РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2016Справа №910/8153/16

За позовом: Комунального підприємства "Водоканал"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпродзержинська фармацевтична компанія"

про: стягнення 22 130,35 грн.

Суддя О.С. Комарова

Представники сторін:

від позивача Рушинець А.О. (представник за довіреністю);

від відповідача Померанський А.Ф. (директор).

У судовому засіданні 19 липня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Комунальне підприємство "Водоканал", 04.05.2016 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою вих. № 4354 від 25.04.2016 року до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпродзержинська фармацевтична компанія", про: стягнення 22 130,35 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2016 року порушено провадження у справі № 910/8153/16 та призначено розгляд справи на 24.05.2016 року.

Ухвалою суду від 24.05.2016 року, в порядку ст. 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк вирішення на 15 днів, розгляд справи відкладено на 05.07.2016 року.

Через відділ діловодства суду 02.07.2016 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 05.07.2016 року представники сторін дали пояснення по суті спору. Позивач підтримав позовні вимоги та подав пояснення у справі, які було долучено судом до матеріалів справи. Відповідач заперечив проти їх задоволення в повному обсязі.

У судовому засіданні 05.07.2016 року судом було оголошено перерву до 19.07.2016 року.

Через відділ діловодства суду 19.07.2016 року від відповідача надійшли пояснення до відзиву, які було долучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 19.07.2016 року позивач подав пояснення у справі та просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду їх необґрунтованості.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2009 року між Комунальним підприємством «Водоканал» (далі - водоканал) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпродзержинська фармацевтична компанія" (далі - абонент) укладено Договір № 9042/1 про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації (далі - Договір), відповідно до умов якого водоканал забезпечує абоненту подачу питної води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчикам: вул. Кремлівська, 77А, пр. 142 - аптека.

28.09.2011 року сторонами було укладено додаткову угоду № 1/28/09/2011 до вказаного вище Договору та внесено зміни до деяких пунктів цього Договору.

Відповідно до п. 1.1 Договору (в редакції додаткової угоди від 28.09.2011 року), сторони керуються Законами України «Про питну воду та питне водопостачання» від 10.01.2002 р. № 2918-3, діючими «Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України», затверджених наказом Держжиткомнгоспа України від 01.07.1994 № 65 (далі за текстом цього Договору - Правилами користування), Правилами приймання стічних вод підприємств в комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України від 19.02.2002 № 37 (далі за текстом цього Договору - Правилами приймання), Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скидання промислових та інших стічних вод в системи каналізації населених пунктів, зареєстрованою Міністерством Юстиції України від 26.04.2002 № 402/6690, Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя, затверджених рішенням виконавчого комітету міської ради №167 від 29.05.2003 (далі за текстом цього Договору - Правилами приймання … м.Запоріжжя), Правилами експлуатації та технічними вимогами до приладів обліку питної, технічної води, промислових та госпфекальних стоків від 20.12.1993 року (далі за текстом цього Договору - Правилами експлаутації), ДСанПіН 2.2.4-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної, прихначеної для споживання людиною», ДБН 360-92, СНІП 2.04.02-84, Правилами технічної експлуатації систем комунального водопостачання і каналізації населених пунктів України (КДП 204-12 Укр. 242-95).

Відповідно до розділу 2 Договору договір укладається з 27.03.2009 року по 04.05.2011 року. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії, про його припинення не було письмово заявлено однією зі сторін.

Згідно з п. 3.2.1 Договору, абонент зобов'язаний своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади і пристрої на них у встановленому порядку та у відповідності з цим Договором та нормативними документами, вказаними в п. 1.1 Договору.

Як визначено пунктом 3.2.3 Договору, при відсутності або не встановленому обліковому приладі у встановлений Водоканалом термін або розміщенні Абонентом водолічильних вузлів чи їх експлуатації з порушенням «Правил користування..», «Правил експлуатації...» водопостачання Абонента вважається безобліковим, а витрати води і об'єми стоків у такому випадку визначаються розрахунковим шляхом у відповідності з пунктами 9.6 та 21.5 «Правил користування..» (на теперішній час п.3.3 та 3.14 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених Наказом Мінжитлокомунгоспу 27.06.2008 року №190, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.10.2008р. за №936/15627), починаючи з дня виписки останнього акту до дня приймання в експлуатацію облікового приладу або водолічильного вузла.

