ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" липня 2016 р.Справа № 916/488/15-г

За позовом: першого заступника прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернафта" ЛТД

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент комунальної власності Одеської міської ради

про внесення змін до договору оренди землі

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

від прокурора: Закернична І.П. (за посвідченням)

від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю)

від відповідача (заявника): ОСОБА_2 (за довіреністю)

ОСОБА_3 (за довіреністю)

від третьої особи: ОСОБА_4 (за довіреністю)

СУТЬ СПОРУ: товариство з обмеженою відповідальністю "Інтернафта" ЛТД звернулась до господарського суду Одеської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Одеської області від 20.04.2015р. у справі №916/488/15-г.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.07.2016р. заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернафта" ЛТД про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Одеської області від 20.04.2015р. у справі №916/488/15-г прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

28.07.2016р. представник Одеської міської ради звернувся до суду із клопотанням (вх.№2-4018/16) про зупинення провадження з розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Одеської області від 20.04.2015р. у справі №916/488/15-г, у задоволенні якого, судом було відмовлено, з підстав його необґрунтованості та недоведеності.

Представник прокурора проти задоволення заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Одеської області від 20.04.2015р. у справі №916/488/15-г заперечував, однак письмовий відзив на позов суду не надав.

Представник позивача проти задоволення заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Одеської області від 20.04.2015р. у справі №916/488/15-г заперечував та просив відмовити у її задоволенні, з підстав викладених у відзиві (вх.№18877/16).

Представники відповідача (заявника) заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Одеської області від 20.04.2015р. у справі №916/488/15-г підтримують та просять суд задовольнити її в повному обсязі.

Представник третьої особи проти задоволення заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Одеської області від 20.04.2015р. у справі №916/488/15-г заперечував, однак письмовий відзив на позов, суду не надав.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Рішенням господарського суду Одеської області від 20.04.2015р. по справі №916/488/15-г позов першого заступника прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської рада задоволено повністю, внеено зміни до договору оренди земельної ділянки від 21.02.2002р., укладеного між Одеською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтернафта" ЛТД, викладено п. 1.4 договору оренди земельної ділянки від 21.02.2002р. в наступній редакції: "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 70926 кв. м становить 21196235 (двадцять один мільйон сто девяносто шість тисяч двісті тридцять пять) грн. 10 коп. згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси від 23.04.2013р. № 32/М, складеного Управлінням Держземагентства у м. Одесі Одеської області", викладено п. 2.2 договору оренди земельної ділянки від 21.02.2002р. в наступній редакції: "Орендна плата за земельну ділянку площею 70926 кв. м, що розташована за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, 22, розрахована у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 1059811,76 грн. на рік", стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернафта" ЛТД (м. Одеса, Тираспольське шосе, 7 км, ) до Державного бюджету України на рахунок 3008 Управління Державної казначейської служби України у м. Одеса, , банк одержувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код бюджетної класифікації 22030001, судовий збір у сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.06.2015р. рішення господарського суду Одеської області від 20.04.2015р. у справі №916/488/15-г залишено без змін.

13.07.2016р. товариство з обмеженою відповідальністю "Інтернафта" ЛТД звернулось до господарського суду Одеської області з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Одеської області від 20.04.2015р. у справі №916/488/15-г, яку на підставі повторного розподілу справ між суддями за допомогою системи автоматичного розподілу, передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Цісельському О.В.

В обґрунтування вищенаведеної заяви відповідач вказує, що позивач для визначення бази оподаткування та встановлення розміру орендної плати за земельну ділянку керувався витягом з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси.

При цьому вказану технічну документацію було затверджено рішенням Одеської міської ради № 41-VІ від 28.12.2010р.

Крім того, до вищевказаного рішення рішенням Одеської міської ради № 1268-VІ від 20.09.2011р. були внесені зміни, згідно яких затверджену нормативну оцінку земель м. Одеси для розрахунку річної орендної плати введено в дію з 20.09.2011р.

Разом з тим, відповідач вказує, що ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду м. Одеси від 12.04.2016р. залишено без змін постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2014р., відповідно до якої вищевказані рішення Одеської міської ради були визнані протиправними та скасовані.

