ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року Справа № 904/11181/15

Вищий господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Васищака І.М., суддів Прокопанич Г.К., Студенця В.І., за участі представника позивача В. Русанової (дов. від 27.04.2016), розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2016 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 2 червня 2016 року у справі № 904/11181/15 за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" до публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення плати за користування вагонами в сумі 17 772 грн 96 коп.,

УСТАНОВИВ:
У грудні 2015 року публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 17 772 грн 96 коп. за користування вагонами.

Відповідач позов не визнав.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2016 року (суддя О. Ліпинський), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 2 червня 2016 року, позов задоволено.

Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" просить рішення та постанову скасувати з підстав неправильного застосування господарськими судами статті 104 Цивільного кодексу України, статей 119 і 121 Статуту залізниць України, пунктів 8, 9, 10 і 12 Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25 лютого 1999 року № 113 (далі - Правила), статей 1, 12, 15, 33, 43 Господарського процесуального кодексу України та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" проти доводів касаційної скарги заперечує і в її задоволенні просить відмовити.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Господарськими судами встановлено, що 28 листопада 2013 року сторони уклали договір № ПР/М-13-2/11-131387НЮдч про експлуатацію залізничної під'їзної колії публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій "Кривий Ріг" Придніпровської залізниці.

Умовами договору сторони погодили, що згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під'їзна колія, яка належить публічному акціонерному товариству "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", що примикає до станції "Кривий Ріг" Придніпровської залізниці спареною стрілкою № 2/4 в парній горловині станції; під'їзна колія обслуговується власним локомотивом, межею під'їзної колії є знак "Межа під'їзної колії", який встановлено біля вхідного сигналу Ч станції "Допоміжна" власника колії на відстані 4 779 метрів від стрілки примикання; повідомлення про подачу вагонів на під'їзну колію передаються старшим прийомоздавальником станції "Кривий Ріг" по телефону оператору диспетчера зовнішнього транспорту УЗТ не пізніше, ніж за 2-і години до фактичного подавання вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2; про готовність вагонів до забирання диспетчер цеху зовнішнього транспорту УЗТ по прямому телефонному зв'язку повідомляє старшого прийомоздавальника або маневрового диспетчера станції Кривий Ріг, повідомлення передається не пізніше, ніж за 2-і години до фактичної здачі вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2; час перебування вагонів на під'їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці; власник колії сплачує залізниці: за подачу, забирання вагонів згідно з табл. 1, табл. 2 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ним послуги (Тарифного керівництва №1); за користування вагонами згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України; - за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів (пункти 1, 5, 8, 11, 15 договору).

Позивач згідно накладних № 47772033, № 45178050 та № 451780438 прийняв до перевезення у власних вагонах вантаж на адресу одержувача - публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" та своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони, про що зроблено відповідні записи у книгах повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2 № 35-37.

У зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником через скупчення на станції "Кривий Ріг" Придніпровської залізниці і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, згідно наказу від 4 липня 2015 року № 304 вагони були затримані з 16 год. 20 хв. на станції "Кривий Ріг - Головний". Відповідно до цього наказу позивачем затримані вагони: №№ голова 57611451 хвіст 56023823 у кількості 55 вагонів, індекс поїзда 4578-44-4672 з вантажем, що перевозились у поїзді № 3519.

За наказом № 325 від 16 липня 2015 року, у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником через скупчення на станції "Кривий Ріг" Придніпровської залізниці і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, вагони №№ голова 65507584 хвіст 61666566 у кількості 55 вагонів, індекс поїзда 4579-12-4678 з вантажем, що перевозились у поїзді №3524 були затримані на станції "Новоблочна" о 23 год. 10 хв.

За фактом затримки вагонів та через несвоєчасне вивільнення колій від вантажу станціями затримки "Новоблочна" та "Кривий Ріг - Головний" складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а від 4 липня 2015 року № 9, від 16 липня 2015 року № 75, а також акти загальної форми ГУ-23 від 4 липня 2015 року № 3103 та від 16 липня 2015 року № 75.

Повідомлення про затримку вагонів, що перевозяться в поїзді № 3519 (акт форми ГУ-23а від 4 липня 2015 року № 9) отримано відповідачем 4 липня 2015 року о 17 год. 40 хв., а повідомлення про затримку вагонів, що перевозяться в поїзді № 3524 (акт форми ГУ-23а від 16 липня 2015 року № 75) отримано відповідачем 22 липня 2015 о 22 год. 50 хв.

Затримані вагони, які прибули 4 липня 2015 року о 10 год. 40 хв. поїздом № 3519 були відправлені 6 липня 2015 року о 21 год.10 хв. поїздом № 3519, а затримані вагони, які прибули 16 липня 2015 року о 14 год. 10 хв. поїздом № 3524 були відправлені 17 липня 2015 року о 16 год. 15 хв. поїздом № 3507.

За час затримки вагонів позивачем нарахована плата за їхнє користування в сумі 17 772 грн 96 коп., яку відповідач не сплатив, що й спричинило спір.

Статтею 307 Господарського кодексу України та статтею 908 Цивільного кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. За змістом статті 46 Статуту залізниць України одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами перевезення вантажів. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Статтею 42 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня. Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції. Одержувач може визначити спосіб повідомлення. Якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами (контейнерами) і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення. Відповідно до статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) встановлений Правилами користування вагонами і контейнерами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства.

Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у пункті 17 розділу 1 Тарифного керівництва № 1. Порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус вантажу, який залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній.

Збір за зберігання вантажів у вагонах розраховується згідно пункту 8 Правил зберігання вантажів: у разі затримки з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання, збір сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення, на підходах до неї тощо) та пункту 2 Тарифного керівництва № 1, зокрема, згідно підпункту 2.1 нараховується збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці). У всіх випадках неповна доба округляється до повної.

Згідно з приписами статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Факт затримки вагонів на станції призначення в очікувані подавання під вантажні операції з причин, які залежали від публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", підтверджується актами.

Несвоєчасне забирання публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог пункту 33 Правил видачі вантажів та статей 46 і 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

Пунктом 16 Правил користування вагонами і контейнерами встановлені випадки, за яких вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами. Господарськими судами встановлено, що зазначені відповідачем у відомостях плати за користування вагонами заперечення не звільняють від плати за користування вагонами.

За змістом статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачем не надано доказів відсутності вини в затримці вагонів на станціях підходу.

Твердження відповідача про відсутність підстав для розгляду позовних вимог публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" внаслідок відсутності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомостей щодо припинення державного підприємства "Придніпровська залізниця" апеляційним господарським судом правомірно визнані безпідставними.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2015 року № 200 державне підприємство "Придніпровська залізниця" реорганізоване шляхом злиття з публічним акціонерним товариством "Українська залізниця". При цьому згідно з пунктом 2 Статуту публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 735 та пункту 6 статті 2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці/ Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту. Отже публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" є правонаступником усіх прав та обов'язків державного підприємства "Придніпровська залізниця".

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені господарськими судами на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2016 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 2 червня 2016 року у справі № 904/11181/15 залишити без змін, а касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" без задоволення.

Головуючий, суддя І. М. Васищак
Суддя Г. К. Прокопанич
Суддя В. І. Студенець