ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

27.07.2016 Справа № 905/1004/15

Суддя господарського суду Донецької області Говорун О.В., розглянувши скаргу Приватного підприємства "Автоелемент" на дії управління Державної казначейської служби України у м.Маріуполі Донецької області щодо виконання наказу господарського суду Донецької області від 01.10.2015 у справі № 905/1004/15

за позовом Приватного підприємства "Автоелемент", м.Маріуполь, Донецька область

до Маріупольської міської ради, м.Маріуполь, Донецька область

про визнання договору недійсним та стягнення суми.

Прокурор - Хряк О.О., посвідчення № 028256 від 15.08.2014.

Представники:

від позивача (заявника) не зявився;

від відповідача (боржник) не зявився;

від управління Державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Автоелемент" (далі заявник) звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Маріупольської міської ради (далі боржник) про визнання договору від 29.12.2007 недійсним, розірвання договору від 23.03.2010 та стягнення грошових коштів.

Рішенням господарського суду Донецької області від 03.09.2015 позовні вимоги заявника були задоволені. Визнано недійсним договір щодо набуття права оренди земельної ділянки від 29.12.2007, укладений між заявником та боржником та стягнуто з боржника на користь заявника 1200000 грн. та 25218 грн. судового збору.

01.10.2015 господарським судом Донецької області був виданий наказ на примусове виконання рішення господарського суду Донецької області у справі № 905/1004/15.

30.05.2016 до господарського суду Донецької області надійшла скарга Приватного підприємства "Автоелемент" на дії управління Державної казначейської служби України у м.Маріуполі Донецької області, в якій заявник просить визнати протиправною бездіяльність управління Державної казначейської служби України у м.Маріуполі Донецької області щодо невиконання наказу суду від 01.10.2015 у справі № 905/1004/15, в частині стягнення з боржника судового збору у розмірі 25218грн., за рахунок коштів розташованих на рахунках місцевого бюджету м.Маріуполя та зобов'язати управління Державної виконавчої служби України у м.Маріуполі Донецької області виконати наказ господарського суду Донецької області від 01.10.2015 у справі №905/1004/15 в частині стягнення з боржника судового збору у розмірі 25218грн. за рахунок коштів розташованих на рахунках місцевого бюджету м.Маріуполя.

В обґрунтування скарги заявником зазначено, що Управління Державної казначейської служби України у м.Маріуполі Донецької області безпідставно не виконує рішення суду щодо стягнення з відповідача суми судового збору, посилаючись на те, що рахунки Маріупольської міської ради в управлінні не відкриті та розрахунково-касове обслуговування не здійснюється. Крім того, для того щоб отримати грошові кошти, які стягнуті за рішенням суду, стягувач повинен надати до управління документ на підтвердження перерахування коштів до відповідного бюджету.

Представник управління Державної казначейської служби України у Донецькій області просив розглянути скаргу за його відсутності, а також 17.06.2016 на адресу суду надіслав пояснення, в яких зазначив, що дана скарга подана з порушенням підвідомчості та не підлягає розгляду господарським судом Донецької області в порядку передбаченому статтею 1212 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, рахунки Маріупольської міської ради в управлінні не відкриті та розрахунково-касове обслуговування не здійснюється. Окрім зазначеного, для отримання грошей за рахунок коштів місцевого бюджету, стягувач повинен надати до управління документ на підтвердження перерахування таких коштів до відповідного бюджету.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 9 частиною 3 статтею 129 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 4-5 ГПК України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України.

За приписом ст.115 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому цим кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 116 ГПК, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Згідно з ст.2 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Згідно з п.15 Постанови Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011р. "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників", дії органів Казначейства з виконання виконавчих документів можуть бути оскаржені до Казначейства або суду.

Частинами 1,2 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ст.121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Оскарження дій чи бездіяльності саме органу казначейства ГПК України не передбачено, однак до суду можуть бути оскаржені дії органу, який відповідно до законодавства фактично повинен виконувати рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач вправі оскаржувати до суду, в порядку ст.121-2 ГПК України, дії органу Державної казначейської служби України як органу, який відповідно до законодавства України повинен здійснювати виконання рішення суду в цій справі.

Зазначеної позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 08.04.2015 у справі №42/87-09 .

За результатами розгляду справи №905/1004/15, відповідно до ст.49 ГПК України, відповідач Маріупольська міська рада, судом було прийнято рішення про відшкодувати суми судового збору на користь позивача в сумі 25218грн. за рахунок відповідача.

Зазначення управлінням Державної казначейської служби України у м.Маріуполі Донецької області про те, що для стягнення коштів, сплачених як судовий збір за подання позову до господарського суду, стягувачу необхідно надати документи на підтвердження перерахування коштів до відповідного бюджету суд вважає необґрунтованими. Позивач при зверненні до суду, згідно вимог Закону України "Про судовий збір", сплатив судовий збір до Державного бюджету України, а рішенням суду у справі сума судового збору стягнута з відповідача за результатами розгляду справи, відповідно до ст. 49 ГПК України. Зазначена сума судового збору підлягає стягненню саме за рахунок коштів Маріупольської міської ради, яка є відповідачем по справі, а не поверненню її з відповідного бюджету.

Крім того, судом прийнято до уваги, що рішення суду у справі, в частині стягнення з Маріупольської міської ради 1200000грн, виконано органом Державної казначейської служби.

За таких обставин, посилання управлінням Державної казначейської служби України у м.Маріуполі Донецької області щодо неможливості виконати рішення суду в частині стягнення судового збору саме з Маріупольської міської ради є протиправними, а дії органу Державної казначейської служби України є незаконними та такими, що направлені на свавільне зволікання з виконанням рішення суду.

Окрім цього, суд зазначає, що такі управлінням Державної казначейської служби України у м.Маріуполі Донецької області позбавляють особу (стягувача) на ефективний судовий захист своїх порушених прав та є порушенням права особи на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, оскільки, як неодноразово було зазначено Європейським судом з прав людини, ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок (ОСОБА_1 проти Італії, заява №22774/93, параграф 66, ЄСПЛ 1999-V; Войтенко проти України, заява №18966/02 рішення від 29.06.2004, параграф 39).

Таким чином, скарга Приватного підприємства "Автоелемент" на дії управління Державної казначейської служби України у м.Маріуполі Донецької області підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Приватного підприємства "Автоелемент" задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність управління Державної казначейської служби України у м.Маріуполі Донецької області (87500, м. Маріуполь, пр.Миру, 68, ідентифікаційний код юридичної особи - 37989721) з невиконання наказу суду від 01.10.2015 у справі № 905/1004/15, в частині стягнення з боржника - Маріупольської міської ради (87500, м.Маріуполь, пр.Миру, 70, ідентифікаційний код юридичної особи - 33852448) судового збору у розмірі 25218грн., за рахунок коштів розташованих на рахунках місцевого бюджету м.Маріуполя.

Зобов'язати управління Державної виконавчої служби України у м.Маріуполі Донецької області (87500, м. Маріуполь, пр.Миру, 68, ідентифікаційний код юридичної особи - 37989721) виконати наказ суду від 01.10.2015 у справі №905/1004/15 в частині стягнення з боржника - Маріупольської міської ради (87500, м.Маріуполь, пр.Миру, 70, ідентифікаційний код юридичної особи - 33852448) судового збору у розмірі 25218грн. за рахунок коштів розташованих на рахунках місцевого бюджету м.Маріуполя.

Суддя О.В. Говорун