Положеннями п. 3.2.8 Договору встановлено, що при перевищенні складу забруднюючих речовин в стічних водах абонента, які скидаються в систему каналізації, в порівнянні з ДК, абонент вносить плату за скид понаднормативних забруднень водоканалу, у відповідності з Правилами приймання стічних вод підприємств в комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя.

Відповідно до п.п 5.2.1, 5.2.2 договору (в редакції додаткової угоди від 28.09.2011 року) по водоспоживанню нарахованого у відповідності з п.п 3.3, 3.4 "Правил користування ..." та ін. абонент на підставі актів про порушення перераховує кошти на розрахунковий рахунок Водоканалу в банк протягом 3 банківських днів з дня складання актів-рахунків.

За скид стоків перевищуючих об'єми, вказані в п.1.3 цього Договору, а також за скид промислових стоків без дозволу Водоканалу, Абонент зобов'язаний сплатити Водоканалу за надані послуги у п'ятикратному розмірі від діючого тарифу на підставі актів про порушення, складених у відповідності з «Правилами приймання», "Правилами приймання... м Запоріжжя", "Правилами користування..», «Правилами експлуатації», та "Інструкцією ..."

Позивач зазначив, що 03 вересня 2009 року ним було складено акт технічного обстеження водопроводу № 333, в якому було зазначено, що постачання води відповідачу здійснюється від мережі житлового будинку по вводу діаметром 15 мм. На вводі встановлено засіб обліку Zenner 1,5, державна повірка 3 квартал 2009р. Засіб обліку було опломбовано пломбою з відтиском «Запорожье/А2464», яка була здана відповідачу на збереження під підпис.

Крім того, в акті було зазначено, що для зняття пломб відповідачу необхідно письмово звернутись до позивача. Держповірка засобу обліку дійсна по 3 квартал 2012 року. Акт було підписано представниками сторін (копія зазначеного акту наявна в матеріалах).

Позивач також ствердив, що 07.10.2013 року ним складено акт технічного обстеження водопроводу № 191, в якому зафіксовано, що термін державної повірки засобу обліку відповідача закінчився. Акт було підписано представниками сторін (копія зазначеного акту наявна в матеріалах).

Надалі, позивачем було складено акт технічного обстеження водопроводу № 192 від 07.10.2013 року та акт-рахунок № 9042/1 від 07.10.2013 року за період з 21.06.2013 року по 29.08.2013 року на суму 22 130,35 грн., в яку входять витрати за споживання води та витрати стічних вод. Від підписання вказаних актів представник відповідача відмовився, про що зроблено запис у зазначених актах.

Відповідач нараховану позивачем заборгованість за водопостачання та відведення стічних вод за період з 21.06.2013 року по 29.08.2013 року на суму 22 130,35 грн. не сплатив, що і стало підставою для звернення позивача із позовом до суду.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 509 Цивільного Кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до приписів ст. 526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з відповідними приписами ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Виходячи зі змісту укладеного між сторонами договору, останній за своєю природою є договором надання послуг, за умовами якого одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вже було встановлено судом, 27.03.2009 року між позивачем та відповідачем укладено Договір № 9042/1 про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації (далі - Договір), відповідно до умов якого водоканал забезпечує абоненту подачу питної води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчикам: вул. Кремлівська, 77А, пр. 142 - аптека.

28.09.2011 року сторонами було укладено додаткову угоду № 1/28/09/2011 до вказаного вище Договору та внесено зміни до деяких пунктів цього Договору.

Відповідно до п. 1.1 Договору (в редакції додаткової угоди від 28.09.2011 року), сторони керуються Законами України «Про питну воду та питне водопостачання» від 10.01.2002 р. № 2918-3, діючими «Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України», затверджених наказом Держжиткомнгоспа України від 01.07.1994 № 65 (далі за текстом цього Договору - Правилами користування), Правилами приймання стічних вод підприємств в комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України від 19.02.2002 № 37 (далі за текстом цього Договору - Правилами приймання), Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скидання промислових та інших стічних вод в системи каналізації населених пунктів, зареєстрованою Міністерством Юстиції України від 26.04.2002 № 402/6690, Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя, затверджених рішенням виконавчого комітету міської ради №167 від 29.05.2003 (далі за текстом цього Договору - Правилами приймання … м.Запоріжжя), Правилами експлуатації та технічними вимогами до приладів обліку питної, технічної води, промислових та госпфекальних стоків від 20.12.1993 року (далі за текстом цього Договору - Правилами експлаутації), ДСанПіН 2.2.4-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної, прихначеної для споживання людиною», ДБН 360-92, СНІП 2.04.02-84, Правилами технічної експлуатації систем комунального водопостачання і каналізації населених пунктів України (КДП 204-12 Укр. 242-95).

