ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2016 р.Справа № 916/473/13-г
ОСОБА_1 апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів Діброви Г.І., Колоколова С.І.;

при секретарі судового засідання Саломатовій К.А.;

за участю представників сторін:

від прокуратури ОСОБА_2, за посвідченням №005250 від 22.09.2012 року;

від позивача ОСОБА_3, за довіреністю № 121/исх-гс від 10.06.2016 року;

від відповідача не зявився;

від третьої особи ОСОБА_4, за довіреністю № 01-36/34 від 20.05.2016 року;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 міської ради

на рішення господарського суду Одеської області від 13.06.2016 року

по справі № 916/473/13-г

за позовом Заступника прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Завод „Полімер, м. Одеса

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1 міського управління земельних ресурсів ОСОБА_1 міської ради

про внесення змін до Договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 13.06.2016 року по справі № 916/473/13-г у задоволенні позовних вимог Заступника прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради (Далі ОМР) до Товариства з обмеженою відповідальністю „Завод „Полімер, м. Одеса (Далі ТОВ „Завод „Полімер) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 міського управління земельних ресурсів ОСОБА_1 міської ради (Далі ОМУЗР ОМР) про внесення змін до договору оренди землі відмовлено в повному обсязі.

Мотивуючи дане рішення, місцевий господарський суд зазначив, що згідно з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2014 року у справі № 522/11050/14-а, яка залишена в силі Ухвалою ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 року, рішення ОСОБА_1 міської ради від 28.12.2010 року №41-VI та від 20.09.2011 року №1268-VІ визнано протиправним і скасовано. Вказана ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення. Таким чином, оскільки нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки та відповідно розрахунок розміру орендної плати за користування нею були здійснені на підставі "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси", затвердженої вищевказаними рішеннями, які на теперішній час скасовані, а отже у задоволенні позову заступника прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради відмовлено.

Крім того, суд першої інстанції вказав, що факт подання касаційної скарги на ухвалу ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 року та відкриття касаційного провадження у справі №522/11050/14-а не може бути підставою для зупинення провадження у справі № 916/473/13-г, оскільки ухвала ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 року є такою, що набрала законної сили, у звязку з чим не може бути поставлена під сумнів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОМР звернулась з апеляційною скаргою до ОСОБА_1 апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Скаржник вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та зокрема, апелянт зазначає, що постановою Приморського районного суду міста Одеси від 10.12.2014 року по справі № 522/11050/14-а та в ухвалі ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 року не визначено моменту, з якого рішення ОМР від 28.12.2010 року втратило чинність. При цьому, законодавство України не містить жодних виключень, за яких нормативно-правовий акт органу місцевого самоврядування може автоматично з моменту прийняття втратити чинність за відсутності посилання на це у відповідному судовому рішенні адміністративного суду.

В судовому засіданні 20.07.2016 року представники прокуратури, позивача та третьої особи підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Крім того, представник ОСОБА_1 міської ради надав клопотання в порядку ст.ст. 22, 79 Господарського процесуального кодексу України про зупинення провадження у даній справі до вирішення вищезазначеної адміністративної справи №522/11050/14-а по суті, оскільки Вищим адміністративним судом України відкрито касаційне провадження за скаргою ОМР.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Судова колегія розглянула та відхилила клопотання про зупинення провадження у даній справі, з огляду на наступне.

Ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Як зазначає позивач, пов'язаність справ полягає у тому, що Вищим адміністративним судом України розглядається справа №522/11050/14-а за касаційною скаргою ОСОБА_1 міської ради на постанову Приморського районного суду м. Одеси та на ухвалу ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду, за результатами розгляду якої можуть бути встановлені обставини, які вплинуть на оцінку доказів у даній справі, тобто факти, що мають преюдиціальне значення.

Проте, під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, зокрема через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи, одночасністю розгляду двох повязаних між собою справ різними судами або з інших причин.

При цьому слід відзначити, що Постанова Приморського районного суду м.Одеси від 10.12.2014 року, яка ухвалою ОСОБА_1 адміністративного апеляційного суду від 12.04.2016 року залишена без змін, а апеляційна скарга без задоволення, - набрала законної сили, у звязку з чим, подання касаційної скарги на вказану ухвалу не може бути підставою для зупинення провадження по даній господарській справі.

Крім того, з даного клопотання не вбачається яким саме чином зясування певних обставин Вищим адміністративним судом України у справі № 522/11050/14-а унеможливлює розгляд позовних вимог у даній господарській справі.

Слід зауважити, що у випадку задоволення Вищим адміністративним судом касаційної скарги ОСОБА_1 міської ради та скасування зазначених судових актів, ОМР не позбавлена права звернутись до господарського суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами на підставі ст. 112 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в апеляційній скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників прокуратури, позивача та третьої особи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.02.2008 року на підставі Закону України „Про оренду землі та рішення ОСОБА_1 міської ради №1487-V від 04.07.2007 року між ОМР (Орендодавець) та ТОВ „Завод „Полімер (Орендар) укладено договір оренди землі (Далі Договір оренди).

Згідно з п.п.1.1. Договору оренди Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове, платне володіння, користування земельну ділянку, площею 28241 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Просьолочна, 10-А, згідно з планом земельної ділянки, який є невідємною частиною Договору.

Відповідно до п.п.2.2. Договору оренди, на земельній ділянці розташовані 97/100 частин нежитлових будівель, що належать ТОВ „Завод „Полімер, на підставі свідоцтва про право власності виданого 07.11.2007 року Виконкомом ОМР.

Згідно з пунктом 2.3. Договору (зі змінами внесеними Договором про внесення змін № 1 до Договору оренди землі від 15.06.2011 року) нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 3 550 988,98 грн.

Відповідно до п. 3.1. Договір укладено терміном на 49 років, для експлуатації будівель та споруд виробничої бази.

