РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2016Справа №910/9979/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Технова»

про стягнення 86735 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Алєксєєв С.С. (представник за довіреністю);

від відповідача - Новик О.В. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Технова» про стягнення штрафу за неправильно зазначену асу вантажу в розмірі 86735 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем в порушення ст. 24 Статуту залізниць та Закону України «Про залізничний транспорт» невірно зазначено масу вантажу.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 86735 грн. штрафу.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема зазначив, що відповідач не є первинним вантажовідправником, а лише здійснив переадресування вантажу і отже, в розумінні правил перевезення вантажів є вантажоодержувачем, на підставі викладеного просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Разом з тим, відповідачем було подано клопотання про зменшення штрафних санкцій, в обґрунтування зазначеного клопотання Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова» посилається на те, що останній є вантажоодержувачем, а не відправником вантажу і не може нести відповідальність за дії вантажовідправника. Також зазначив, що відповідач працює за регульованим тарифом на теплову енергію в структуру якого не входять будь-які штрафні санкції, а у разі задоволення позовних вимог, останній фактично буде позбавлений обігових коштів на ліквідацію аварій та здійснення ремонтних програм, що може значно погіршити якість наданих відповідачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання населенню.

Також зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту настання негативних наслідків у зв'язку з порушенням правил заповнення перевізних документів.

На підставі викладеного просив суд, у разі задоволення позовних вимог Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» зменшити розмір штрафу.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В листопаді 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова» за залізничною накладною №34373415 зі станції Чернігів-Північний Південно-Західної залізниці було відправлено вагон №68973288 із вантажем (вугілля кам'яне) на станцію Красноармійськ Донецької залізниці.

По прибутті вагону №68973288 на станцію Красноармійськ, зазначений вагон було переадресовано за первинними перевізними документами зі станції Красноармійськ Донецької залізниці та станцію Трипілля-Дніпровське Південно-Західної залізниці.

На станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці на підставі статті 24 Статуту залізниць України, затверджений Постановою Кабінету міністрів України від 06 04.1998 № 457 (зі змінами та доповненнями), було зроблено перевірку маси вантажу у вагоні №68973288.

Під час перевірки маси вантажу в вагоні, було встановлено, що маса вантажу, вказана в залізничній накладній №34373415 у графі «маса вантажу в кг, визначена відправником» не відповідає масі вантажу насправді. А саме: у вагоні №68973288 вказана маса вантажу складає 69700 кг, фактично ж (при вивішуванні) встановлено, що маса вантажу складає 71550 кг, що на 1850 кг більше, ніж вказано у накладній.

Переважування проводилось на вагонних вагах №14 повірених 15.10.2015. В технічному та комерційному відношенні вагон справний, двері відсутні, люки відсутні, навантаження нижче рівня бортів на 10 см, поверхня засніжена, заглиблення відсутні, маркування не проглядається.

В зв'язку з вищезазначеним, у відповідності з ст. 129 Статуту та п, 4 «Правил складання актів», затверджених наказом Міністерства транспорту від 28.05.2002 № 334, акти загальної форми від 21.08.2015 №10774, 17598 було складено Комерційний акт РА №011917/994/244 від 03.12.2015.

Згідно ст.6 Статуту залізниць України накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформленим відповідно до Статуту та Правил і наданим залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Статтею 23 Статуту залізниць України та «Правилами перевезень вантажів» затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, а саме «Правилами оформлення перевізних документів», передбачено що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно з п. 2.1, 6.6, 6.7. та додатком № 3 «Правил оформлення перевізних документів», графи «Маса вантажу в кг. визначена відправником» та «Спосіб визначення маси» заповнюються відправником.

Відповідно до ст. 37 Статут залізниць України та п. 5 «Правил приймання вантажів до перевезення», маса вантажу визначається відправником.

Як передбачено п. 2.3. «Правил оформлення перевізних документів», правильність внесених в накладну відомостей своїм підписом засвідчує представник відправника.

Пунктом 28 «Правил приймання вантажів до перевезення» передбачено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Пунктом 5.5. зазначених Правил встановлено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі статтею 122 Статуту. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Статтею 129 Статуту передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про залізничний транспорт», розрахунки відправників і одержувачів вантажу, вантажобагажу і пошти з підприємствами залізничного транспорту загального користування за перевезення, додаткові збори за вантажні операції і користування рухомим складом, а також за штрафи, пеню, неустойки здійснюються в порядку, передбаченому Статутом залізниць України, іншими актами законодавства України та міжнародними договорами.

Згідно зі ст.122 Статуту, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту встановлено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

У зв'язку з виявленням факту неправильного зазначення у залізничній накладній №34373415 маси вантажу залізницею на підставі ст.ст.122, 118 Статуту залізниць України був нарахований штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати в сумі 86735,00 грн.: провізна плата вагону №68973288 від станції Чернігів-Північний Південно-Західної залізниці до станції Красноармійськ Донецької залізниці становить 9558,00 грн., від станції Красноармійськ Донецької залізниці до станції Трипілля-Дніпровське Південно-Західної залізниці становить 7789,00 грн., а отже 9558,00 + 7789,00 х 5 = 86735,00 грн.