Як зазначає заявник, ці обставини є нововиявленими, що і зумовило товариство з обмеженою відповідальністю "Інтернафта" ЛТД звернутись до господарського суду Одеської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Одеської області від 20.04.2015р. у справі №916/488/15-г.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав:

Стаття 112 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно ст.113 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, поданою протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. Зокрема, строк для подання заяви про перегляд судових рішень господарського суду у зв'язку з нововиявленими обставинами обчислюється: у випадку, встановленому пунктом 1 частини другої статті 112 цього Кодексу, - з дня встановлення обставин, що мають істотне значення для справи.

Згідно з п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №17 „Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суд, перевіривши надані сторонами докази та заперечення, вважає, що рішення господарського суду Одеської області від 20.04.2015 року підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, оскільки існують обставини, що мають істотне значення для справи і, як встановлено судом, не були відомі заявникові раніше, під час вирішення справи по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою заявленого позову щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки в частині розміру орендної плати, який було задоволено судом, стало рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 року №41-VI Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси та рішення від 20.09.2011 року №1268-VІ Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 28.09.2010р. №41-VI Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси, якими було затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Одеси та введено її в дію для розрахунку річної орендної плати.

При цьому, розмір нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, 22, було визначено позивачем на підставі складеного Управлінням Держземагентства у м. Одесі Одеської області витягу з технічної документації.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2014р. у справі №522/11050/14-а вищевказані рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 року №41-VI та від 20.09.2011 року №1268-VІ визнано протиправними та скасовано.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016р. вказану постанову Приморського районного суду м. Одеси залишено без змін.

Вказана ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення.

Таким чином, нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки та відповідно розрахунок розміру орендної плати за користування нею були здійснені на підставі „Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси, затвердженої вищевказаними рішеннями, які на теперішній час є скасованими.

Відповідно до ст.114 ГПК України за результатами перегляду судового рішення приймається рішення у разі зміни або скасування рішення.

Згідно з п.8.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №17 „Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Приймаючи до уваги нововиявлені обставини, які у повному обсязі спростовують висновки суду, покладені в основу рішення від 20.04.2015 року, суд зазначає, що на підставі положень ст.ст.112 114 ГПК України рішення від 20.04.2015 року по справі №916/488/15-г підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

При цьому, посилання позивача на те, що застосування дії вищевказаних судових рішень щодо скасованих рішень Одеської міської ради від 28.12.2010р. №41-VІ та від 20.09.2011р. №1268- VІ у будь-якому випадку можливе лише на майбутнє не приймається судом до уваги з огляду на наступне.

Із змісту статті 162 КАС України випливає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень.

Скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Натомість, визнання акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Вказану позицію сформульовано також у підпункті 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду "Про судове рішення в адміністративній справі" №7 від 20.05.2013р.

Таким чином, суд визнає рішення суб'єкта владних повноважень нечинним, тобто таким, що втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

Враховуючи, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2014р. у справі №522/11050/14-а вищевказані рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 року №41-VI та від 20.09.2011 року №1268-VІ визнано протиправними та скасовано, суд, з огляду на вищевказані положення, розглядає ці акти (рішення міської ради) як такі, що не породжують жодних правових наслідків з моменту їх прийняття.

Крім того, суд зауважує, що збереження правовідносин, а саме обовязку відповідача сплачувати орендну плату у збільшеному розмірі, який, в даному випадку, виник з рішення господарського суду про внесення змін до договору, суперечило б засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Більш того, на відповідача було б покладено індивідуальний та надмірний тягар у порівнянні з іншими юридичними особами, щодо яких позовні вимоги про внесення відповідних змін до договору розглядаються судом після набрання чинності постановою Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2014р., що, на думку суду, суперечить положенням статті 1 Першого протоколу та усталеній практиці Європейського суду (рішення від 23 вересня 1982 року у справі Спорронг та Льонрот проти Швеції, тощо).

З урахуванням ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору, сплаченого за перегляд рішення за нововиявленими обставинами, покладаються на позивача у розмірі 1 339,80 грн.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 112-114 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Рішення господарського суду Одеської області від 20.04.2015р. по справі №916/488/15-г - скасувати.

2. У задоволенні позову першого заступника прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради - відмовити.

3. Стягнути з Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, буд. 1, код ЄДРЮОФОПГФ 26597691) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернафта" ЛТД (65085, м. Одеса, Тираспольське шосе, 7км код ЄДРЮОФОПГФ 25028040) витрати на оплату судового збору в сумі 1 339 (одна тисяча триста тридцять девять) грн. 80 коп.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.116 ГПК України

Повний текст рішення складено 02 серпня 2016р.

Суддя О.В. Цісельський