ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2016 р. Справа № 914/17/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Плотніцького Б.Д.

суддів Кордюк Г.Т.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Стефанишин О.О.

за участю представників

від позивача: не зявились;

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність № 137 від 04.01.2016р.;

віт третьої особи: не зявились,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства Львівський бронетанковий завод, вих.№1051 від 15.04.2016 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 15.03.2016 року (підписане 18.03.2016 року), cуддя Коссак С.М.

у справі №914/17/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Проектний інститут Укрмашпроект, м. Луцьк

до відповідача Державного підприємства Львівський бронетанковий завод, м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 підприємство Експертно-консалтинговий центр Тарком, м. Львів

про стягнення заборгованості в сумі 394157,69 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Львівської області від 15.03.2016 року у справі № 914/17/16 позов задоволено. З Державного підприємства Львівський бронетанковий завод на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Проектний інститут Укрмашпроект стягнуто 306 215,20 грн. основного боргу, 76 360,84 грн. пені, 5 763,56 грн. 3% річних, 5 818,09 грн. інфляційних втрат та 5 912,37 грн. у вішкодування витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з рішенням господарського суду Львівської області у даній справі, Державне підприємство Львівський бронетанковий завод звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, вих.№1051 від 15.04.2016 року, в якій просить рішення господарського суду Львівської області від 15.03.2016 року у справі № 914/17/16 скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ Проектний інститут Укрмашпроект.

Свої доводи скаржник мотивує тим, зокрема, що акт приймання-передачі повного комплексу проектної документації, як це передбачено умовами Договору підряду, сторонами не складався та не підписувався. Відтак, на переконання скаржника, правові підстави для стягнення на користь Позивача коштів в розмірі 306 215, 20 грн. відсутні. Крім того, звертає увагу суду на ту обставину, що проведені Позивачем нарахування штрафних санкцій суперечать приписам ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 07.06.2016 року Державному підприємству Львівський бронетанковий завод поновлено строк на подання апеляційної скарги, відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до винесення постанови у справі, апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 06.07.2016 року.

В судовому засіданні 06.07.2016 року представники позивача заперечили проти доводів скаржника з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, та висловили свої міркування, що виникли в ході розгляду справи.

Ухвалою суду від 06.07.2016 року розгляд справи було відкладено на 20.07.2016 року на клопотання скаржника.

У дане судове засідання позивач та третя особа участі уповноважених представників не забезпечили, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Присутня у судовому засіданні представник апелянта підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, та висловила свої міркування з питань, що виникли в ході судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення господарського суду Львівської області у даній справі залишити без змін, з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом і це вбачається з матеріалів справи, 19 грудня 2014 року між ТОВ Проектний інститут Укрмашпроект (Виконавець) та ДП Львівський бронетанковий завод (Замовник) було укладено Договір підряду № 870 на розробку проектно - кошторисної документації, відповідно до п. 1.1. якого Виконавець бере на себе зобовязання своїми силами і засобами за рахунок Замовника виконати зазначені в п. 1.2. Договору роботи, а Замовник - прийняти результат таких робіт (проектно-кошторисну документацію) і сплатити Виконавцю вартість виконаних робіт.

Відповідно до п. 1.2. Договору Обєктом проектно-кошторисних робіт є Робочий проект реконструкції існуючого цеху під експериментальний цех по складанню бронемашини Дозор на ДП Львівський бронетанковий завод в м. Львів, вул. Стрийська, 73.

На виконання п. 1.3. Договору, 19.12.2014 року сторонами погоджено та підписано Кошторис № 1 на проектні роботи (додаток № 1 до Договору) та Протокол погодження ціни (додаток № 2 до Договору).

Окрім того, сторонами погоджено Технічне завдання на розробку робочого проекту реконструкції існуючого цеху під експериментальний цех по складанню бронемашини Дозор.

Вартість робіт, згідно п. 3.1. Договору, включаючи вартість проектно-кошторисної документації, за домовленістю сторін становить 890 538,00 грн.

Пунктом п. 3.2 Договору сторони погодили порядок розрахунків за фактично виконані роботи, а саме:

1) До початку робіт замовник здійснює попередню оплату у розмірі 30 % від вартості робіт.

2) В процесі виконання робіт замовник здійснює оплату 60% вартості проектних робіт поетапно згідно проміжних актів виконаних робіт.

3) Кінцевий розрахунок проводиться після підписання акту прийому-передачі повного комплекту проектної документації, виконаної виконавцем згідно умов Договору.

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що Замовник зобов'язаний на протязі трьох днів з дня одержання документації направити виконавцеві підписаний ОСОБА_4 прийому-передачі повного комплекту проектної документації та провести розрахунок згідно умов Договору.

