Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "18" липня 2016 р. Справа № 906/480/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 25.01.16.)

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність від 20.01.16.)

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмежною відповідальністю "Порше Мобіліті"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Інтертрансстрой"

про стягнення 353957,01 грн.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 353957,01 грн. заборгованості за кредитним договором №50007352 від 30.01.13., з яких: 272831,82 грн. - борг, 51647,93 грн. - збитки, 28197,06 грн. - штраф, 1280,20 грн. - 3% річних.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в засіданні суду надав письмовий відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову. Зазначив, що позивачем до позовної заяви не додано детального належного розрахунку, витрати, понесені позивачем на оплату послуг з надання правової допомоги задоволенню не підлягають, оскільки вони не були надані адвокатом. Відшкодування страхових платежів у розмірі 2651,08 грн. є безпідставними.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" (компанія/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційним підприємством "Інтертрансстрой" (позичальник/відповідач) укладено Кредитний договір № 50007352 , відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 187980,40 гривень, що еквівалентно на дату укладання Договору 23065,08 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Тоuran, кузов №WVGZZZ1TZCW087285, об'єм двигуна 1390 куб.см., рік випуску 2012 (надалі за текстом-Автомобіль), а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов Договору (а.с.11).

Відповідно до положень п. 1.3.1 Загальних умов кредитування (далі- Умови кредитування), що є невід'ємною частиною Кредитного договору, розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем у повернення кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на день укладення Договору у Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною Договору (надалі за текстом - Графік погашення). В подальшому відповідач зобов'язався сплачувати платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених позивачем рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу за безготівковими операціями банку, зазначеного у Договорі (ПАТ "КредіАгріколь Банк").

Згідно з п. 1.4.2. та п.п. 2.4., 2.5.Умов кредитування, повернення кредиту та процентів за їх використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені Графіком погашення кредиту по Договору не пізніше 15-го числа кожного місяця на підставі рахунку виставленого позивачем. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом "30/360" (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до Графіку погашення кредиту.

Згідно п. 1.6. Умов кредитування, виконання зобов'язання відповідача за цим Договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного сторонами Договору застави транспортного засобу № 50007352 від 02.02.2013 року (надалі за текстом - "Договір застави"), за умовами якого, з метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором відповідачем було передано у заставу автомобіль марки Volkswagen, модель Тоuran, кузов №WVGZZZ1TZCW087285, об'єм двигуна 1390 куб.см., рік випуску 2012, заставною вартістю 237 980,00 грн. (надалі за текстом - "Предмет застави") (а.с.23).

Відповідно до п. 3.2.1. Умов кредитування, у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення Кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту та/або сплати за користування Кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць позивач має право визнати термін повернення Кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання Договору.

У зв'язку з систематичним невиконанням умов Кредитного договору, позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. № 50007352 від 17.02.2015 року (а.с.29).

Однак, Відповідач не повернув Кредит та не сплатив заборгованість.

Згідно із умовами Договору, а саме п. 3.3, відповідач зобов'язаний повернути позивачеві у повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення відповідачем розраховується позивачем і вказується у повідомленні позивача) протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу відповідачем (для фізичних осіб) та протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу відповідачем (для фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб). Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦКУ, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

На предмет застави було звернуто стягнення та 10.03.2016 року на рахунок позивача було перераховано 267975,00 грн. (а.с.37).

За даними позивача, кошти після продажу транспортного засобу забезпеченого заставою були зараховані відповідно до умов Кредитного договору та покрили зобов'язання відповідача з липня 2014 по січень 2016 та частково за лютий 2016.

Однак, враховуючи те, що з моменту направлення вимоги відповідачу минуло більше шести місяців, та те, що відповідно до умов Договору сума кредиту, яка підлягає поверненню розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу за безготівковими операціями банку, зазначеного у Договорі, у відповідача й досі існує заборгованість з повернення суми кредиту.

Станом на 15.02.2016 р., із врахуванням коштів, які були отримані внаслідок звернення стягнення на предмет застави, сума кредиту за договором, яка підлягає поверненню, становить еквівалент гривні - 10606,18 доларів США (а.с.38). Курс ПАТ "КредіАгріколь Банк" до дня що передував дати підготовки цієї позовної заяви складав 25,320 грн. за 1 долар США.

Таким чином, сума Кредиту, яка підлягає поверненню становить:

10 606,18х25,320 = 268 548,48 гривень.

Відповідно до ч. 1. ст. 1056-1 ЦКУ процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно із умовами Кредитного договору № 50007352 від 30.01.2013 року процентна ставка становить 9,90%.

