Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

26 липня 2016 року справа №927/584/16

за позовом: прокурора керівника Ніжинської місцевої прокуратури,

вул. Овдіївська, 2, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600 в інтересах держави

в особі позивача: Державної екологічної інспекції у Чернігівській області,

вул. Малясова, 12, м. Чернігів, 14017,

до відповідача: Козелецького районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства „Козелецьрайагролісгосп,

с. Кошани, Козелець кий район, Чернігівська область, 17061,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

Деснянська селищна рада,

вул. Ювілейна, буд. 1-а, смт. Десна, Козелецький район, Чернігівська область, 17024,

про стягнення 35015,90 грн. шкоди,

Суддя Блохіна Ж.В.

Представники сторін:

від позивача: не зявився,

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність від 20.07.2016,

від третьої особи: не зявився,

за участю: ОСОБА_2 старшого прокурора відділу прокуратури Чернігівської області, посвідчення №027136 від 01.07.2014.

В судовому засіданні 26.07.2016 проголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

С У Т Ь С П О Р У:

Прокурором керівником Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача Державної екологічної інспекції у Чернігівській області подано позов до Козелецького районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства "Козелецьрайагролісгосп", за участю третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Деснянської селищної ради, про стягнення 35015,90 грн. шкоди, завданої навколишньому природному середовищу.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і просить їх задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не зявився. Позивач надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі його представника за наявними у справі матеріалами. В надісланих раніше поясненнях по справі №11-07/1829 від 12.07.2016 позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача заперечує проти позовних вимог і просить у позові відмовити посилаючись на те, що нормами Лісового кодексу України не передбачено відповідальності за незабезпечення охорони та збереження лісу. Також представник відповідача зазначає, що збереження лісу дійсно входить до обовязків постійних лісокористувачів, однак неналежна охорона лісу, відповідно до норм чинного законодавства України, не є лісовим правопорушенням, що тягне за собою матеріальну відповідальність за неналежне здійснення контролю за збереженням лісу.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився. Третя особа заяв та клопотань не надіслала; про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. В надісланих раніше поясненнях №03-08/404 від 11.07.2016 третя особа підтримує позовні вимоги і просить їх задовольнити.

Розглянувши подані матеріали, вислухавши прокурора та представника відповідача, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до рішення Чернігівської обласної ради (п'ятнадцята сесія двадцять третього скликання) від 27.03.2001 „Про надання у постійне користування земель лісового фонду" Дочірньому агро лісогосподарському спеціалізованому підприємству „Козелецьрайагролісгосп" надано у постійне користування земельні ділянки загальною площею 14333,6 га на території Козелецького району Чернігівської області. Таким чином відповідач є постійним лісокористувачем.

Згідно з п. 2.1 Статуту Козелецького районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства „Козелецьрайагролісгосп (далі Статут) підприємство створене з метою охорони та відновлення лісів, задоволення потреб юридичних та фізичних осіб у лісових ресурсах на основі їх раціонального використання і отримання прибутку за рахунок задоволення потреб споживчого ринку у лісопродукції та послугах на підставі ефективного використання виробничого і фінансового потенціалу.

Відповідно до п.п. 2.2.1 п. 2.2 Статуту предметом діяльності підприємства є спеціалізоване ведення лісового господарства, зокрема, охорона і захист лісів від самовільних рубок та лісових пожеж, боротьба зі шкідниками та хворобами лісу.

У пункті 3.5 Статуту зазначено, що підприємство є лісокористувачем згідно рішення обласної ради від 27 березня 2001 року „Про надання у постійне користування земель лісового фонду та здійснює його повноваження згідно з положеннями Лісового кодексу України та інших нормативних актів.

17.10.2013 лісником ДП „Козелецьрайагролісгосп" ОСОБА_3 при об'їзді закріпленого за ним обходу (квартал 39, виділ 11) було виявлено самовільну рубку дерев сосни кількістю 9 штук.

Даний факт було зафіксовано у Акті самовільної рубки, складеного головним лісничим ДП „Козелецьрайагролісгосп" ОСОБА_4 у присутності інженера лісового господарства ОСОБА_5, майстра лісу ОСОБА_6 та лісника ОСОБА_3

Директором ДП „Козелецьрайагролісгосп" ОСОБА_7 було подано до Козелецького РВ УМВС Чернігівської області письмову заяву №164 від 18.10.2013, в якій директор просить розслідувати самовільну рубку дерев сосни, скоєну невідомими особами у кв. 39 вид.11. в обході № 3 лісника ОСОБА_3, в кількості 9 (дев'яти) дерев.

Як вбачається із Висновку дільничного інспектора міліції СДІМ Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області капітана міліції ОСОБА_8, який розглянув матеріали перевірки по письмовій заяві директора ДП „Козелецьрайагролісгосп", встановити причетних осіб, які здійснили самовільну порубку дерев, не надалось можливим.

У цьому Висновку заявнику повідомляється, що в разі встановлення причетних осіб, які здійснили незаконну рубку, дані особи будуть притягнуті до відповідальності за статтями 64-67 КУпАП України.

