УХВАЛА

29.07.2016Справа № 910/24619/15

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За скаргою Публічного акціонерного товариства "Трест Київпідземшляхбуд-2"

на дії Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві

у справі № 910/24619/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Словечно-Плюс"

до Публічного акціонерного товариства "Трест Київпідземшляхбуд-2"

про стягнення 348 195, 10 грн.

за участю представників:

від позивача (стягувача): не з'явився

від відповідача (боржника): Дзера С.М. - представник за довіреністю

від ДВС: не з'явився

СУТЬ ПИТАННЯ: У провадженні Господарського суду міста Києва знаходилася справа № 910/24619/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Словечно-Плюс" до Публічного акціонерного товариства "Трест Київпідземшляхбуд-2" про стягнення з останнього основного боргу в сумі 196 749, 33 грн., трьох процентів річних у сумі 16 145, 22 грн. та інфляційних втрат у розмірі 135 300, 55 грн. відповідно до договору поставки від 01.03.2012 р. № 010316.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2015 р. у справі № 910/24619/15 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Словечно-Плюс" до Публічного акціонерного товариства "Трест Київпідземшляхбуд - 2" задоволено, а саме:

- стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Трест Київпідземшляхбуд - 2", 02105, м. Київ, вул. Тампере, буд. 13Б, , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Словечно-Плюс", 08162, Київська область, Києво-Святошинський район, смт. Чабани вул. Вул. Машинобудівників, буд. 1, , основний борг у сумі 196 749, 33 грн., три проценти річних у сумі 16 145, 22 грн., інфляційні втрати у сумі 135 300, 55 грн. та судовий збір у розмірі 5 222, 92 грн.

Постановою Київського апеляційного Господарського суду від 13.04.2016 року рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2015 року у справі № 910/24619/15 залишено без змін.

03.11.2015 року Господарським судом міста Києва на виконання зазначеного рішення було видано відповідний наказ.

14.06.2016 р. Публічне акціонерне товариство "Трест Київпідземшляхбуд-2" звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, у якій просить:

- відновити строк на подання скарги на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Клітченко Оксани Анатоліївни з винесення постанов від 30.05.2016 року про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій в розмірі 250, 72 грн. та виконавчого збору в розмірі 33 769, 32 грн. у виконавчому провадженні № 51180460;

- визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Клітченко Оксани Анатоліївни з винесення постанови від 30.05.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 33 769, 32 грн. у виконавчому провадженні № 51180460 - незаконними;

- визнати недійсною постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві Клітченко Оксани Анатоліївни від 30.05.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 33 769, 32 грн. у виконавчому провадженні № 51180460;

- визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Клітченко Оксани Анатоліївни з винесення постанови від 30.05.2016 року про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій в розмірі 250,72 грн. у виконавчому провадженні № 51180460 - незаконними;

- визнати недійсною постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Клітченко Оксани Анатоліївни від 30.05.2016 року про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій в розмірі 250,72 грн. у виконавчому провадженні № 51180460;

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2016р. скаргу Публічного акціонерного товариства "Трест Київпідземшляхбуд-2" призначено до розгляду на 29.07.2016р.

Представник стягувача у судове засідання 29.07.2016 р. не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник боржника у судове засідання 29.07.2016 р. з'явився, наполягав на скарзі та надав суду усні пояснення по суті скарги.

Представник Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві у судове засідання 29.07.2016 р. не з'явився, вимог ухвали господарського суду м. Києва від 16.06.2016 р. не виконав.

Водночас 29.07.2016 р. через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) до господарського суду міста Києва від представника Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві надійшла заява про перенесення розгляду скарги в зв'язку з прийомом громадян.

За змістом положень пункту 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.11.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Таким чином судом відхиляється заява представника ДВС про перенесення розгляду скарги, оскільки Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві не позбавлений права і можливості забезпечити, за необхідності, участь у судовому засіданні іншого представника.

Учасників виконавчого провадження було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України, створені всі необхідні умови для розгляду скарги на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом. Тому не з'явлення до судового засідання представників Стягувача та ДВС не перешкоджає розгляду скарги по суті, у зв'язку з чим вона розглядається за наявними в ній матеріалами згідно вимог ст. 121-2 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, скаргу, мотиви її обґрунтування, суд встановив:

20.05.2016 р. державним виконавцем Клітченко Оксаною Анатолієвною Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, відкрито виконавче провадження № 51180460 про примусове виконання наказу господарського суду міста Києва по справі 03.11.2015 року та винесено відповідну постанову від 20.05.2016 р.

Пунктом 2 вищевказаної постанови встановлено строк на добровільне виконання рішення суду в семиденний строк, тобто до 27.05.2016 р., проте всупереч положення ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" оскаржувану постанову було відправлено боржнику тільки 06.06.2015 р., а отримати її він зміг лише 08.06.2016 р.

Боржник у своїй скарзі посилається на те, що про відкриття виконавчого провадження він був повідомлений після спливу строку на добровільне виконання рішення, який було встановлено до 27.05.2016 р., а відтак оскаржувані постанови 30.05.2016 р. про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 33 769, 32 грн. та про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій в розмірі 250,72 грн. у виконавчому провадженні № 51180460 є незаконними.