Виходячи з того, що сума Кредиту, яка підлягає поверненню становить 268 548,48 грн., кількість днів прострочення сплати суми Кредиту (строк користування Кредитом) становить 58 днів (з 01.03.2016 року по 27.04.2016 року), розмір процентів за користування кредитними коштами розраховується наступним чином та становить:

268 548,48 х 9,90 %:360х58 = 4 283,34 грн.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Згідно із ч. 2 ст. 1054 ЦКУ, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В п. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦКУ вказано, що у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення боргу по кредиту в сумі 268548,48грн. та по відсотках в сумі 4283,34грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 2. ст. 625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, що згідно розрахунку позивача (а.с.8) становить 1280,20грн.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних приходить до висновку, що він складений правильно і тому задовільняє позов у цій частині в заявленому розмірі.

Позивач просить стягнути з відповідача 2651,08грн. на відшкудування витрат понесених позивачем на страхування майна.

Відповідно до п.5.5 Договору, відповідач зобов'язується забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання зобов'язань відповідача за Кредитним договором, протягом усього строку дії Кредитного договору в страховій компанії яка авторизована Позивачем.

Відповідно до п. 5.6. Договору, в тому випадку, якщо відповідач в порушення пункту 5.5. Кредитного договору не укладе договір страхування або якщо укладений договір страхування не буде чинним з будь-яких причин, Позивач на власний вибір укладе такий договір страхування від власного імені або від імені Відповідача та здійснить сплату страхових платежів, передбачених таким договором страхування, на користь страхової компанії відповідно до умов, передбачених Загальними умовами кредитування. Відповідач дає згоду і доручає Позивачу укласти від імені і за рахунок Відповідача договір страхування та здійснити від імені і за рахунок Відповідача сплату страхових платежів, передбачених таким договором страхування, на користь страхової компанії. Відповідач компенсує витрати, понесені останньою у зв'язку із виконанням даного доручення/укладанням договору страхування .

Позивач поніс витрати у зв'язку зі сплатою страхових платежів відповідно до п.5.6. Кредитного договору на підставі чого позивач направив відповідачу:

-Рахунок-фактуру №00307500 від 09.02.16 , про відшкодування страхових платежів у сумі 1325,54 грн. разом з ПДВ (а.с.49);

- Рахунок-фактуру №00308294 від 03.03.16, про відшкодування страхових платежів у сумі 1325,54 грн. разом з ПДВ (а.с.50),

але останній їх не оплатив.

Згідно поданих документів вбачається, що позивач перерахував страховій компанії "Українська страхова група" страхові платежі замість відповідача, що підтверджується рахунками фактури від 28.01.16 та від 29.02.16, додатками до них та платіжними дорученнями про сплату страхових платежів від 28.01.16 та від 01.03.16 на загальну суму 2209,24грн.

Виходячи з вищевикладеного, Позивачу мають бути компенсовані реальні витрати понесені позивачем по страхових платежах згідно п. 5.6. умов Договору в розмірі 2209,24 грн. А в частині вимоги про стягнення 441,84 грн. з відушкодування страхових платежів слід відмовити за безпідставністю.

За невиконання п.5.5 договору, позивач на підставі п.8.4 договору просить стягнути з відповідача штраф в розмірі 15% від суми кредиту, що згідно розрахунку позивача становить 28197,06 грн.(а.с.7).

Згідно із п. 3 ч. 1. ст. 611 ЦКУ, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання відповідно до ст. 549 ЦКУ. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

В п. 8.4. вказано, що у випадку порушення Відповідачем вимог п. 5.5. Договору щодо страхування майна,відповідач сплачує на вимогу позивача штраф в розмірі 15% від суми кредиту.

Оскільки відповідач не виконав свої зобов'язання згідно п. 5.5 Договору, виходячи з того, що сума кредиту становить 187980,40 грн. розмір штрафних санкцій розраховується наступним чином та становить: 187 980,40х15% = 28197,06 грн.

Таким чином, штраф за невиконання відповідачем вимог п.5.5 Договору становить 28197,06 грн. та підлягає стягненню.

Крім того, позивач просить відшкодувати збитки завдані йому відповідачем, у зв'язку із порушенням Відповідачем своїх зобов'язань за Договором у вигляді стягнення витрат на оплату юридичних послуг ТОВ "Юридична компанія "Тріпл Сі" в розмірі 48996,85грн. та ТОВ Юридична фірма Вернер" в розмірі 6000,00грн.