Про результати перевірки, проведеної Козелецьким РВ УМВС України в Чернігівській області, ДП „Козелецьрайагролісгосп" повідомлено листом вих. №9801 від 28.10.2013.

05.09.2014 старшим Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області ОСОБА_9 складено розрахунок розміру шкоди, заподіяної лісу незаконним вирубуванням дерев сосни в кв. 39, вид. 11 обх. №3 ДП „Козелецьрайагролісгосп (згідно матеріалів ДП „Козелецьрайагролісгосп від 18.10.2013 №164). Розрахунок виконано по таксах для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 №665, додаток №1.

Згідно розрахунку загальна сума заподіяної шкоди становить 35015,90 грн.

Вирішуючи даний спір щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства у випадках встановлення на підвідомчій лісовому господарству території факту правопорушення, вчиненого невстановленими особами, суд виходить з того, що обов'язки із забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, дотримання правил і норм використання лісових ресурсів, ведення лісового господарства на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснення використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення, відповідно до статті 19 Лісового кодексу України покладено на відповідача як на постійного лісокористувача.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 19 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобов'язані забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку.

Відповідно до п. 5 ст. 64 Лісового кодексу України, яка регулює основні вимогами щодо ведення лісового господарства, підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов'язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

За приписами статей 86, 89, 90 Лісового кодексу України організація і забезпечення охорони і захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів, зокрема, від незаконних рубок, покладається на постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

Порушуючи зазначені нормативні приписи, відповідач не забезпечив охорону і збереження лісу від незаконної рубки, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з п.1 ч.2 статті 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Факт незаконної порубки дерев на підвідомчій відповідачеві території, внаслідок чого лісу завдано шкоду в загальній сумі 35015,90 грн., підтверджено актом самовільної рубки та розрахунком розміру шкоди, заподіяної лісу порушенням природоохоронного законодавства внаслідок незаконної порубки дерев, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 N 665 „Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу.

Даний акт є чинним на час вирішення спору, відповідачем відомості, зазначені в акті, за допомогою належних і допустимих доказів не спростовані, контррозрахунок шкоди не подано, відтак, суд дійшов висновку, що він є належним і допустимим доказом в розумінні статті 34 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища №1264 від 25.06.1991р. (далі ЗУ №1264 від 25.06.91р.) відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси (стаття 5 ЗУ №1264 від 25.06.91р.).

Згідно частин четвертої ст. 68 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Частиною першою ст. 69 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно положень ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Пунктом 1.6. роз'яснення Вищого арбітражного суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища №02-5/744 від 27.06.2001р. (з наступними змінами) визначено, що вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника, отже позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

За загальним правилом застосування як договірної, так і деліктної відповідальності, що передбачено нормами ч. 2 статті 614, ч. 2 статті 1166 Цивільного кодексу України, встановлюється презумпція вини правопорушника, втім, відповідач під час розгляду справи в порушення вимог статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не довів, що він на виконання вимог лісового та природоохоронного законодавства забезпечив охорону і збереження лісу на підвідомчій території від незаконної рубки, не надав належних і допустимих доказів щодо відсутності його вини або доказів відшкодування заподіяної шкоди.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку про те, що відповідач за шкоду, заподіяну внаслідок незаконної порубки дерев на підвідомчій йому території, повинен нести деліктну відповідальність в повному обсязі без застосування зниження її розміру згідно зі статтями 68, 69 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи доведеність позивачем та прокурором факту порушення відповідачем чинного законодавства, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Суд не приймає заперечення відповідача до уваги як такі, що спростовуються матеріалами справи та не відповідають чинному законодавству.

За приписами пункту 7 частини 3 статті 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67 1 цього Кодексу), зокрема, є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків;

Отже стягнення шкоди має здійснюватись у відповідності до вищевказаних норм Бюджетного кодексу України.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин судовий збір підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Козелецького районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства „Козелецьрайагролісгосп, (с. Кошани, Козелецький район, Чернігівська область, ідентифікаційний код 31187172, р/р 260051485 МФО 353348 в ЧОД АТ „Райффайзен банк Аваль м. Чернігів) до спеціального фонду Державного бюджету України 10504,77 грн.; до спеціального фонду Чернігівського обласного бюджету 7003,18 грн. та на користь фонду охорони навколишнього природного середовища Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області (вул. Ювілейна, 1 а, смт. Десна, Козелецький район, Чернігівська область) 17507,95 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Козелецького районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства „Козелецьрайагролісгосп, (с. Кошани, Козелецький район, Чернігівська область, ідентифікаційний код 31187172, р/р 260051485 МФО 353348 в ЧОД АТ „Райффайзен банк Аваль м. Чернігів) на користь прокуратури Чернігівської області (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, ідентифікаційний код 02910114, р/р 6008 ГУДКСУ у Чернігівській області м. Чернігів, МФО 853592) 1378,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 01.08.2016.

Суддя Ж.В. Блохіна