 кв.м.,

6 - приміщення площею 17,3 кв.м.,

7 - приміщення площею 34,1 кв.м.,

8 - приміщення площею 14,7 кв.м.,

9 - коридор площею 2,8 кв.м,

10 - умивальник площею 2,9 кв.м.,

11 - убиральня площею 1,2 кв.м.,

12 - убиральня площею 2,8 кв.м.,

13 - умивальник площею 4,8 кв.м.,

14 - коридор площею 104,1 кв.м,

15 - приміщення площею 20,3 кв.м.,

16 - приміщення площею 17,7 кв.м.,

17 - приміщення площею 35,6 кв.м.,

18 - приміщення площею 36,9 кв.м.,

19 - приміщення площею 5,9 кв.м.,

20 - приміщення площею 12,2 кв.м,,

21 - приміщення площею 17,0 кв.м,

22 - приміщення площею 18,2 кв.м,

23 - приміщення площею 20,0 кв.м,

25 - приміщення площею 17,9 кв.м.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу майна від 11.02.1992р., укладеного із Дніпропетровським заводом важких пресів, правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство "Завод "Дніпропрес", позивач є власником спірних нежитлових приміщень по вул. Батумській, 11 у м. Дніпропетровську. На даний час у позивача виникла необхідність зареєструвати право власності на вказане нерухоме майно у порядку, встановленому чинним законодавством, але згідно рішення від 26.06.2015р. № 22409907 реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції позивачу було відмовлено в держаній реєстрації прав та їх обтяжень. Позивач зазначає, що спірні об'єкти нерухомості перебувають на балансі підприємства, мають балансову вартість, та протягом всього часу з моменту придбання використовуються у господарській діяльності підприємства. Як зазначає позивач, він добросовісно заволодів спірним майно, тривалий час з 1992р. безперервно та відкрито ним користувався, у зв'язку із чим вбачає підстави для визнання за ним права власності на вказане вище нерухоме майно на підставі ст. 344 ЦК України, тобто, за набувальною давністю.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що на даний час на заводі не збереглися оригінали документів, які надав позивач на підтвердження своїх позовних вимог, у зв'язку із чим ліквідатор ВАТ „Завод „Дніпропрес" не може підтвердити чи спростувати факт укладання договору купівлі продажу від 11.02.1992р. Просив суд розглянути заявлені позовні вимоги відповідно до норм чинного законодавства.

Представники відповідача в судове засідання 27.07.2016р. не з'явився.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, у судовому засіданні оголошувалася перерва з 07.06.2016р. по 07.07.2016р.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

11.02.1992р. між Дніпропетровським заводом важких пресів, правонаступником якого згідно статутних документів є Відкрите акціонерне товариство "Завод "Дніпропрес" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою „Комінцентр-Сервіс ЛТД" (покупець) укладено договір купівлі-продажу майна (надалі - Договір), відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує за залишковою вартістю будівлі та споруди, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 155а та вул.. Батумська, 11, а також обладнання, машини, механізми, прилади та інше майно, згідно „Відомості передачі основних засобів", що є невід'ємною частиною даного Договору. Всього продаються зазначені матеріальні цінності на загальну суму 632 567 руб. 49 коп. (п. 1 Договору).

За умови п. 2 Договору оплата вартості майна здійснюється у 30-дневний строк з моменту підписання Договору шляхом перерахування всієї суми вартості майна на розрахунковий рахунок продавця.

У п. 4 Договору сторони узгодили, що фактична передача майна, яке продається, здійснюється у 30-денний строк з моменту оплати.

Відповідно до п. 10 Договору даний Договір вступає в силу з моменту його підписання.

Згідно платіжного доручення № 153 від 26.02.1992р. покупець сплатив вартість придбаних основних засобів в сумі 632 567 руб. 49 коп.

