УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01.08.2016Справа № 910/13787/16

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАВА-ПРОДУКТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙТ ФІШ"

про стягнення 294 324, 35 грн.

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що вищенаведена позовна заява № б/н від 22.07.2016 (вх. № 13787/16 від 27.07.2016) і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 ГПК України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

При цьому, вказана правова норма не ставить обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів в залежність від того чи є у відповідача в наявності ці документи, а містить імперативну норму щодо обов'язковості надіслання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповіднодо п. 2 ч. 2 ст. 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Судом встановлено, що додані до позовної заяви фіскальний чек № 2229 від 27.07.2016 та опис вкладення у цінний лист № 869 від 27.07.2016 підтверджують направлення відповідачу лише позовної заяви, без доданих до неї документів, що свідчить про недотримання позивачем вимог ч. 1 ст. 56 ГПК України щодо надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати фіскальний чек № 2229 від 27.07.2016 та опис вкладення у цінний лист № 869 від 27.07.2016 в якості належних доказів на підтвердження виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником позову не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України, враховуючи, що приписи ст. 63 ГПК України носять імперативний характер, суд дійшов висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

При цьому судом враховано правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму Вищого осподарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

При можливому повторному зверненні до господарського суду з позовною заявою слід також врахувати, що приписами ч. 2 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України передбачено, для керівників підприємств надавати господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Позовна заява № б/н від 22.07.2016 підписана кекерівником ОСОБА_1., тоді як жодні документи на підтвердження повноважень останньої як керіника позивача фактично до позовної заяви не додані (наказ про призначення на посаду, протокол зборів про обрання на посаду, установчі документи юридичної особи, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

Крім того, згідно з п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати. Отже, за подання до госполдарського суду даної позовної заяви (ціна позову 294324,35 грн.) позивач повинен був сплатити судовий збір в сумі 4414,87 грн., тоді як згідно доданого до позовної заяви платіжного доручення № 2819 від 21.07.2016 сплатив лише 4414, 86 грн., не врахувавши, що при розрахунку судового збору сума заявлених до стягнення позовних вимог округлюється в загальному порядку арифметичного округлення, а саме: якщо знак, який йде після останньої цифри округленої суми менший 5, то остання цифра зберігається в первісному значенні, а якщо знак який йде після останньої цифри округленої суми дорівнює або більший 5, то остання цифра збільшується на одну одиницю.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без розгляду.

Суддя О.В.Гумега