Відповідно до розділу 2 Договору договір укладається з 27.03.2009 року по 04.05.2011 року. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії, про його припинення не було письмово заявлено однією зі сторін.

Згідно з п. 3.2.1 Договору, абонент зобов'язаний своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади і пристрої на них у встановленому порядку та у відповідності з цим Договором та нормативними документами, вказаними в п. 1.1 Договору.

Як визначено пунктом 3.2.3 Договору, при відсутності або не встановленому обліковому приладі у встановлений Водоканалом термін або розміщенні Абонентом водолічильних вузлів чи їх експлуатації з порушенням «Правил користування..», «Правил експлуатації...» водопостачання Абонента вважається безобліковим, а витрати води і об'єми стоків у такому випадку визначаються розрахунковим шляхом у відповідності з пунктами 9.6 та 21.5 «Правил користування..» (на теперішній час п.3.3 та 3.14 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених Наказом Мінжитлокомунгоспу 27.06.2008 року №190, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.10.2008р. за №936/15627), починаючи з дня виписки останнього акту до дня приймання в експлуатацію облікового приладу або водолічильного вузла.

Положеннями п. 3.2.8 Договору встановлено, що при перевищенні складу забруднюючих речовин в стічних водах абонента, які скидаються в систему каналізації, в порівнянні з ДК, абонент вносить плату за скид понаднормативних забруднень водоканалу, у відповідності з Правилами приймання стічних вод підприємств в комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя.

Відповідно до п.п 5.2.1, 5.2.2 договору (в редакції додаткової угоди від 28.09.2011 року) по водоспоживанню нарахованого у відповідності з п.п 3.3, 3.4 "Правил користування ..." та ін. абонент на підставі актів про порушення перераховує кошти на розрахунковий рахунок Водоканалу в банк протягом 3 банківських днів з дня складання актів-рахунків.

За скид стоків перевищуючих об'єми, вказані в п.1.3 цього Договору, а також за скид промислових стоків без дозволу Водоканалу, Абонент зобов'язаний сплатити Водоканалу за надані послуги у п'ятикратному розмірі від діючого тарифу на підставі актів про порушення, складених у відповідності з «Правилами приймання», "Правилами приймання... м Запоріжжя", "Правилами користування..», «Правилами експлуатації», та "Інструкцією ..."

Матеріалами справи підтверджено, що 03.09.2009 року позивачем було складено акт технічного обстеження водопроводу № 333, в якому зазначено, що постачання води відповідачу здійснюється від мережі житлового будинку по вводу діаметром 15 мм. На вводі встановлено засіб обліку Zenner 1,5, державна повірка 3 квартал 2009р. Засіб обліку було опломбовано пломбою з відтиском «Запорожье/А2464», яка була здана відповідачу на збереження під підпис. Для зняття пломб відповідачу необхідно письмово звернутись до позивача. Держповірка засобу обліку дійсна по 3 квартал 2012 року. Акт було підписано представниками сторін (копія зазначеного акту наявна в матеріалах).

07.10.2013 року позивачем було складено акт технічного обстеження водопроводу № 191, в якому зафіксовано, що термін державної повірки засобу обліку відповідача закінчився. Акт було підписано представниками сторін (копія зазначеного акту наявна в матеріалах).

Надалі, позивачем було складено акт технічного обстеження водопроводу № 192 від 07.10.2013 року та акт-рахунок № 9042/1 від 07.10.2013 року за період з 21.06.2013 року по 29.08.2013 року на суму 22 130,35 грн., в яку входять витрати за споживання води та витрати стічних вод. Від підписання вказаних актів представник відповідача відмовився, про що зроблено запис у зазначених актах.