На виконання умов Договору продавець передав, а покупець прийняв а саме: будівлі та споруди, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Героїв Сталінграду, 155а та вул.. Батумська, 11, а також обладнання, машини, механізми, прилади та інше майно, згідно додатку до зазначеного Договору, про що сторонами складений акт приймання-передачі основних засобів від 02.03.1992р. (а.с. 16). Зокрема, згідно порядковому номеру 89 (інвентарний номер 48) „Відомості передачі основних засобів з балансу Дніпропетровського заводу важких пресів на баланс ТОВ фірми „Комінцент-Сервіс ЛТД", що є невід'ємною частиною Договору, продавець передав, а покупець прийняв будівлю АБК по вул. Батумській, 11 (6-й поверх + підвал) балансовою вартістю 195 500 руб. (а.с. 14 (на звороті)).

Як зазначає позивач, у 2007 році на його замовлення фахівцями КП „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" виготовлено технічний паспорт на виробничу будівлю корпус-1 літ.А-6, А1-7 будинку № 11 по вул.. Батумській у м. Дніпропетровську з зазначенням всіх приміщень, що належать позивачу, загальною площею 610,1 кв.м., та складаються з наступних приміщень:

приміщення підвалу загальною площею 94,3 кв.м., у тому числі:

15 - коридор площею 13.2 кв.м.,

16 - приміщення площею 10,2 кв.м.,

17 - приміщення площею 40,3 кв.м.,

18 - приміщення площею 14,9 кв.м.,

19 - приміщення площею 15,7 кв.м.,

приміщення шостого поверху літ. А-6, А1-7 загальною площею 515,8 кв.м,, у тому числі:

1- приміщення площею 20,1 кв.м.,

2 - приміщення площею 29,8 кв.м.,

3 - приміщення площею 19,4 кв.м.,

4 - приміщення площею 17,8 кв.м.,

5 - приміщення площею 35,3 кв.м.,

6 - приміщення площею 17,3 кв.м.,

7 - приміщення площею 34,1 кв.м.,

8 - приміщення площею 14,7 кв.м.,

9 - коридор площею 2,8 кв.м,

10 - умивальник площею 2,9 кв.м.,

11 - убиральня площею 1,2 кв.м.,

12 - убиральня площею 2,8 кв.м.,

13 - умивальник площею 4,8 кв.м.,

14 - коридор площею 104,1 кв.м,

15 - приміщення площею 20,3 кв.м.,

16 - приміщення площею 17,7 кв.м.,

17 - приміщення площею 35,6 кв.м.,

18 - приміщення площею 36,9 кв.м.,

19 - приміщення площею 5,9 кв.м.,

20 - приміщення площею 12,2 кв.м,,

21 - приміщення площею 17,0 кв.м,

22 - приміщення площею 18,2 кв.м,

23 - приміщення площею 20,0 кв.м,

25 - приміщення площею 17,9 кв.м. (а.с. 17-24).

12.06.2015р. позивач звернувся до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції із заявою про державну реєстрацію права власності на вищезазначені об'єкти, які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул.. Батумська, б. 11, та придбані за договором купівлі-продажу від 11.02.1992р.

Рішенням № 22409907 від 26.06.2015р. державний реєстратор відмовив позивачу в державній реєстрації прав власності, мотивуючи тим, що у зв'язку із вилученням інвентаризаційної справи згідно постанови про виїмку СУ ДПС в Дніпропетровській області від 14.09.2012р. (кримінальна справа № 99126213), неможливо встановити факт наявності чи відсутності державної реєстрації права власності на вказані будівлі та споруди (а.с. 61-62).