Згідно із ч. 3. ст. 22 ЦКУ збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Обгрунтовуючи вказану вимогу позивач посилається на те, що у зв'язку із систематичним порушенням умов Договору з боку відповідача починаючи з липня 2014 року, порушенням строків сплати чергових платежів та інших платежів за Договором відповідно до Графіку погашення або їх несплатою взагалі, з метою захисту та відновлення своїх порушених прав, позивач вимушений був звернутися до спеціалізованої організації, а саме ТОВ "Юридична компанія "Тріпл Сі" для надання юридично-консультаційних послуг.

Згідно п. 6.3. Договору, у разі неналежного виконання відповідачем зобов'язань за Договором, позивач має право вживати необхідних, на його розсуд, заходів для забезпечення прав позивача, в тому числі, але не виключно, направляти повідомлення, іншим чином контактувати з відповідачем. Витрати позивача на такі дії підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі.

Відповідно до п. 8.5. Договору, збитки, заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням Договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Позивач поніс витрати у зв'язку зі зверненням до спеціалізованої організації ТОВ "Юридична компанія "Тріпл Сі" для супроводження процесу стягнення заборгованості, підготовки позовної зави про стягнення заборгованості за Договором та представництвом інтересів в суді, що підтверджується договором про надання юридично-консультаційних послуг від 21.06.12, рахунком-фактурою №88 від 11.03.16, Актом надання послуг №88 від 11.03.16, платіжним дорученням про сплату наданих послуг №50007947 від 16.03.16 на суму 40830,71грн. без ПДВ (а.с.39-47).

Позивач 14.03.16 надіслав відповідачу для відшкодування йому понесених зазначених витрат, але з включенням ПДВ, рахунок фактуру №00311153 на суму 48996,85грн. (а.с.48), яку відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Суд відмовляє в задоволенні даної вимоги, оскільки вказані витрати не є збитками в розумінні ст.22 ЦК України. Позивач, під час укладення договору, міг передбачити такі витрати, ніс ці витрати на власний розсуд. Відповідач не зобов'язаний відшкодовувати витрати позивача, які полягають у його необізнаності в юридичних питаннях.

Щодо понесених позивачем витрат за послуги ТОВ Юридична фірма Вернер" в розмірі 6000,00грн. слід зазначити наступне.

Між позивачем та ТОВ "Юридична фірма Вернер і Партнери" був укладений договір про надання юридичних послуг №24/2010 від 15.10.10 у відповідності до якого вартість послуг вказаного товариства, що пов'язані з розглядом цієї справи становить 5000,00грн. без ПДВ (а.с.51-67). Позивач просить долучити до складу судових витрат дані витрати та стягнути з відповідача 6000,00грн. з ПДВ.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами. Стаття 2 Закону України "Про адвокатуру" визначає, що адвокатом може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж роботи за спеціальністю юриста або помічника адвоката не менше двох років, склав кваліфікаційні іспити, одержав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та прийняв Присягу адвоката України.

Згідно ст.44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В зв'язку з тим, що позивачем не подано доказів того, що договір було укладено з адвокатом, а відповідно до ст.44 ГПК України до судових витрат відносяться лише оплата послуг адвоката, то в стягненні 6000,00грн. за надання правової допомоги по договору від 15.10.10 суд відмовляє.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач позов не визнав, доказів сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в сумі 304518,32 грн., з яких: 268548,48 грн. боргу по кредиту, 4283,34 грн. боргу по відсотках, 1280,20 грн. 3% річних, 28197,06 грн. 15 % штрафу , 2209,24 грн. на відшкодування страхових платежів. У стягненні 441,84 грн. на відшкодування страхових платежів, 48996,85 грн. витрат на оплату юридичних послуг ТОВ "Юридична компанія"Тріпл Сі", 6000,00грн. витрат на оплату юридичних послуг ТОВ Юридична фірма Вернер" слід відмовити за безпідставністю.

Витрати , пов'язані з оплатою судового збору покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог , оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство" "Інтертрансстрой" (11500, Україна, Житомирська обл., м. Коростень, вул. Грушевського, буд. 106А; ідентифікаційний код 30014709) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПоршеМобіліті" (02152, м. Київ, проспект Павла Тичини, 1В, офіс "В", Ідентифікаційний код 36422974):

- 268548,48 грн. боргу по кредиту,

- 4283,34 грн. боргу по відсотках,

- 1280,20 грн. 3% річних,

- 28197,06 грн. 15 % штрафу ,

- 2209,24 грн. на відшкодування страхових платежів,

- 4567,77 грн. витрат на оплату судового збору.

3. Відмовити в позові:

- 441,84 грн. на відшкодування страхових платежів,

- 48996,85 грн. витрат на оплату юридичних послуг ТОВ "Юридична компанія"Тріпл Сі",

- 6000,00грн. витрат на оплату юридичних послуг ТОВ Юридична фірма Вернер".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 22.07.16

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу