ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.07.16р. Справа № 904/3636/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельний будинок "Добробут", с. Зелений Гай Великоновосілківського району Донецької області

до відповідача-1: Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Мегаполіс", м. Київ

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба", с.Орли Покровського району Дніпропетровської області

про стягнення 68 990 грн. 00 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: ОСОБА_1, дов. № 17 від 04.07.2016р..

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговельний будинок "Добробут" звернулось до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Мегаполіс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба" матеріальну шкоду заподіяну позивачу дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 68 990 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.09.2015р. о 15:45 годині на автодорозі Н-15 Запоріжжя-Донецьк км 109+600 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_2, який керував трактором МТЗ 892 д/н НОМЕР_1, що буксував причіпну сівалку СЗ-5,4, які належить ТОВ „Дружба, перебуваючи з останнім у трудових відносинах, та водія ОСОБА_3, який керував автомобілем Opel Omega B 2.6i V6(V94) д/н НОМЕР_2, що належить підприємству позивача. Відповідно до акту виконаних робіт від 16.12.2015р. № ФЛП-076, складеного ФОП ОСОБА_4, вартість робіт по ремонту автомобіля Opel Omega B 2.6i V6(V94) д/н НОМЕР_2 становить 68 990 грн. 00 коп. Оскільки винним у вказаній ДТП визнано працівника відповідача ОСОБА_2 та трактор МТЗ 892 д/н НОМЕР_1 застрахований в ТОВ „СК Мегаполіс згідно полісу СВЦВ № 011269 від 12.05.2015р., позивач вважає, що завдана йому шкода у розмірі 68 990 грн. 00 коп. підлягає солідарному стягненню з відповідачів.

Відповідач-1 явку повноважного представника у призначені судові засідання не забезпечив. У наданому на адресу суду відзиві на позовну заяву від 03.06.2016р. № 03-06.2016 повідомив суд, що ним через ТДВ „Страхове агентство Полі-Страхування за договором-доручення № 02-003/2015 від 15.01.2015р., 31.05.2016р. здійснено відшкодування завданої позивачу шкоди у розмірі 4 500 грн. 00 коп. в межах ліміту, визначеного страховим полісом СВЦВ № 011269 від 12.05.2015р., що підтверджується платіжним дорученням № 33 від 31.05.2016р. Водночас, із посиланням на приписи ст.. 1194 ЦК України, зазначив, що решта матеріального збитку позивача повинна бути компенсована за рахунок заподіювача шкоди (винуватця ДТП), тобто відповідача-2. Просив розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача-1.

Відповідач-2 у відзиві на позовну заяву від 05.07.2016р. зазначив, що не має змоги визначитись щодо можливості задоволення чи відмови в заявлених вимогах до ТОВ „Дружба, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження позовних вимог, а саме: доказів на підтвердження виклику повноважного представника відповідача-2 для участі в огляді пошкодженого транспортного засобу Opel Omega B 2.6i V6(V94) д/н НОМЕР_2, що належить позивачу, який проводився експертом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 16.09.2015р. Крім того, акт виконаних робіт від 16.12.2015р. № ФЛП-076 на суму 68 990 грн. 00 коп., на який посилається позивач в підтвердження спричиненої йому шкоди, не може бути доказом вартості матеріального збитку, оскільки позивачем не наданого жодного фактичного доказу, що вказані в акті відновлювальні роботи пошкодженого автомобіля фактично проводились, і що ці роботи повязанні саме із усуненням пошкоджень, спричинених автомобілю позивача внаслідок ДТП за участю трактора відповідача-2. Водночас, з метою визначення розміру завданих позивачу збитків, надав клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

Представник позивача у судове засідання 21.07.2016р. не зявився та не надав витребувані судом документи. Про причини неявки суд не повідомив.

Господарський суд зазначає, що строк розгляду справи, передбачений ст. 69 ГПК України та продовжений судом за клопотанням сторін, спливає 26.07.2016р., у звязку із чим у господарського суду відсутня можливість відкласти розгляд справи на іншу дату.

За таких обставин, господарський суд вважає, що позивач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності представників позивача та відповідача-1, оскільки про час та місце розгляду справи останні повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розгляд справи за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача-2, дослідивши та оцінивши надані докази, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2015р. о 15:45 год. на автодорозі Н-15 Запоріжжя-Донецьк км 109+600 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_2, який керував трактором МТЗ 892 д/н НОМЕР_1, що буксував причіпну сівалку СЗ-5,4, які належать ТОВ „Дружба, перебуваючи з останнім у трудових відносинах, та водія ОСОБА_3, який керував автомобілем Opel Omega B 2.6i V6(V94) д/н НОМЕР_2, що належить підприємству позивача

Відповідно до постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30.10.2015р. у справі № 189/2404/15-п, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2, який керував трактором МТЗ 892 д/н НОМЕР_1, що буксував причіпну сівалку СЗ-5,4, на якій не було закріплено маркер сівалки, внаслідок чого остання відпала та пошкодила автомобіль марки Opel Omega B 2.6i V6(V94) д/н НОМЕР_2, який рухався у попутному напрямку та здійснював обїзд вищевказаного транспортного засобу. В результаті ДТП автомобіль Opel Omega B 2.6i V6(V94) д/н НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження (а.с.20).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Opel Omega B 2.6i V6(V94) д/н НОМЕР_2 останній належить позивачу (а.с. 12).

Відповідно до змісту полісу СВЦВ № 011269 від 12.05.2015р. майнові інтереси власника транспортного засобу трактор МТЗ 892 д/н НОМЕР_1, повязані з відшкодуванням заподіяної ним шкоди майну третіх осіб, яка виникла внаслідок настання ДТП з вказаним забезпеченим транспортним засобом, застрахована ТОВ „СК Мегаполіс ( а.с. 21).

Таким чином, у ТОВ "Дружба", як у власника пошкодженого автомобіля, виникло право вимоги до відповідача-2 про страхове відшкодування.

За умовами пунктів 5, 6 вказаного полісу ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 5 000 грн. 00 коп., франшиза 500 грн. 00 коп.; строк дії з 12.05.2015р. до 11.05.2016р. включно (пункт 4 полісу).

Згідно з наданим позивачем в матеріали справи звітом про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ від 18.09.2015р. № 5515, складеного субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5, вартість відновлювального ремонту автомобіля Opel Omega B 2.6i V6(V94) д/н НОМЕР_2 без урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 75 809 грн. 91 коп.; матеріальний збиток, завданий власнику пошкодженого автомобіля становить 30 726 грн. 59 коп. (а.с. 22-34).

Проте, відповідно до акту виконаних робіт від 16.12.2015р. № ФЛП-076, вартість ремонтних робіт автомобіля Opel Omega B 2.6i V6(V94) д/н НОМЕР_2, виконаного ФОП ОСОБА_4, становить 68 990 грн. 00 коп.

Як зазначає позивач, з моменту страхового випадку пройшло більше ніж 90 днів, але ТОВ „СК Мегаполіс не виконало своїх зобовязань та на звернення позивача не відшкодувало спричинену йому матеріальну шкоду, у звязку із чим завдана ТОВ „ТБ Добробут шкода у розмірі 68 990 грн. 00 коп. підлягає солідарному стягненню з відповідачів.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача-2, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст. 804 Цивільного кодексу України, наймач зобовязаний відшкодувати шкоду, завдану іншій особі у звязку із використанням транспортного засобу.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, яка створює підвищену небезпеку для особи, що цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За приписами частин 2, 3, 4 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобовязана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом сприяла недбалість її власника(володільця), шкода завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Також у частині 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 6 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів„ страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина 1 статті 25 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів„).

Відповідно до статті 29 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів„ у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України; якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

При цьому, належністю доказів є спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

У відповідності до вимог ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги з зазначенням доказів. До обставин, на яких позивач обґрунтовує свої вимоги, відносять обставини, які становлять предмет доказування у справі. Предмет доказування це сукупність обставин, які необхідно встановити для правильного вирішення справи. У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача та заперечень відповідача.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано належних доказів на підтвердження понесення ним витрат на ремонт пошкодженого автомобіля в розмірі 68 990 грн. 00 коп., а саме: платіжні доручення, квитанції, банківські виписки тощо, які б свідчили про оплату вартості ремонтних робіт, виконаних ФОП ОСОБА_4 згідно акта виконаних робіт від 16.12.2015р. № ФЛП-076, на який посилається позивач, як на доказ, що визначає та підтверджує розмір понесених ним витрат.

Крім того, на вимогу суду позивачем не надано та матеріали справи не містять докази на підтвердження належного повідомлення відповідачів про час та місце проведення оцінювачем ОСОБА_5 дослідження пошкодженого автомобіля Opel Omega B 2.6i V6(V94) на предмет оцінки вартості матеріального збитку його власника, як того вимагає п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), які б спростовували заперечення відповідача-2 що його не було запрошено до участі у технічному огляді через невідповідність встановлених експертом обставин фактичним пошкодженням автомобіля позивача.

Крім того, з урахуванням заявлених позивачем позовних вимог щодо солідарного стягнення з відповідачів завданої шкоди у заявленому розмірі, суд вважає за необхідне зазначити, що відносини між позивачем та винуватцем ДТП, в якій була заподіяна шкода ТОВ «ТБ Добробут» виникли з делікту, а вже у подальшому виникли правовідносини між страховою компанією (відповідач-1) та позивачем, на підставі договору страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту (поліс СВЦВ № 011269 від 12.07.2015р.) Тобто, в даному випадку відповідач-1 керується нормами спеціального законодавства, а саме ЗУ „Про страхування, Правилами добровільного страхування та укладеним зі страхувальником договором. З цього слідує, що солідарна відповідальність страхової компанії та винуватця пригоди не настає, а тому вимога позивача про солідарне стягнення безпідставна та необґрунтована.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, не підтверджується правомірність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому позов задоволенню не підлягає.

Водночас, за вказаних обставин, суд не вбачає підстав для припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України в частині позовних вимог до відповідача-2, у звязку із відшкодуванням останнім завданої позивачу шкоди у розмірі 4 500 грн. 00 коп. в межах ліміту, визначеного страховим полісом СВЦВ № 011269 від 12.05.2015р., за недоведеністю факту понесення позивачем витрат у заявленому розмірі.

З тих самих підстав не підлягає задоволенню й клопотання відповідача-2 про призначення судової автотоварознавчої експертизи на предмет визначення розміру завданої позивачу шкоди.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя ОСОБА_6
Повне рішення складено -26.07.16р.