Згідно наданої позивачем в матеріали справи листа від 05.01.2016р. № 5/80 на запит ТОВ «Комінцентр-сервіс ЛТД» від 21.12.2015р. про надання інформації щодо прийнятого рішення у кримінальній справі № 64071362, та направлення вилученої 14.09.2012р. СУ ДПС в Дніпропетровській області документації до КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», заступник начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області повідомив, що 11.06.2010р. СВ Індустріального РВ ДМУ ГУМВС досудове слідство у кримінальній справі № 64071362, порушеній 18.05.2007р. прокуратурою Індустріального району м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 190 КК України, зупинено на підставі п. 3 ст. 206 КПК України (в редакції 1960 року), у зв'язку з не встановленням особи, яка скоїла злочин, та на теперішній час справа зберігається у архіві вказаного підрозділу. Кримінальна справа № 99126213 у провадженні слідчих підрозділів ОВС Дніпропетровської області не перебувала (а.с. 63).

Позивач зазначає, що є законним власником вказаних приміщень, які перебувають на балансі підприємства, мають балансову вартість, та тривалий час з 1992р. безперервно та відкрито використовуються позивачем у господарській діяльності підприємства, на підтвердження чого надав в матеріали справи балансову довідку від 26.04.2016р. № 17, згідно якої загальна площа нежитлових приміщень 6-го поверху та підвалу будинку АБК по вул.. батумській, 11 складає 610,1 кв.м. балансовою вартістю 90 017,49 грн.; договір на постачання електричної енергії від 15.02.2001р. № 2146, договір про надання послуг централізованого питного водопостачання та водовідведення від 30.07.2002р. № 4295, договір на постачання теплової енергії від 01.102005р. № 010478, укладені позивачем із відповідними постачальниками послуг (а.с. 39, 40-48, 49-50, 51-58).

Враховуючи наведене, а саме: факт добросовісного заволодіння майном (чужим - про що свідчить відсутність оформленого на таке права власності), фактичне відкрите, добросовісне та безперервне користування майном більше десяти років (з 1992 р.), та наявність певних правових підстав, позивач вбачає підстави для визнання за ним права власності на ці об'єкти за набувальною давністю, що і є причиною спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Приписами ч. 2 ст. 41 Конституції України встановлено, що право власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 41,42 Цивільного кодексу УРСР, що діяв на час укладення Договору, угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків. Угоди можуть укладатись усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній). Угода, для якої законом не встановлена певна форма, вважається також укладеною, якщо з поведінки особи видно її волю укласти угоду. Мовчання визнається виявом волі укласти угоду у випадках, передбачених законодавством.

Як встановлено судом, у зв'язку із укладенням спірного Договору, відповідач надав згоду на відчуження спірних об'єктів нерухомості, про що сторонами складений акт приймання-передачі основних засобів по договору купівлі-продажу майна від 11.02.1992р.

Судом встановлено та підтверджується вищезазначеними матеріалами справи, що договір купівлі-продажу від 11.02.1992р. є укладеним між сторонами відповідно до вимог ст. 41,42 Цивільного кодексу УРСР, що діяв на час укладення Договору, та виконаний сторонами повністю.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 328 Цивільного кодексу України унормовано, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Тобто, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду у випадку, коли особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном, продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом десяти років, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При цьому відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 р., а п. 8 цих положень встановлено, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, оскільки ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, норми ст. 344 цього Кодексу поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, отже визнання права власності за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

За змістом ст. 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести саме позивач, є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Володіння має бути добросовісним, інакше кажучи, обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужим майном не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна. Володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним, але це не означає, що володілець зобов'язаний спеціально інформувати оточуючих про своє володіння. Володіння має бути безперервним протягом визначених законом строків. Якщо власник майна тривалий час не виявляє наміру визнати майно своїм, то він погодився з його втратою, тому слід визнати це майно власністю фактичного добросовісного володільця

Як вказує позивач, факт добросовісного володіння ним спірним чужим майном підтверджується саме володінням таким майном на підставі договору купівлі-продажу державного майна від 11.02.1992р., і який не давав позивачу жодного сумніву стосовно правомірності набуття ним права на спірне майно.

