УХВАЛА
про повернення позовної заяви
03.08.2016Справа № 910/14038/16

Суддя Пукшин Л.Г., розглянувши
позовну заяву Військова частина НОМЕР_1
до Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
про стягнення 20 011,35 грн.
ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу 20011,35 грн. Вказана позовна заява (вих. 1/89/791 від 28.07.2016) не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з огляду на наступне.
У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.
Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.
Позивачем в якості місцезнаходження відповідача зазначено: АДРЕСА_1 , та на вказану адресу направлено копію позовної заяви з додатками.
Отже, при перевірці правильності визначення юридичної адреси та реквізитів відповідача судом встановлено, що юридична адреса відповідача зазначена невірно.
Згідно інформації з веб-сайту Державного підприємства "Інформаційно-ресурсний центр" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань адреса відповідача зазначена як: 04128, м.Київ, вул. Туполєва, будинок 17, кв. 52
Згідно абз. 6 п.п. 3.1 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадках, передбачених статтею 56 ГПК України, місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб`єкта господарювання.
Суд дійшов до висновку, що позивачем не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України.
Наведене узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеної в абз. 1 п. 3.5 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.
Таким чином, позивач не виконав вимоги вищевказаних норм, оскільки всупереч вказаним вимогам подана позивачем позовна заява не містить правильного найменування та адреси відповідача.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.
Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор зобов`язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.
У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.
Як випливає з вимог ч.1 ст. 56 ГПК України, обов`язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів не залежить від того чи є в наявності у відповідача дані документи.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку від 05.03.09 р. № 270 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).
Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку" внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, що надійшла до господарського суду 01.08.2016 опис вкладення наданий позивачем, не містить підпису працівника поштового зв`язку та відбитку календарного штемпеля, тобто вказаний опис не відповідає вимогам законодавства.
Враховуючи викладене, зазначений опис не може вважатись належним доказом надсилання відповідачеві копії позовної заяви (вих. 1/89/791 від 28.07.2016) та доданих до неї документів.
З огляду на вищенаведене, суду не надані належні докази на підтвердження виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України.
Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд приходить до висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.
При цьому суд взяв до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.
З огляду на викладене, вказана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню заявникові без розгляду.
Керуючись п. 2, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України
УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.
2. Звернути увагу заявника, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до Господарського суду міста Києва з даним позовом.

Суддя Пукшин Л.Г.