ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.07.16р. Справа № 904/4721/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДМАКС-КОМПАНІ", м. Дніпропетровськ

до Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про стягнення 1 345 211,35 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник (дов. № б/н від 31.03.2016)

від відповідача: ОСОБА_2 - представник (дов. № 268 від 01.06.2016)

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДМАКС-КОМПАНІ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради про стягнення 1 345 211,35 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором підряду від 02.03.2015 № 215/3/1 в частині повного та своєчасного розрахунку за виконані роботи.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2016 порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 22.06.2016.

22.06.16 представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні подав відзив на позовну заяву, яким просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач посилався на те, що після виконання робіт, відповідачем для належного обслуговування житлового фонду було укладено низку договорів з іншими підрядними організаціями, за якими контрагенти вимагали своєчасної оплати виконаних робіт, тому відповідач здійснював оплату саме за вказаними договорами, а оплата за договором підряду №2015/3/1 була здійснена несвоєчасно. Також, відповідач звернув увагу суду, що позивач помилково вказав у позовній заяві 29.05.2015, як дату складання акту здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) № 47 на загальну суму 175 225,40 грн., в той час як даний акт було складено 26.05.2015. Крім того, відповідач зазначив, що позивачем було безпідставно нарахована пеня в останні дні строку її нарахування: - за 17.10.2015 (субота) по актам здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) №8, №9 від 31.03.2015; - за 16.01.2016 (субота) по актам здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) №78, №79 від 30.06.2015; - за 17.04.2016 (неділя) по акту здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) №201 від 30.09.2015 (а.с.67-69).

В межах строків встановлених ст. 69 ГПК України, в судовому засіданні було оголошено перерву до 26.07.2016.

26.07.2016 представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, з підстав викладених у відзиві на позов.

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 26.07.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДМАКС-КОМПАНІ" (позивач - виконавець) та Комунальним підприємством "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради (відповідач - замовник) було укладено договір підряду № 2015/3/1, відповідно до умов якого замовник доручає та зобовязується оплатити виконавцю, а виконавець приймає на себе зобовязання безпосередньо або шляхом залучення на договірних засадах фізичних та юридичних осіб організувати і виконувати роботи з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем електро-тепло-, водопостачання, водовідведення і зливної каналізації в будинках житлового фонду згідно переліку робіт/послуг (додаток №1) та згідно дислокації обслуговуючих будинків у відповідності до Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 №76 та Примірного перелік послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу від 10.08.2004 №150.

Договір складено у двох примірниках по одному для кожної зі сторін та діє з 02.03.2015 по 31.12.2019 (п. 6.1. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору, вартість робіт за цим договором визначається по статтях витрат на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем електро-, теплопостачання, холодного та гарячого водопостачання та водовідведення, згідно переліку робіт/послуг та їх вартості в межах діючого тарифу.

Пунктом 2.2. договору сторони погодили, що оплата проводиться шляхом перерахування грошових коштів кожного банківського дня, починаючи з 1 числа місяця, наступного за звітним, від фактично отриманих замовником на свій поточний рахунок платежів за утримання будинків, споруд та при будинкових територій. До 05-го числа місяця, наступного за звітним виконавець дає замовнику акти виконаних робіт і рахунок на оплату. Замовник підписує акти, засвідчує підпис печаткою і у 3-денний термін повертає один примірник актів виконавцю. На підставі підписаних актів та рахунку виконавця, замовник здійснює остаточний розрахунок за виконані роботи протягом двадцяти днів з дати підписання.

На виконання умов укладеного договору, позивачем в період з березня по грудень 2015 було виконано, а відповідачем прийнято без заперечень роботи загальною вартістю 1 033 424,41 грн., про що між сторонами було укладено акти здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг), а саме:

- акт здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) №8 від 31.03.2015 на суму 175 225,40 грн.(а.с.20);

- акт здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) №9 від 31.03.2015 на суму 22 512,66 грн.(а.с.21);

- акт здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) №25 від 30.04.2015 на суму 175 225,40 грн.(а.с.22);

- акт здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) №26 від 31.04.2015 на суму 22 512,66 грн.(а.с.23);

- акт здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) №47 від 26.05.2015 на суму 175 225,40 грн.(а.с.24);