Відповідачем зазначена заборгованість не сплачена.

Як встановлено пунктом 5.14 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року N 190, усі засоби обліку в обумовлені законодавством строки підлягають періодичній повірці. Задовільні результати повірки підтверджують свідоцтвом про повірку або записом з відбитком повірочного тавра у відповідному у відповідному розділі експлуатаційної документації. Засоби обліку опломбовуються з нанесенням відбитка повірочного тавра в місцях, що передбачені експлуатаційною документацією. У випадку тривалості повірки понад місяць об'єм води визначається відповідно до п.3.3 цих Правил до дня установки повіреного засобу обліку.

Пунктом 3.3 зазначених Правил встановлено, що у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №18 від 03.02.2006р. про затвердження та скасування національних стандартів України затверджено національні стандарти України з наданням чинності з 01 липня 2006р. - ДСТУ 2708:2006. Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення (надалі - ДСТУ).

Згідно п.3.1 ДСТУ міжповірочний інтервал - установлений максимальний проміжок часу або наробіток між первинною та першою періодичною повіркою, а також між двома послідовними періодичними повірками, протягом якого значення метрологічних характеристик засобів вимірювальної техніки перебувають у нормованих границях.

Пунктом 4.2.3 ДСТУ встановлено, що періодичній повірці підлягають засоби вимірювальної техніки, які перебувають в експлуатації, в тому числі ті, які видають напрокат.

Відповідно до пунктом 5.4.2 ДСТУ засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, в тому числі ті, які видають напрокат, підлягають періодичні повірці через встановлені міжповірочні інтервали.

Пунктом 1 Наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, Міністерством промислової політики України, Державним комітетом України з питань житлово-комунального господарства №15.06.2005 №141/212/91 «Про врегулювання питання щодо збільшення міжповірочних інтервалів лічильників холодної та гарячої води» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.06.2005р. за №687 10967), встановлено міжповірочний інтервал лічильників холодної га гарячої води крильчастих номінальних діаметрів DN10-DN20, результати вимірювань яких використовуються під час розрахунків у сфері побутових і комунальних послуг, 3 роки.

Як вбачається з матеріалів справ, в акті технічного обстеження водопроводу №333 від 03.09.2009р., підписаному Позивачем та Відповідачем, було зазначено, що держповірка засобу обліку дійсна до З кварталу 2012 року, тобто міжповірковий інтервал для засобу обліку встановленому у Відповідача становить 3 роки. Також в акті було додатково зазначено, що для отримання дозволу на зняття пломб Відповідачу необхідно письмово звернутися до КП «Водоканал». Державна повірка засобу обліку дійсна до 3 кварталу 2012р., та зазначено, що експлуатація недержповіреного засобу обліку заборонена.

Як визначено Пунктом 5.4.4 ДСТУ, періодичну повірку проводять у календарні терміни, встановлені переліком засобів вимірювальної техніки, які перебувають в експлуатації та підлягають повірці, або за письмовим зверненням заявників.

Тривалість перебування засобів вимірювальної техніки на повірці, за умови їх подання відповідно до переліку засобів вимірювальної техніки, які перебувають в експлуатації та підлягають повірці, або письмового звернення, не повинна перевищувати 15 робочих днів після оплати за повірку (за винятком засобів вимірювальної техніки, тривалість повірки яких згідно з методикою повірки перевищує цей термін) (пунктом 5.4.6 ДСТУ).

Відповідно до пункту 5.6.2 ДСТУ позитивні результати первинної, періодичної та позачергової повірки засобів вимірювальної техніки засвідчують відбитком повірочного тавра на засобі вимірювальної техніки і ( або) свідоцтвом про повірку чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів.

Крім того, судом встановлено, що в акті технічного обстеження водопроводу №333 від 03.09.2009р. КП «Водоканал» було зазначено, що для зняття пломб Відповідачу необхідно звернутися до КП «Водоканал» письмово.

Відповідно до п.3.2.2 Договору знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або заміни положення па водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби накладені органами Держспоживстандарту або представниками Водоканалу, Абонент має право тільки після одержання письмового дозволу Водоканалу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач звернувся до позивача письмово лише 29.08.2013р., що підтверджується заявою вих. №14746 від 29.08.13 року, копія якої наявна в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом ЦОВМ. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно ( з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки па повірку.