Виходячи із змісту ст. 344 ЦК України набувальна давність поширюється на випадки фактичного безтитульного володіння чужим майном. Безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на які-небудь правові підстави набувальної давності і розповсюджується на випадки фактичного, безтитульного володіння чужим майном. При цьому, наявність у володільця певного юридичного титулу, виключає застосування набувальної давності.

Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння.

Як встановлено судом на підставі ретельної правової оцінки наявних у справі доказів в їх сукупності, починаючи з 1992 року спірне майно знаходилося у відкритому користуванні позивача, перебувало у нього на балансі, утримувалося за його рахунок, позивач сплачував комунальні платежі, що підтверджується наявними в матеріалах справи договорами та актами звірки взаєморозрахунків. В момент набуття майна у позивача були відсутні будь-які підстави сумніватись у правомірності його отримання. При цьому, позивач володів спірним майном відкрито, це володіння було очевидним для третіх осіб, які будь-яких прав на спірне майно не заявляли.

За змістом ч. 1 ст. 344 ЦК України визнання добросовісності як умови набуття права власності за набувальною давністю необхідне лише на момент заволодіння чужим майном і не є не обхідним протягом усього строку давнісного володіння. Тобто, якщо особа, добросовісно заволодівши нерухомим майном, у подальшому дізнається про незаконність свого володіння, вона не може вважатися такою, що недобросовісно заволоділа майном і не може бути позбавлена можливості набути право власності на майно за набувальною давністю.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, а також виходячи з системного аналізу норм діючого законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність посилання позивача у позовній заяві про наявність достатніх правових підстав для визнання за ним права власності на спірні об'єкти, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки у виникненні спору суд не вбачає винних дій відповідача, відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Комінцентр - Сервіс ЛТД" (49057, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, б. 155-А; 49074, м. Дніпропетровськ, вул.. Батумська, б. 11, ) таким, що набуло право власності за набувальною давністю на неежитлові приміщення підвалу виробничої будівлі, корпус 1 літ. А-6, А1-7 будинку № 11 по вул. Батумській у м. Дніпропетровську, загальною площею 94,3 кв.м., у тому числі:

15 - коридор площею 13.2 кв.м.,

16 - приміщення площею 10,2 кв.м.,

17 - приміщення площею 40,3 кв.м.,

18 - приміщення площею 14,9 кв.м.,

19 - приміщення площею 15,7 кв.м.,

та на нежитлові приміщення шостого поверху літ. А-6, А1-7 виробничої будівлі, корпус 1 літ. А-6, А1-7 будинку № 11 по вул. Батумській у м. Дніпропетровську, загальною площею 515,8 кв.м,, у тому числі:

1- приміщення площею 20,1 кв.м.,

2 - приміщення площею 29,8 кв.м.,

3 - приміщення площею 19,4 кв.м.,

4 - приміщення площею 17,8 кв.м.,

5 - приміщення площею 35,3 кв.м.,

6 - приміщення площею 17,3 кв.м.,

7 - приміщення площею 34,1 кв.м.,

8 - приміщення площею 14,7 кв.м.,

9 - коридор площею 2,8 кв.м,

10 - умивальник площею 2,9 кв.м.,

11 - убиральня площею 1,2 кв.м.,

12 - убиральня площею 2,8 кв.м.,

13 - умивальник площею 4,8 кв.м.,

14 - коридор площею 104,1 кв.м,

15 - приміщення площею 20,3 кв.м.,

16 - приміщення площею 17,7 кв.м.,

17 - приміщення площею 35,6 кв.м.,

18 - приміщення площею 36,9 кв.м.,

19 - приміщення площею 5,9 кв.м.,

20 - приміщення площею 12,2 кв.м,,

21 - приміщення площею 17,0 кв.м,

22 - приміщення площею 18,2 кв.м,

23 - приміщення площею 20,0 кв.м,

25 - приміщення площею 17,9 кв.м.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І.А. Рудь
Повне рішення складено -01.08.16р.