ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.07.16р. Справа № 904/4617/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТК-СПЕЦОДЯГ", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором постачання у розмірі 57 621, 97 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 17-06 від 17.06.2016р.;

від відповідача - не з'явився.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТК-СПЕЦОДЯГ" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовом, у якому, з урахуванням уточненого розрахунку від 20.07.16р., просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (далі - відповідач) суму 33 000, 00 грн. основного боргу, 1 229, 97 грн. 3% річних, 12 538, 65 грн. інфляційних, 10 853, 35 грн. пені, а всього суму 57 621, 97 грн. заборгованості за порушення виконання зобовязань за договором на поставку робочого одягу №210/61-14 від 26.11.2014 року.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, відзив на позов та документи на вимоги суду не надав. Про час та дату розгляду спору повідомлений належним чином, оскільки в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення, що підтверджує отримання відповідачем ухвали про виклик у судове засідання.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача згідно ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

26.11.2014 року між позивачем (постачальником) та відповідачем (покупцем) було укладено договір на поставку робочого одягу №210/61-14 (далі - Договір), згідно якого постачальник зобовязується в порядку і терміни, встановлені Договором, передати у власність покупцеві продукцію, в певній кількості, відповідної якості і по цінах, що вказані в специфікаціях, а покупець зобовязується прийняти продукцію і сплатити її на умовах, визначених в Договорі (п.1.1 Договору).

Відносини, що виникли між сторонами на підставі зазначеного вище Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Приписами статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно до ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України).

Згідно п.4.3 Договору датою постачання вважається дата, вказана на накладній .

За умовами п.п. 3.1, 3.2 Договору покупець сплачує вартість партії продукції на умовах, що вказані в специфікації. Оплата проводиться в національній валюті України. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

На виконання умов Договору позивачем здійснено поставку товару відповідачу, що підтверджується наявними в матеріалах справи двосторонніми видатковими накладними (а.с.48, 49), проте відповідачем не здійснено часткову оплату поставленого позивачем товару, у звязку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 33 000, 00 грн., що підтверджується матеріалами справи.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості, обставин наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог не спростував.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Згідно п.7.3 Договору за несвоєчасне виконання своїх обовязків, винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми продукції, що не була поставлена а бо сплачена в строк , за кожен день прострочення.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивач нарахував до сплати відповідачу пеню за період з 11.03.15р по 11.09.15р. у розмірі 10 853, 35 грн., 3% річних за період з 11.03.15 р. по 11.06.15 р. у розмірі 1 229, 97 грн., а також інфляційні за період з березня 2015 року по квітень 2016 року у розмірі 12 538, 65 грн.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд визнає їх обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49000, м.Дніпро, вул. Сухий Острів, буд. 3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТК-СПЕЦОДЯГ" (04107, м.Київ, вул. Татарська, буд.21, літера А; ) суму 33 000, 00 грн. (тридцять три тисячі грн. 00 коп.) заборгованості, 10 853, 35 грн. (десять тисяч вісімсот пятдесят три грн. 35 коп.) пені, 1 229, 97 грн. (одна тисяча двісті двадцять девять грн. 97 коп.) 3% річних, 12 538, 65 грн. (дванадцять тисяч пятсот тридцять вісім грн. 65 коп.) інфляційних, 1 450, 00 грн. (одна тисяча чотириста пятдесят грн. 00 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя А.В. Суховаров

Повний текст рішення підписано 26.07.2016р.