- акт здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) №48 від 26.05.2015 на суму 22 512,66 грн.(а.с.25);

- акт здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) №79 від 30.06.2015 на суму 175 225,40 грн.(а.с.26);

- акт здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) №78 від 30.06.2015 на суму 22 512,66 грн.(а.с.27);

- акт здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) №116 від 31.07.2015 на суму 22 512,66 грн.(а.с.28);

- акт здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) №114 від 31.07.2015 на суму 107 396,21 грн.(а.с.29);

- акт здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) №166 від 31.08.2015 на суму 22 512,66 грн.(а.с.30);

- акт здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) №201 від 30.09.2015 на суму 22 512,66 грн.(а.с.31);

- акт здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) №249 від 30.10.2015 на суму 22 512,66 грн.(а.с.32);

- акт здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) №277 від 30.11.2015 на суму 22 512,66 грн.(а.с.33);

- акт здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) №351 від 31.12.2015 на суму 22 512,66 грн.(а.с.34).

Так, вказані акти підписані позивачем та відповідачем та скріплені їх печатками. В актах також зазначено, що замовник претензій по об'єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

Заперечення відповідача щодо якості та обсягів наданих послуг в матеріалах справи також відсутні.

В порушення своїх зобовязань за договором, відповідач за виконані позивачем роботи розрахувався частково на суму 29 119 грн. 26 коп., що підтверджується наявною в матеріалах справи карткою по рахунку 361 за січень 2015 березень 2016 (а.с.36-37), в звязку з чим заборгованість відповідача перед позивачем складає 1 004 305 грн. 15 коп., що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з наступного:

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 2.2. договору, строк оплати виконаних робіт є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 1 004 305,15 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

З приводу викладених у відзиві на позов заперечень щодо негативного впливу стягнення заборгованості у даній справі на платоспроможність відповідача щодо інших його контрагентів, суд зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у даному випадку порушення грошового зобов'язання, суд не приймає доводи відповідача щодо неможливості виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).(п.1.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України " Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013р.).

Таким чином, наявність фінансових зобов'язань відповідача перед третіми особами, а також негативний вплив примусового стягнення заборгованості у даній справи на своєчасність розрахунків з іншими контрагентами відповідача не може бути підставою для невиконання зобов'язань перед позивачем щодо оплати наданих ним у спірний період послуг.

Також, позивачем нараховано 3% річних за загальний період з 21.04.2015 по 31.05.2016 у сумі 27 355,78 грн. та інфляційні втрати в розмірі 79 255,02 грн. за загальний період з травня 2015 по квітень 2016 включно.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Виходячи з того, що факт виконання позивачем робіт та їх прийняття відповідачем є доведеним матеріалами справи, а оплата вказаних робіт відповідачем у повному обсязі та в установлений строк проведена не була, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань, вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 3% річних у розмірі 27 355,78 грн. та інфляційних втрат у розмірі 79 255,02 грн. - підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник має передати кредиторові у випадку порушення боржником зобов'язання.

Також, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 234 305,40 грн. за загальний період з 03.06.2015 по 31.05.2016.

У відповідності до 4.2. договору, у разі несвоєчасної оплати замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день затримки та відшкодовує заподіяні збитки.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені, зробленого позивачем, та встановлено, що періоди прострочення та розмір заборгованості в них визначені позивачем вірно, проте позивачем не було враховано, що 2016 рік має 366 днів, в звязку з чим позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 234 305,40 грн. підлягають частковому задоволенню у розмірі 234 274 грн. 71 коп.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при частковому задоволенні позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82 85, 115 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради (49127, м. Дніпропетровськ, вулиця Агнії Барто, будинок 19; ідентифікаційний код 05451368) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДМАКС-КОМПАНІ" (49087, м. Дніпропетровськ, вулиця Калинова, будинок 87 Ж; ідентифікаційний код 39091713) 1 004 305 грн. 15 коп. основного боргу, 234 274 грн. 71 коп. - пені, 79 255 грн. 02 коп. - інфляційних втрат, 27 355 грн. 78 коп. - 3% річних, 20 177 грн. 86 коп. витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 01.08.2016

Суддя ОСОБА_3