Відповідно до п. 3.15. Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 N 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» у застосуванні статті 118 Статуту слід мати на увазі, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених у цій статті порушень, встановлених залізницею як на станції призначення або під час перевезення, так і на станції відправлення після пред'явлення вантажу до перевезення, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Згідно п. 20-21 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.11.2007 № 01-8/917 «Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства» будь-яка залізниця - відправлення чи призначення вантажу, або транзитна має право заявляти позов про стягнення штрафу на підставах, передбачених пунктами 118 та 122 Статуту залізниць України до вантажовідправника.

Статут залізниць України не містить чітких приписів того, якій саме залізниці (відправлення, призначення чи транзитній) належить право вимагати стягнення цього штрафу, а також не встановлює будь-яких обмежень, тому такі позови можуть заявляти як залізниці відправлення, так і призначення або транзитні.

Оскільки накладна є письмовою формою договору перевезення вантажу, укладається вантажовідправником із залізницею, у відповідності із пунктом 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, - то і відповідачем за позовами про стягнення штрафу за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача має бути відправник вантажу, про що зазначено у пункті 3.23 роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 N 04-5/601.

Залізниця має право нараховувати штраф на підставі пунктів 118 та 122 Статуту залізниць України окремо за кожне порушення: неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача. При цьому неправильно зазначені код або адреса одержувача вважаються окремими порушеннями.

Пункт 118 Статуту залізниць України встановлює, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Пункт 122 Статуту залізниць встановлює, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із пунктом 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

При розгляді справ про стягнення цього штрафу слід виходити з того, що неправильно вказано має бути хоча б одна відомість; при цьому код та адреса вантажоодержувача вважаються окремими порушеннями.

У застосуванні пунктів 118 та 122 Статуту залізниць України слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Чинним законодавством України (ст. 306, 307 ГК України, ст. 908, 920 ЦК України) передбачено, що відповідальність суб'єкта господарювання у сфері здійснення перевезень залізничним транспортом України визначається, в тому числі, транспортним статутом залізниць, який згідно ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт» затверджує Кабінет Міністрів України.

Таким чином, запровадження Статутом залізниць України спеціальних правил перевезення вантажів залізничним транспортом, в тому числі, встановлення відповідальності за невиконання вимог Статуту, не суперечить чинному законодавству.

При цьому суд зазначає, що відповідальність за договорами перевезень згідно Статуту залізниць України має ґрунтуватись на загальних принципах застосування юридичної відповідальності учасника господарських відносин, що передбачені ст. ст. 216, 218 ГК України, ст. 614 ЦК України, і передбачають наявність вини за вчинене порушення.

Відповідно до ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента) або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Отже, сама накладна є договором перевезення вантажу. В нижній частині внесено таку істотну умову договору: «Вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, вказаних ним у накладній».

Штраф встановлено з метою попередження порушень, які призводять до ускладнень і порушень процесу перевезення, які можуть призвести до тяжких наслідків, у тому числі, до втрати вантажу чи аварії на транспорті. Він стягується також у разі, коли виявлені порушення відправник виправив до початку перевезення, і незалежно від того, чи призвели ці порушення до негативних наслідків.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт порушення відповідачем чинного законодавства та договірних відносин між позивачем та відповідачем, в наслідок чого з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова» підлягає стягненню штраф в розмірі 86735,00 грн.

Доводи відповідача щодо того, що він не є вантажовідправником, а дише здійснив переадресацію вантажу, направленого на адресу відповідача від ДП «ІМТП», судом до уваги не приймаються, оскільки як вбачається з наданих до матеріалів справи документів, зокрема накладної №42699033, відповідачем вантаж було прийнято, після чого на підставі нової накладної, за власними домовленостями з ДП «ІМТП», направлено новому отримувачу.

Тобто відповідач, отримавши вагон з вантажем, на підставі нової накладної перенаправив вказаний вагон, таким чином уклавши із залізницею новий договір перевезення, що підтверджується, зокрема і змістом, накладної № 34373415, де відповідач вказаний як відправник вантажу.

Заперечення відповідача стосовно того, що позивачем не надано доказів на підтвердження настання негативних наслідків у зв'язку з порушенням відповідачем правил заповнення перевізних документів судом не приймаються з огляду на наступне.

Пункт 118 Статуту залізниць України встановлює, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Пункт 122 Статуту залізниць встановлює, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із пунктом 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

У застосуванні пунктів 118 та 122 Статуту залізниць України слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Також суд не вбачає підстав для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова» про зменшення розміру штрафних санкцій, оскільки позивачем належним чином доведений факт порушення відповідачем діючих правил перевезення вантажів, відповідно нарахування штрафу здійснено з урахуванням вимог чинного законодавства та у відповідності до Статуту залізниць України.

Згідно зі ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Технова» (04071, м. Київ, вул. Оболонська, буд. 38, кв. 36; ідентифікаційний код 24100060) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, м. Дніпропетровськ, Кіровський р-н., пр. Дмитра Яворницького, буд. 108; ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 40081237) 86735 (вісімдесят шість тисяч сімсот тридцять п'ять) грн. штрафу та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 01.08.2016

Суддя Я.В. Маринченко