Згідно з п. 4.1 Договору (зі змінами внесеними Договором про внесення змін № 1 до Договору оренди землі від 15.06.2011 року) орендна плата за земельну ділянку, площею 28241 кв.м., розрахована у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та складає: 106 529,67 грн. Орендна плата вноситься Орендарем в безготівковій формі.

В пункті 4.2 Договору сторони визначили, що розмір орендної плати встановлюється за домовленістю сторін згідно рішення ОСОБА_1 міської ради № 4247-ІV від 15.07.2005 року у відповідності до розрахунку розміру орендної плати та може збільшуватись ОСОБА_1 міською радою в межах передбачених законодавством, в залежності від збільшення ринкової вартості земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні.

Відповідно до п. 4.4 Договору, Орендар не звільняється від орендної плати і сплачує її незалежно від результатів його господарської діяльності. Умови цього договору щодо розміру орендної плати можуть бути змінені за згодою обох сторін, шляхом укладання відповідних угод, які мають бути нотаріально посвідчені та будуть невідємними частинами цього договору, крім випадків: зміни розміру земельного податку відповідно до чинного законодавства України"; коригування "Грошової оцінки земель м. Одеси", яка затверджується рішенням ОСОБА_1 міської ради; зміни функціонального призначення будівлі бо її частини. У цих випадках розмір орендної плати змінюється Орендодавцем.

У відповідності до положень ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачене законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Ст. 30 Закону України «Про оренду землі» також передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення такої згоди спір вирішується в судовому порядку.

Крім того, відповідно до п. 12.1 Договору, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.12.2012 року Управлінням земельних ресурсів ОСОБА_1 міської ради на адресу відповідача було направлено пропозицію за вих.№01-25/2919-04 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки в частині зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати шляхом підписання договору про внесення змін.

Згідно з ч.1 ст. 13 Конституції України земля є обєктом права власності Українського народу, від імені якого це право здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування в межах, визначених чинним законодавством України.

Вимогами ст.124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у державній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідної орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з вимогами ч.ч.1,2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Ст. 288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки, та не може перевищувати: для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва, обслуговування та експлуатації обєктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлюваних джерел енергії, включаючи технологічну інфраструктуру таких обєктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти(пристрої), електричні підстанції електричні мережі), - 3 відсотки нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності та надані для будівництва та/або експлуатації аеродромів чотирикратний розмір земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших земельних ділянок, наданих в оренду, -12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Ст. 13 Закону України Про оцінку земель встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до вимог ст. 18 цього ж Закону нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення не рідше ніж один раз на 7-10 років.

Ст. 20 Закону «Про оцінку земель» передбачено, що за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, яка відповідно до ст. 23 вказаного Закону затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Діючим законодавством, зокрема, ст.60 та ч.5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що право комунальної власності на землю належить територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах, від імені та в інтересах яких права субєкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.12.2010 року ОСОБА_1 міською радою прийняті рішення №41-VІ „Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси та рішення № 1268-VІ „Про внесення змін до рішення ОСОБА_1 міської ради від 28.12.2010 №41-VІ „Про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земель міста Одеси", якими затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси та введено її в дію для розрахунку річної орендної плати з 01.01.2011 року.

20.09.2011 року ОСОБА_1 міською радою було прийнято рішення №1268-VI „Про внесення змін до рішення ОСОБА_1 міської ради від 28.12.2010 №41-VІ, в якому ввести в дію затверджену п.1 цього рішення нормативну грошову оцінку земель м. Одеси для розрахунку річної орендної плати з 20.09.2011 року.

Вказані рішення стали підставою для перерахунку розміру орендної плати ТОВ „Завод „Полімер. Водночас, розмір нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Просьолочна, 10-А позивачем було визначено на підставі розробленого управлінням Держземагенства у м. Одеса витягу з технічної документації від 06.12.2011 року №527/М.

Згідно вказаного витягу нормативна грошова оцінка земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Просьолочна, 10-А, землекористувачем якої є ТОВ „Завод „Полімер становить 12 054 388,44 грн.

Як вже було зазначено та вірно встановлено судом першої інстанції, постановою Приморського районного суду міста Одеси від 10.12.2014 року по справі № 522/11050/14-а залишеною без змін ухвалою ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 року були визнані протиправними та скасовані: рішення ОСОБА_1 міської ради № 41-VI від 28.12.2010 року „Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси; рішення ОСОБА_1 міської ради № 1268-VI від 20.09.2011 року „Про внесення змін до рішення ОСОБА_1 міської ради № 41-VI від 28.12.2010 року „Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси.

Згідно з приписами ст.35 Господарського процесуального кодексу України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка знаходиться в оренді у відповідача та відповідно розрахунок розміру орендної плати за користування нею здійснені на підставі технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси, затвердженої відповідними рішеннями ОСОБА_1 міської ради, які на теперішній час визнані протиправними та скасовані, підстави для внесення змін до договору оренди землі від 05.02.2008 року, укладеного між сторонами у справі відсутні.

Відповідно до п. 2.19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №6 „Про деякі питання практики розгляду спорів, що виникають із земельних відносин" у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

За таких обставин, апеляційна інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог Заступника прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю „Завод „Полімер про внесення змін до договору оренди землі від 05.02.2008 року.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, оскільки вони спростовуються вищевикладеним.

З огляду на зазначене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 міської ради задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Одеської області від 13.06.2016 року по справі № 916/473/13-г залишається без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 49; 99; 101-103; 105; Господарського процесуального кодексу України, ОСОБА_1 апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 міської ради на рішення господарського суду Одеської області від 13.06.2016 року по справі № 916/473/13-г залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 13.06.2016 року по справі № 916/473/13-г залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

ОСОБА_5