ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.07.16р. Справа № 910/11548/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс-2012"

до Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1

про стягнення 93 180 грн. 73 коп.

Суддя Манько Г.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, дов. № б/н від 19.05.16р.

Від відповідача: ОСОБА_1, НОМЕР_1 виданий 22.10.10р., ОСОБА_3, пос. № 1306, свідоцтво № 1652 від 20.11.06р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Мегаполіс 2012 звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, просить стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 заборгованість 75228 грн. 86 коп., пеню 17951 грн. 87 коп. Просить суд господарські витрати покласти на відповідача.

Позивач наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що наданими у справі доказами у повному обсязі обгрунтовані позовні вимоги. Звертав увагу суду, що договір є обовязковим до виконання сторонами. Наполягав, що договір поставки № 26/10 є укладеним в редакції, наданій позивачем до господарського суду.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд у позові відмовити. Наполягає, що надану позивачем редакцію договору поставки №26/10 відповідач не погоджував. Погоджена відповідачем редакція договору поставки №26/10 не передбачала стягнення пені та не передбачала нарахувань щодо курсової різниці долара США. Наполягала, що погоджена редакція договору поставки №26/10 передбачала проведення розрахунків після реалізації товару. Решта товару знаходиться у відповідача на складі. Звертала увагу суду, що аркуші договору поставки №26/10, де містяться пункти, які відповідач не вважає погодженими, нею не підписані. Договору у неї не має, оскільки він був в одному екземплярі підписаний нею та переданий позивачу. Рахунок та податкову накладну від позивача не було отримано. Надав заяву про застосування строку позовної давності щодо стягнення пені.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Підставою позовних вимог позивача є договір поставки №26/10 від 26 жовтня 2014р. (далі Договір ).

Згідно предмету Договору в редакції, наданій позивачем, продавець передає у власність покупця, а покупець сплачує в порядку та на умовах, визначених Договором, диски литі легкоплавкі алюмінієві (далі товар), ціна і кількість яких зазначені у видаткових накладних в день отримання товару.

Пунктом 2.1 Договору в редакції, наданій позивачем, передбачено, що ціна, найменування та кількість товару, який продавець поставляє покупцю, визначається згідно видаткових накладних підписаних в день отримання товару.

Пунктом 2.3 Договору в редакції, наданій позивачем, передбачено, що у разі збільшення середньозваженого курсу долару США на міжбанківській валютній біржі України по відношенню до національної валюти України, розрахунок за неоплачений товар здійснюється покупцем на основі базових ставок, встановлених у видаткових накладних з урахуванням збільшення курсу долару США.

Сума заборгованості розрахована позивачем з урахуванням вимог, зазначених у п.п. 2.3; 2.4; 6.2 Договору в редакції, наданої позивачем.

Пунктом 2.4 Договору в редакції, наданій позивачем, передбачено, що оплата за кожну партію товару здійснюється покупцем протягом 45 календарних днів з дати підписання видаткової накладної.

Пунктом 6.2 Договору в редакції, наданій позивачем, передбачено, що покупець за прострочення сплати вартості товару сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент прострочки оплати, за кожен день прострочки від неоплаченої суми.

Слід взяти до уваги, що у Договорі в редакції, наданій позивачем, відповідачем підписано лише останній аркуш, якій містить лише реквізити сторін. На інших аркушах Договору підпис відповідача відсутній.

Позивачем та відповідачем підписано видаткову накладну № РН-000014 від 31 жовтня 2014р. згідно якої відповідач отримав від позивача товар на загальну суму 41011 грн. 60 коп.

Вказана видаткова накладна не містить посилань на Договір.

25.12.2014р. платіжним дорученням відповідачем на адресу позивача було перераховано 5265 грн. Зазначено призначення платежу: Оплата за товар згідно накладної РН-000014.

Отже у платіжному дорученні відсутнє посилання на Договір та рахунок, йдеться посилання виключно на видаткову накладну, яку сторонами підписано і наявність якої відповідач не заперечує.

Крім того слід взяти до уваги, що текст видаткової накладної РН-0000114 від 31.10.2014р. та рахунок фактура № СФ-0000115 від 29.10.2014р., долучених позивачем до матеріалів позовної заяви, не містять посилань на Договір поставки.

Податкова накладна, долучена позивачем до матеріалів позовної заяви, містить посилання на Договір поставки від 29.10.2014р. за № 115, тобто номер та дата договору, зазначена у податковій накладній не співпадають з номером та датою договору, долученого позивачем до позовної заяви.

Оцінюючи наявні документи у їх сукупності господарський суд вважає, що відсутні належні докази того, що відповідачем було погоджено текст Договору поставки, у тому числі п.п. 2.3; 2.4; 6.2, долучений позивачем до матеріалів позовної заяви.

Враховуючи вказане господарський суд вважає, що при розрахунку суми, яка належить до стягнення з відповідача, не можна застосовувати вимоги, зазначені у п.п. 2.3; 2.4; 6.2 редакції Договору поставки, долученої позивачем до матеріалів позовної заяви.

Позивачем на адресу відповідача було направлено претензію №85 від 30.03.2016р. щодо сплати решти вартості отриманого товару.

Господарський суд вважає, що у даному випадку, з урахуванням наявних доказів, є підстава для застосування приписів ст. 530 Цивільного кодексу України, а саме якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Встановлені обставини справи є підставою для задоволення позовних вимог частково.

Згідно вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України господарські витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Вимоги позивача щодо сплати вартості послуг за договором № 19/05-16 про надання правової допомоги задоволенню не підлягає оскільки послуги надавались товариством з обмеженою відповідальністю „ДРСУ та гр. ОСОБА_2 які не є адвокатами. Крім того, на час прийняття рішення по справі, позивачем не долучено до матеріалів справи доказів оплати вартості наданих ним юридичних послуг.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85, 116, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Войцеховича, буд. 106, реєстраційний номер 7) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Мегаполіс 2012 (02148, м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, буд. 1, павльйон 77, ідентифікаційний код 34490843) заборгованість 35746 грн. 60 коп., судовий збір 536 грн. 20 коп.

В решті суми позову відмовити.

Видати наказ коли рішення набере законної сили.

Повне рішення складено 01.08.16р.

Суддя ОСОБА_4