РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2016Справа №910/11247/16

За позовом: приватного акціонерного товариства "ОТІС";

до: комунального підприємства "ДИРЕКЦІЯ З УТРИМАННЯ ТА ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ В СВЯТОШИНСЬКОМУ РАЙОНІ М. КИЄВА";

про: стягнення 12.484,61 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Мацюк В.В. за довіреністю № 8 від 29.01.2016 р.;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Приватне акціонерне товариство "ОТІС" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до комунального підприємства "ДИРЕКЦІЯ З УТРИМАННЯ ТА ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ В СВЯТОШИНСЬКОМУ РАЙОНІ М. КИЄВА" про стягнення з останнього заборгованості в сумі 12.484,61 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на підставі укладеного між сторонами даного спору договору підряду від 03.07.2013 № D2 4T 284, виконав роботи на загальну суму 12.484,61 грн., які відповідач прийняв, але не оплатив, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 12.484,61 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.06.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/11247/16.

Ухвала про порушення провадження у справі надсилалася відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв'язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду. Враховуючи наведене, відповідач повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, за змістом якого просить суд розстрочити виконання рішення на один рік посилаючись на скрутне матеріальне становище.

В судовому засіданні 18.07.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах справи, uосподарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

03.07.2013 між позивачем (підрядник) та відповідачем (замовник) було укладено Договір № D2 4T 284 на виконання ремонту ліфта, відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе обов'язки по виконанню ремонту ліфта розташованого за адресою: м. Київ, вул. Курбаса, 1к1 (1п.), реєстр. № 25704 та придбання необхідних матеріалів для виконання робіт, а замовник зобов'язується сплатити підряднику вартість робіт, матеріалів та послуг, які визначені в кошторисній документації.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що договірна ціна визначається на основі твердого кошторису, складеного за Правилами визначення вартості будівництва ДБН Д.1.1-1 (із змінами та доповнення), що є невід'ємною частиною Договору, є твердою, узгоджена сторонами і складає 12.484,61 грн. разом з ПДВ.

Згідно з п. 2.2. Договору виконання робіт оформляється актом за формою КБ-2в та довідкою за формою КБ-3 не пізніше останнього робочого дня звітного місяця.

Відповідно до п. 2.3. Договору оплата вартості ремонту ліфта згідно п. 2.1. Договору здійснюється замовником протягом 5-ти робочих днів з дня підписання акта виконаних робіт за формою КБ-2в та довідки за формою КБ-3.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Положеннями ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

На виконання умов Договору позивач виконав роботи з ремонту ліфта на суму 12.484,61 грн., що підтверджується Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт від 23.07.2013 ф. КБ-2в та Довідкою про вартість виконаних робіт ф. КБ-3 від 23.07.2013, підписаними представниками обох сторін без зауважень та заперечень і скріпленими печатками обох підприємств.

Таким чином, враховуючи умови Договору, відповідач мав оплатити виконані позивачем роботи в строк до 29.07.2013 включно.

Проте, відповідач в обумовлені Договором строки виконані позивачем роботи з ремонту ліфта не оплатив, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 12.484,61 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Суд відзначає, жодного підтвердження щодо факту погашення відповідачем заборгованості перед позивачем в розмірі 12.484,61 грн., сторонами судового процесу до суду не подано.

З урахуванням всіх обставин справи та в їх сукупності, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 12.484,61 грн.

Судом у судовому засіданні 18.07.2016 розглянуто та відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення виходячи з наступного.

Згідно з Господарським процесуальним кодексом України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Вищий господарський суд України відзначає, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Господарський процесуальний кодекс України не містить переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, а тому суд у кожному окремому випадку оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки клопотання відповідача не містить доказів наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, судом відмовлено в його задоволенні у зв'язку з необґрунтованістю.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49 та статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з комунального підприємства "ДИРЕКЦІЯ З УТРИМАННЯ ТА ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ В СВЯТОШИНСЬКОМУ РАЙОНІ М. КИЄВА" (03134, м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17; ідентифікаційний код 36037999, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь приватного акціонерного товариства "ОТІС" (03062, м. Київ, вул. Чистяківська, буд. 32; ідентифікаційний код 14357579, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду) заборгованість в сумі 12.484 (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят чотири) грн. 61 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22 липня 2016 року

Суддя С.В. Балац