ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25.07.16р. Справа № 904/6076/16

Суддя Ніколенко М.О. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДИНСЬКИЙ і К", м.Дружківка

до Малого приватного підприємства "БМД И КО", м.Дніпро

про стягнення 27 099,43 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕДИНСЬКИЙ і К" звернулося до господарського суду з позовом до Малого приватного підприємства "БМД И КО" про стягнення 27 099,43 грн.

Згідно ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору (п.2.21 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Така позиція зазначена і в інформаційному листі Вищого господарського суду України "Про оформлення платіжних документів на перерахування судового збору" № 01-06/1260/2012 р. від 17.09.2012 р., платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Згідно п. 2.14 Постанови Правління Національного банку України "Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті" № 22 від 21 січня 2004 року, банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити "Дата надходження" і "Дата виконання", засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп "Вечірня". Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту "Дата надходження", який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення. У розрахункових документах дата, зазначена в реквізиті "Дата виконання", має відповідати: даті списання коштів з рахунку платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку; даті списання коштів з рахунку платника та з кореспондентського рахунку банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

До позовної заяви, як доказ оплати судового збору подано платіжне доручення № 1959 від 02.06.2016. Однак, відбиток штампу банку з датою про виконання цього платіжного доручення, та підпис відповідального виконавця, відсутній. Отже, подане до господарського суду платіжне доручення № 1959 від 02.06.2016 не має статусу платіжного документу в розумінні Постанови Правління Національного банку України "Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті" № 22 від 21 січня 2004 року.

Таким чином, платіжне доручення № 1959 від 02.06.2016 не є належним доказом сплати судового збору.

Згідно п. 4 ч.1 ст.63 ГПК України, позовна заява підлягає поверненню без розгляду, зокрема, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

За таких обставин, позовна заява підлягає поверненню позивачеві без розгляду на підставі п. 4 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п.4 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява з додатками, в тому числі платіжне доручення № 1959 від 02.06.2016

Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1