Також скаржник посилається на те, що станом на момент подання даної скарги в матеріалах виконавчого провадження № 51180460 відсутні докази здійснення державним виконавцем примусового виконання рішення суду, а тому стягнення з нього виконавчого збору та витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій є безпідставним.

Окрім того скаржник посилається на те, що ним самостійно та добровільно проводяться розрахунки зі стягувачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень № 815 від 26.05.2016 р. на суму 100 000, 00 грн. та № 860 від 06.06.2016 р. на суму 50 000, 00 грн.

Надавши правову кваліфікацію діям учасників виконавчого провадження, правову норму, яка підлягає застосуванню у відносинах сторін, дослідивши її фактичні обставини, пов'язані зі виконанням рішення суду, суд дійшов висновку, що доводи викладені у скарзі є правомірними, а скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Стаття 115 ГПК України передбачає, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на усій території України і виконуються у порядку, встановленим Законом України "Про виконавче провадження" далі Закон.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону тпідлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом. Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

В силу ст. 1 Закону, виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", визначено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», стягувач, боржник або прокурор мають право оскаржити дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів тільки до господарського суду, який розглянув відповідну справу по першій інстанції.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадженння" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

За змістом ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Тобто, скарга на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби може бути подана впродовж 10 днів. Перебіг цього строку починається з дня вчинення оскаржуваної дії, або дня, коли скаржнику стало відомо про вчинення оскаржуваної дії, або дня, коли дія мала бути вчинена.

Як вбачається із фактичних даних, які викладені у скарзі, постанову про відкриття виконавчого провадження № 51180460 від 20.05.2016 р. ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві відправлено боржнику лише 06.06.2016 р., а боржником її було отримано лише 08.06.2016 р. (копія конверту та роздруківка з сайту Укрпошти містяться у матеріалах справи).

Про постанову ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві про стягнення виконавчого збору та витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій представнику боржника від 30.05.2016 р. стало відомо 13.06.2016 р. під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Таким чином, керуючись положеннями ГПК України та Закону України "Про виконавче провадження" суд дійшов висновку, що боржником не було пропущено строк для звернення із скаргою в порядку статті 121-2 ГПК, оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження ним отримано 08.06.2016 р., а про постанову від 30.05.2016 р. йому стало відомо лише 13.06.2016 р., а скарга надійшла до суду 14.06.2016 року.

Зважаючи на вищенаведене, судом відмовлено боржнику у вимозі про поновлення строку для звернення до суду із скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві Клітченко Оксани Анатоліївни з винесення постанов від 30.05.2016 року про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій в розмірі 250, 72 грн. та виконавчого збору в розмірі 33 769, 32 грн. у виконавчому провадженні № 51180460, оскільки боржником не був пропущений строк на подачу даної скарги.

Частиною 2 п. 20 Постанови пленуму Верховного суду України №14 від 26.12.2003р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» встановлено, що відповідно до статей 45, 46 Закону N 606-XIV ( 606-14 ) витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Відповідно до п. 9.13 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 р. № 9 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вже було зазначено вище, постанову про відкриття виконавчого провадження № 51180460 від 20.05.2016 року ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві було відправлено боржнику із затримкою, що унеможливило його скористатися власним правом на добровільне погашення боргу згідно ч. 2. ст. 25 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження". Отже за таких обставин доводи стягувача, викладені у скарзі, слід визнати правомірними, а скаргу задовольнити частково, у зв'язку з чим слід:

- визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Клітченко Оксани Анатоліївни з винесення постанови від 30.05.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 33 769,32 грн. у виконавчому провадженні № 51180460 - незаконними;

- визнати недійсною постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві Клітченко Оксани Анатоліївни від 30.05.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 33 769,32 грн. у виконавчому провадженні № 51180460;

- визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Клітченко Оксани Анатоліївни з винесення постанови від 30.05.2016 року про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій в розмірі 250,72 грн. у виконавчому провадженні № 51180460 - незаконними;

- визнати недійсною постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Клітченко Оксани Анатоліївни від 30.05.2016 року про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій в розмірі 250,72 грн. у виконавчому провадженні № 51180460.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 11, 25, 28 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 33, 34, 42, 43, 121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства "Трест Київпідземшляхбуд - 2" на дії відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві задовольнити.

2. Визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Клітченко Оксани Анатоліївни з винесення постанови від 30.05.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 33 769, 32 грн. у виконавчому провадженні № 51180460 - незаконними.

3. Визнати недійсною постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві Клітченко Оксани Анатоліївни від 30.05.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 33 769, 32 грн. у виконавчому провадженні № 51180460.

4. Визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Клітченко Оксани Анатоліївни з винесення постанови від 30.05.2016 року про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій в розмірі 250, 72 грн. у виконавчому провадженні № 51180460 - незаконними.

5. Визнати недійсною постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Клітченко Оксани Анатоліївни від 30.05.2016 року про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій в розмірі 250, 72 грн. у виконавчому провадженні № 51180460.

Суддя Ю.О. Підченко