Відповідно п.5.3. Договору за несвоєчасну оплату за виконані виконавцем проектні роботи, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен календарний день такого прострочення.

На виконання умов вказаного Договору Позивачем надано послуги на суму 890 538,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами надання послуг № 870/1 від 10.03.2015р. на суму 534 322,80 грн., № 870/2 від 06.05.2015 р. на суму 267 161,40 грн. та № 870/3 від 01.07.2015 р. на суму 89 053,80 грн. (а.с.22-24).

ОСОБА_4 підписані та скріплені печатками обох сторін без застережень. Крім цього, в актах зазначено, що Замовник претензій по обєму, якості та строках виконання робіт (надання послуг) не має.

Відповідно до накладної № 870/1 роботи згідно Договору - виготовлення проектної документації Робочий проект реконструкції існуючого цеху під експериментальний цех по складанню бронемашини Дозор на ДП Львівський бронетанковий завод передані Замовнику 06.05.2015р.(а.с. 25).

Відповідачем на виконання умов Договору частково здійснено оплату наданих Позивачем послуг на загальну суму 584 322,80 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи виписки по рахунку Відповідача (а.с. 39-40) та не заперечується останнім.

Окрім того, в матеріалах справи наявний ОСОБА_4 звірки взаєморозрахунків, відповідно до якого станом на 01.11.2015р. заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 306 215,20 грн. ОСОБА_4 акт також підписаний зі сторони Відповідача без застережень.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що Відповідачем не в повному обсязі проведено розрахунок за фактично виконані Позивачем роботи, що слугувало підставою для звернення до суду з позовом у даній справі.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, зокрема, що відповідач не виконав взяті на себе зобовязання в частині оплати наданих Позивачем послуг, у звязку з чим наявна заборгованість в сумі 306 215,20 грн. підлягає стягненню у примусовому порядку. За неналежне виконання умов Договору Позивачем правомірно нараховано 76 360,84 грн. пені, 5 763,56 грн. 3% річних та 5 818,09 грн. інфляційних втрат, які підлягають стягненню з рахунку Відповідача, оскільки останнім не подано доказів повного або часткового погашення наявної заборгованості в сумі 306 215,20 грн.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, передбачених ст. 11 цього кодексу, зокрема із договорів.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України - якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За змістом ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений момент пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час.

Приписами ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Факт виконання позивачем своїх зобовязань по Договору підтверджується матеріалами справи, зокрема, повний комплект проектної документації було видано Відповідачу по накладній №870/1 від 06.05.2015 р., а роботи прийняті останнім по актах №870/1 від 10.03.2015р., № 870/2 від 06.05.2015р. та № 870/3 від 01.07.2015р, що наявні в матеріалах справи. В даних актах сторони погодили, що Замовник претензій по об'єму, якості та строках виконання робіт (надання послуг) не має.

Таким чином у Відповідача були відсутні претензії щодо повноти, якості та строків виконаних Позивачем робіт з розробки проектної документації, а відтак, Відповідач, підписуючи акти наданих послуг погодився із обємом та вартістю виконаних Позивачем робіт.

Крім цього, додатковим свідчення якості та повноти наданих Позивачем послуг є Експертний звіт щодо розгляду проектної документації в частині міцності, надійності та довговічності об'єкта будівництва та кошторисної вартості, виконаний філією ДП Укрдержбудекспертиза № 14-1699-15 від 24.06.2015 р.

З огляду на викладене, судова колегія зазначає, що скаржником у справі не доведено обставини на які він покликається, як на підставу своїх вимог.

Доводи скаржника про те, що проведені Позивачем нарахування штрафних санкцій суперечать приписам ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд не погоджується з доводами скаржника про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки він не подав у встановленому законом порядку належних та допустимих доказів, які б з достовірністю підтверджували доводи, викладені в апеляційній скарзі, та обґрунтували неправомірність заявленого позову.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що при прийнятті апеляційної скарги до провадження скаржнику було відстрочено сплату судового збору до закінчення апеляційного провадження у даній справі.

Відтак, відповідно до п. 3.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.13 № 7, відстрочена сума судового збору в розмірі 6 503, 61 грн. підлягає стягненню зі скаржника.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення господарського суду Львівської області від 15.03.2016 року у справі № 914/17/16 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Судові витрати за перегляд судового рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

3. Стягнути з Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» (79031, м.Львів, вул. Стрийська, 73, ) в доход спеціального фонду Державного бюджету України (МФО банку 825014, Банк ГУДКСУ у Львівській області, УДКСУ у Личаківському районі м. Львова, , рахунок 2006) 6 503, 61 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

4. Місцевому господарському суду видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повна постанова складена 25 липня 2016р.

Головуючий суддя Б.Д. Плотніцький

Суддя Г.Т. Кордюк

Суддя Н.М. Кравчук