УХВАЛА

28.07.2016Справа № 34/534

За заявоюПублічного акціонерного товариства "Родовід Банк"
прозміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2012 року у справі № 34/534
за позовом Заступника прокурора Голосіївського району м. Києва в інтересах держави в особі: 1) Національного банку України 2) Міністерства фінансів України 3) Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк"
до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд"
третя особаКомунальне підприємство "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва"
про стягнення 892 420 143,62 грн.
Колегія суддів у складі:

Головуючий Суддя Стасюк С.В.

Суддя Босий В.П

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від прокуратуриОксютович Д.В. (посвідчення № 004276)
від позивача - 1 Голєв Ю.В. (дов. № 18-0009/45451 від 30.05.2016 року)
від позивача - 2 не з'явився
від позивача - 3 Саковець І.В. (дов. №160 від 31.05.2016 року)
від відповідача Лунченко Г.М. (дов. № 193/02-16 від 28.04.2016 року)
від третьої особине з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

У грудні 2010 року заступник прокурора Голосіївського району міста Києва в інтересах держави в особі Національного банку України, Міністерства фінансів України, Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом про стягнення з Відкритого акціонерного товариства "Мостобуд" 631 042 907,70 грн. заборгованості за кредитним договором №28.1/03-КЛТ-10 від 26.02.2010 року та додатковим договором до нього.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.09.2012 року у справі № 34/534, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 10.03.2015 року позов задоволено повністю.

02.07.2016 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" надійшла заява про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2012 року у справі № 34/534.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2016 року розгляд заяви про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2012 року у справі № 34/534 призначено на 28.07.2016 року.

У судовому засіданні 28.07.2016 року представники позивача підтримали заяву про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2012 року у справі № 34/534.

Представник відповідача у судовому засіданні 28.07.2016 року заперечив проти поданої заяви про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2012 року у справі № 34/534.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника заявника у відкритому судовому засіданні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Статтею 115 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

20.05.2016 року постановою ВП № 46389406 від 20.05.2016 року державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурли В.Е. було повернуто виконавчий документ стягувачу, у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках боржника.

В обґрунтування заяви про зміну способу виконання рішення позивач посилається на те що, у резолютивній частині рішення суду зазначено конкретний спосіб його виконання, а саме стягнення з будь-якого рахунку боржника, виявленого державним виконавцем, що в свою чергу, після проведення зазначених дій, робить неможливим подальше примусове виконання рішення шляхом звернення стягнення на інше майно боржника.

Відповідно до частини 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому, під зміною способу та порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми виконання.

Заява про зміну способу та порядку виконання рішення розглядається за правилами Господарського процесуального кодексу України, тому заявник повинен надати докази наявності обставин, що передбачені статтею 121 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 7.2 постанови № 9 від 17.10.2012 року Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що вирішуючи питання про зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. Отже, в основу рішення про зміну способу та порядку виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання встановленим способом.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Відтак, зміна способу виконання рішення, зокрема, можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

На обґрунтування обставин, викладених в зазначеній заяві, заявник посилається на те, що у резолютивній частині рішення суду зазначено не конкретний спосіб його виконання, а саме стягнення з будь-якого рахунку боржника, виявленого державним виконавцем, що в свою чергу, після проведення зазначених дій, робить неможливим подальше примусове виконання рішення шляхом звернення стягнення на інше майно боржника.

На підтвердження зазначеного заявником подано постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві ВП № 46389406 від 20.05.2016 року.

Будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (пункт 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

При цьому, зазначення у резолютивній частині рішення конкретного способу його виконання - стягнення з будь-якого рахунку боржника, виявленого державним виконавцем - після проведення зазначених дій робить неможливим подальше примусове виконання рішення, у тому числі звернення стягнення на інше майно боржника, що вбачається і з поданої постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 46389406 від 20.05.2016 року в якій зазначено, що кошти на рахунках боржника для виконання постанови відсутні.

Відповідно до пункту 7.1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Згідно статті 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Крім того, в пункті 3 рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень пункту 20 частини першої статті 106, частини першої статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України у взаємозв'язку з положеннями пунктів 2,8 частини третьої статті 129 Конституції України від 25.04.2012 року № 11-рп/2012 зазначається, що зміни способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення. Зміни одного способу та порядку виконання судового рішення на інший пов'язаний з обов'язковим його виконанням незалежно від того, яким чином це відбувається - добровільно чи примусово.

Таким чином, судове рішення підлягає виконанню в будь-якому випадку, а оскільки в даному випадку рішення виконати не можливо без зміни способу виконання, то необхідно змінити спосіб і порядок виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2012 року у справі № 34/534.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити заяву Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 28.09.2012 року у справі № 34/534 шляхом зміни порядку виконання рішення.

Керуючись статтями 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Заяву про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2012 року у справі № 34/534 задовольнити.

2.Викласти пункт 2 резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" (01033, м. Київ, вул. Паньківська, 5. ) на користь Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" (04136, м. Київ, вул. Північно - Сирецька, 1-3, ) 560 000 000 (п'ятсот шістдесят мільйонів) грн. 00 коп. основної заборгованості, 35 191 256 (тридцять п'ять мільйонів сто дев'яносто одну тисячу двісті п'ятдесят шість) грн. 84 коп. строкової заборгованості за нарахованими процентами, 265 318 044 (двісті шістдесят п'ять мільйонів триста вісімнадцять тисяч сорок чотири) грн. 76 коп. простроченої заборгованості за нарахованими процентами, 12 875 683 (дванадцять мільйонів вісімсот сімдесят п'ять тисяч шістсот вісімдесят три) грн. 06 коп. пені за тілом кредиту, 19 035 158 (дев'ятнадцять мільйонів тридцять п'ять тисяч сто п'ятдесят вісім) грн. 96 коп. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами.

3.Викласти пункт 3 резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" (01033, м. Київ, вул. Паньківська, 5, ) в доход Державного бюджету України 25 500 (двадцять п'ять п'ятсот) грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита та 236 (двісті тридцять шість) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Головуючий суддя Стасюк С.В.

Суддя Босий В.П.

Суддя Нечай О.В.