РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2016Справа №910/9714/16

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ"
до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"
провідшкодування шкоди в порядку регресу 50 000,00 грн.
Суддя Ярмак О.М.

За участю представників:

Від позивачане з'явився
Від відповідачаКаплуненко А.С. (представник за довіреністю від 30.12.2015)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу 50 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/9714/16 та призначено її до розгляду на 12.07.2016.

Ухвалою від 12.07.2016 розгляд справи відкладено судом на 26.07.2016.

В судове засідання 26.07.2017 представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, подавши до суду додаткові документи та пояснення на відзив відповідача.

Оскільки про час та місце розгляду справи позивач був належним чином повідомлений, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами за відсутності представник позивача.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав неподання позивачем заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту ДТП.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судовому засіданні складено протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

30.04.2014 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 0758833 (надалі - договір страхування).

Згідно з п. 5 договору страхування застрахованим транспортним засобом вказано автомобіль Nissan Juke, д.н.з. НОМЕР_3, 2011 р.в.

Як підтверджується матеріалами справи, 10.06.2014 на Гостомельському шосе зі сторони Києва мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участі застрахованого автомобіля Nissan Juke, д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Renault Safrane, д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_4, що сталася внаслідок порушення останнім правил дорожнього руху України, що спричинило механічні пошкодження усім автомобілям.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_4 п. 12.1 та 12.6 Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою Прокуратури міста Києва від 15.09.2014 про закриття кримінального провадження у зв'язку із смертю підозрюваного ОСОБА_4

Відповідно до звіту № 1380 про оцінку колісного транспортного засобу, складеного ФОП ОСОБА_5, та приєднаною до нього з ремонтною калькуляцією вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan Juke, д.н.з. НОМЕР_3, за наслідками завданих ДТП ушкоджень склала 616 085,42 грн.

15.01.2015 страховиком було складено страховий акт № 1935.206.14.01.01, яким визначено до виплати суму страхового відшкодування у розмірі 80 450,00 грн.

У зв'язку зі смертю страхувальника внаслідок зазначеної ДТП виплату відшкодування в розмірі 80 450,00 грн було проведено страховиком на користь ОСОБА_6, що підтверджується платіжним дорученням № 1528 від 26.01.2015 та витягом з відомості № 26 від 26.01.2015.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ", здійснивши виплату страхового відшкодування, набуло права потерпілої особи в межах здійсненої виплати, тобто в сумі 80 450,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно застрахованому автомобілю внаслідок експлуатації автомобіля Renault Safrane, д.н.з. НОМЕР_4.

Оскільки на час скоєння вказаної ДТП (16.06.2014) цивільно-правова відповідальність особи, що експлуатує автомобіль Renault Safrane, д.н.з. НОМЕР_4, була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) № АС/1737176 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то відповідач є особою, на яку покладено обов'язок з відшкодування шкоди завданої під час експлуатації автомобіля Renault Safrane, д.н.з. НОМЕР_4, під час спірної ДТП.

Згідно з запереченнями відповідача з посиланнями на підпункт 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у нього не виникло обов'язку виплачувати страхове відшкодування, оскільки позивачем не було подано заяву про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту ДТП як особою, до якої перейшли права та обов'язки потерпілого.

Відповідно до підпункту 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто, наведена норма визначає можливість відмови страховика у виплаті страхового відшкодування страхувальнику за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж встановлених строків, і не містить підстав для відмови у задоволенні вимоги страховика, який виплатив страхове відшкодування згідно з договором майнового страхування, до особи, відповідальної за завдані збитки про відшкодування виплачених ним сум (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 910/9494/14).

За таких обставин, посилання відповідача на приписи підпункту 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно з яким неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування за цим Законом, суд вважає безпідставним, оскільки право особи на звернення до суду за захистом порушеного права або охоронюваного законом інтересу не може бути обмежене законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи вищезазначені обставини, виходячи з розміру франшизи (1 000,00 грн) та ліміту відповідальності (50 000,00 грн) за полісом № АС/1737176та положень статей 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статей 9, 27 Закону України "Про страхування", статей 993, 1192 ЦК України, відповідач повинен відшкодувати позивачу шкоду, зважаючи на розмір фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування в межах суми, що перейшла до позивача, за вирахуванням франшизи, у розмірі 49 000,00 грн.

Судовий збір за результатами розгляду справи відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

1. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, б. 40, ідентифікаційний код 20602681) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" (02160, м. Київ, пр-т Возз'єднання, 19, ідентифікаційний код 30968986) 49 000 (сорок дев'ять тисяч) грн. страхового відшкодування та 1 350 (одна тисячу триста п'ятдесят) грн. 44 коп. судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

2. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 29.07.2016

Суддя О.М. Ярмак