КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2016 р. Справа№ 911/976/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Руденко М.А.

ОСОБА_1

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін:

від позивача не зявилися,

від відповідача ОСОБА_2, дов. № 1 від 09.03.2016 року.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Салмо Фиш»

на рішення Господарського суду Київської області

від 16.05.2016 року

у справі № 911/976/16 (суддя Чонгова С.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фиш Маркет»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Салмо Фиш»

про стягнення 200 573,72 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 16.05.2016 року по справі № 911/976/16 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Салмо Фиш» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фиш Маркет» 192 960,00 грн. основного боргу, 713,69 грн. 3% річних, 1 157,76 грн. інфляційних втрат, 2 922,48 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором. В частині стягнення 725,31 грн. 3% річних, 5 016,96 грн. інфляційних втрат в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Салмо Фиш» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 16.05.2016 року по справі № 911/976/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.06.2016 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Салмо Фиш» прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Зубець Л.П. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.06.2016 року.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 29.06.2016 року, у звязку з перебуванням судді Зубець Л.П. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 911/976/16 колегію суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Зеленіна В.О., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.06.2016 року справу прийнято до провадження у зазначеному вище складі колегії суддів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.06.2016 року було відкладено розгляд справи на 13.07.2016 року.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно зясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Салмо Фиш» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду Київської області від 16.05.2016 року по справі № 911/976/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фиш Маркет» у судове засідання не зявився, будь-яких клопотань з цього приводу суду не надав, про час та місце розгляду справ повідомлявся належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

20.03.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фиш Маркет» (далі позивач, продавець, ТОВ «Фиш Маркет») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Салмо Фиш» (далі відповідач, покупець, ТОВ «Салмо Фиш») укладено Договір купівлі-продажу № 20/03 (далі Договір).

За умовами Договору продавець зобовязується передати у власність покупцю товар згідно накладних. Сума договору становить загальну суму товару за накладними.

Відповідно до п. 4.1 Договору оплата за поставлену продукцію перераховується покупцем протягом 30 банківських днів від дати, коли товар був переданий у власність покупця.

Згідно з п. 11.1 Договору, він набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2015 року.

Позивачем на виконання умов Договору поставлено відповідачу товар на загальну суму 192 960,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000050 від 18.12.2015 року (а.с.9).

Товар було отримано відповідачем на підставі довіреності № 9 від 18.12.2015 року (а.с.36). Відповідач не заперечував отримання вказаного товару.

Позивач стверджує, що ним виконано умови Договору з поставки товару, проте відповідачем не оплачено вартості поставленого товару.

03.03.2016 року позивач звернувся до відповідача з претензією про оплату поставленого товару (а.с. 10-11), що підтверджується описом вкладення у цінний лист (а.с. 12). Доказів реагування на вказану претензію відповідачем не надано.

З огляду на зазначене, ТОВ «Фиш Маркет» звернулося до суду з позовом до ТОВ «Салмо Фиш» та просить стягнути з останнього 192 960,00 грн. основного боргу за Договором, а також нарахувало та просить стягнути за період з 18.12.2015 року по 18.03.2016 року 6 174,72 грн. інфляційних втрат та 1 439,00 грн. 3 % річних.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як передбачено п. 4.1 Договору оплата має бути здійснена протягом 30 банківських днів від дати передачі товару

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) п. 1 ст. 530 ЦК України.

Оскільки товар був поставлений 18.12.2015 року за видатковою накладною № РН-0000050, то відповідач повинен його оплатити до 02.02.2016 року.

Доказів оплати поставленого позивачем відповідачу товару суду не надано.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 192 960,00 грн.

Крім того, враховуючи прострочення відповідачем оплати поставленого товару, позивач просив стягнути з відповідача 1 439,00 грн. 3% річних та 6 174,72 грн. інфляційних втрат за період з 18.12.2015 року по 18.03.2016 року.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів відмічає, що прострочення відповідачем оплати товару, з урахуванням положень п. 4.1 Договору, почалося 03.02.2016 року (з урахуванням банківських днів у 2015-2016 роках).

Враховуючи вказане вище, провівши повторний арифметичний розрахунок, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 713,69 грн. за період саме з 03.02.2016 року по 18.03.2016 року та інфляційних втрат в розмірі 1 157,76 грн. за аналогічний період.

Стосовно надання до суду апеляційної інстанції акту на повернення товару, колегія суддів відмічає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

З матеріалів справи вбачається, судом першої інстанції було порушено провадження по справі 24.03.2016 року та призначено її до розгляду на 14.04.2016 року.

В судовому засіданні 14.04.2016 року представником відповідача заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання часу на ознайомлення з матеріалами справи, у звязку з чим відкладено розгляд справи на 16.05.2016 року.

В судове засідання 16.05.2016 року представником відповідача було подане клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом першої інстанції 16.05.2016 року відхилено вказане клопотання, у звязку із закінченням двохмісячного строку розгляду справи та відсутністю клопотання про подовження розгляду справи.

Колегія суддів дійшла висновку, що відповідач мав достатньо часу для подачі вказаного акту до суду першої інстанції, проте не скористався своїм правом. Належного обґрунтування та доказів про неможливість надання вказаного акту матеріали справи не містять.

Слід звернути увагу, що відповідач міг направити вказаний акт поштою разом із клопотанням про відкладення розгляду справи.

За таких обставин, враховуючи приписи ч. 1 ст.100 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів не може прийняти вказаний акт в якості доказу.

Крім того, слід звернути увагу, що вказаний акт не містить суми, на яку було повернуто товар.

Судова колегія звертає увагу відповідача, що останній не позбавлений права звернутися до суду з відповідним позовом про повернення або стягнення коштів повернутого товару з позивача.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені Товариством з обмеженою відповідальністю «Салмо Фиш» в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2016 року по справі № 911/976/16 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Салмо Фиш» задоволенню не підлягає.

У звязку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Салмо Фиш» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Салмо Фиш» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2016 року по справі № 911/976/16 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 911/976/16 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді М.А. Руденко

ОСОБА_1

Повний текст рішення складено 18.07.2016 року.