УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01.08.2016Справа № 910/13780/16

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Підприємства "Орловський завод" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю

до відповідача-1: ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк", відповідача-2: ТОВ "Кредекс Фінанс"

про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № б/н від 26.07.2016 (вх. № 13780/16 від 27.07.2016) і додані до неї документи повертаються позивачеві без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За змістом ч. 1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином-суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Частиною 3 статті 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Позовну заяву № б/н від 26.07.2016 підписано ОСОБА_2 "представником за довіреністю".

При цьому в якості додатку № 7 до поданої позовної заяви додано копію довіреність № б/н від 19.07.2016, видану на ім'я ОСОБА_2. Вказана довіреність підписана директором Підприємства "Орловський завод" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3.

Натомість серед документів, доданих до позовної заяви, відсутні жодні докази, які б станом час подання позову до суду підтверджували посадове становище ОСОБА_3 як директора Підприємства "Орловський завод" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, як-то: наказ про призначення на посаду, протокол зборів про обрання на посаду, установчі документи юридичної особи, виписка/витяг з Єдиного державного реєстру юридичнихосіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де було б зазначено керівника тощо. А рівно, до позовної заяви не додано доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 наділений достатнім обсягом повноважень для того, щоб видавати за своїм підписом довіреності на представництво інтересів Підприємства "Орловський завод" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю".

Виходячи із зазначеного, суд не може дійти однозначного висновку, що позовна заява № б/н від 26.07.2016 підписана особою, яка має право її підписувати, що, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви без розгляду відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

В ст. 54 ГПК України викладено вимоги щодо форми і змісту позовної заяви. Згідно з пунктом 2 частини 2 названої статті позовна заява повинна містити, зокрема, найменування (для юридичних осіб) сторін.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування. Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру.

Фактично у позовній заяві вказано лише скорочені найменування організаційно-правової форми відповідачів ( ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк", ТОВ "Кредекс Фінанс").

При цьому посилання на установчі документи відповідачів, можливі зміни до них, офіційні документи та відповідні довідки (витяги) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо повного або офіційно зареєстрованого у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань скороченого найменування відповідачів саме як ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк", ТОВ "Кредекс Фінанс", в позовній заяві відсутні, а як свідчать додатки до позовної заяви, до останньої такі документи і не додавались.

Наведене свідчить про недодержання вимог статті 54 Господарського процесуального кодексу України та, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду згідно з п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки в наведеній нормі чітко вказано, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін.

Суд також звертає увагу, що відповідно до приписів п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити,в тому числі, законодавство, на підставі якого подається позов.

Фактично позивач звернувся з позовною заявою до суду, предметом якої є матеріально-правова вимога про визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги № 1550/61 від 04.09.2015, з додатками до нього, укладеного між відповідаче-1 та відповідем-2. При цьому позивач керувався нормами ст.ст. 6, 509, 627, 628, 638 ЦК України, ст.ст. 1, 112-114, 120 ГПК України, Законом України "Про виконавче провадження", Законом України "Про іпотеку", постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 від № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними".

Наразі, як вбачається зі змісту позовної заяви № б/н від 26.07.2016, остання не містить жодних вказань стосовно того, яким саме вимогам, встановленим ч.ч. 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК України, не відповідає спірний правочин (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Крім того, взагалі є не зрозумілим посилання позивача на норми ст.ст. 112-114 (підстави перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами; порядок і строк подання заяви про перегляд рішень за нововиявленими обставинами; прийняття заяви про перегляд рішень за нововиявленими обставинами, перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами), ст. 120 ГПК України (видача дублікату наказу) при зверненні позивача з позовною заявою до господарського суду.

При цьому судом враховано правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин, позовна заява № б/н від 26.07.2016 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Разом з тим, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ч. 3 ст. 63 ГПК України).

Керуючись п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без розгляду.

Суддя О.В. Гумега