Тобто, відповідно до ч.2 ст.28 зазначеного Закону саме Відповідач зобов'язаний своєчасно подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Судом встановлено, що у зв'язку з тим, що Відповідачем було порушено ч.2 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», п.5.14 «Правил користування...» позивачем відповідно до п.3.2.3 Договору було виконано розрахунок витрат водопостачання та водовідведення відповідно до п.3.3 « Правил користування...», тобто за пропускною здатністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2 м/сек. та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Зазначений розрахунок відображено в акті технічного обстеження водопроводу №192 від 07.10.2013року. На підставі зазначеного акту позивачем складено акт-рахунок №9042/1 від 07.10.2013р. за період з 21.06.13 року (з дня виписки останнього акту-рахунку №29455 від 20.06.13 року) по 29.08.13 року (дата опломбування засобу обліку після держповірки) на суму 22 130,35 грн.

Судом встановлено, що позивачем було здійснено розрахунок витрат води 2136,96 куб.м х 5,14 (тариф) = 10983,97 грн. та витрати стічних вод 2136,96 куб.м х 3,49 (тариф) = 7457,99 грн., що разом з урахуванням ПДВ склало 22 130,35 грн.

Пунктами 5.1 та 5.4 зазначених вище Правил передбачено, що облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виробником і споживачами засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію. Періодична повірка, обслуговування та ремонт засобів обліку проводяться відповідно до Закону України «про метрологію та метрологічну діяльність», а також інших нормативно-правових актів, які регулюють цю сферу діяльність. Засоби обліку, які включені з державного реєстру в період експлуатації засобів обліку, можуть використовуватись до закінчення встановленого граничного строку служби, після чого здійснюється їх заміна.

За приписами п.5.4.4 ДСТУ, періодичну повірку проводять у календарні терміни, встановлені переліком засобів вимірювальної техніки, які перебувають в експлуатації та підлягають повірці, або за письмовим 'зверненням заявників.

Відповідач подав відзив на позову заяву, в якому зазначив, що не був обізнаний, про те, що саме він мав звертатись до позивача з заявою про здійснення повірки, окрім того, відповідач ствердив, що позивач в установлений період, а саме 20.06.2013 р. по 29.08.2013 р. не з'явився та жодних пояснень не надав. Також відповідач зазначив, що 29.08.2013 року звернувся до позивача з заявою про розпломбування лічильника води для проходження повірки, а вже 09.10.2013 року представник позивача склав відповідний акт технічного обстеження № 266, в якому зазначено, що прилад обліку приймається в експлуатацію шляхом його опломбування. Таким чином, відповідач зазначив про відсутніст ь підстав для стягнення нарахованої позивачем заборгованості в розмірі 22 130,35 грн.

Однак, суд вважає доводи відповідача необґрунтованими та недоведеними, беручи до уваги наявність обов'язків відповідача як абонента в розумінні укладеного між сторонами договору та положень чинного законодавства, відповідно до яких відповідач був обізнаний з правилами звернення до позивача для здійснення повірки засобів обліку.

Отже, беручи до уваги положення укладеного між сторонами договору та наявні у справі докази, суд дійшов висновку про наявність факту несвоєчасного виконання відповідачем зобов'язань за договором, з огляду на що відповідачу була нарахована заборгованість в сумі 22 130,35 грн., а отже, про наявність заборгованості відповідача перед позивачем у цій частині. Зазначений факт відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано. Таким чином, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 22 130,35 грн.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі про стягнення 22 130,35 грн.

Судові витрати позивача щодо сплати судового збору в сумі 1378,00 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 34, 43, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпродзержинська фармацевтична компанія" (04112, м. Київ, вул.Тимофія Шимрила, будинок 15А, квартира 22, код ЄДРЮОФОП 35281642) на користь Комунального підприємства "Водоканал" (69002, м. Запоріжжя, вул Артема, будинок 61, код ЄДРЮОФОП 03327121) грошові кошти: основного боргу - 22 130,35 грн. (двадцять дві тисячі сто тридцять гривень 35 копійок) та судовий збір в розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень). Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 25.07.2016 року.

Суддя О.С. Комарова