Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

22 липня 2016р. справа №927/643/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут»,

юридична адреса: вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021,

адреса для листування: проспект Миру, 53, м. Чернігів, 14000

До відповідача: Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру

МВС України,

вул. С.Разіна, 19, м. Чернігів, 14037

про стягнення 87833грн.38коп.

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №1/253 від 29.01.2016

Від відповідача: ОСОБА_2 головний бухгалтер, довіреність від 22.07.2016

Рішення приймається після оголошеної у судовому засіданні з 21.07.2016 по 22.07.2016 перерви на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позовом про стягнення з відповідача 87833,38 грн. боргу за поставлений природний газ згідно договору №11410PFZ26AB016 від 16.03.2016 року за період січень-квітень 2016 року.

Представники позивача та відповідача в судовому засіданні 21.07.2016 надали клопотання про нездійснення технічної фіксації судового процесу, які залучені до матеріалів справи. Суд задовольнив клопотання позивача про нездійснення технічної фіксації судового процесу.

У судове засідання 21.07.2016 зявилась представник відповідача ОСОБА_2, яка на підтвердження своїх представницьких повноважень надала суду оригінал довіреності від 21.07.2016 за підписом заступника директора відповідача.

Відповідно до Положення про Чернігівський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1359 від 05.11.2015, накази та доручення підписує директор НДЕКЦ, або особа, що виконує його обовязки. У разі відсутності директора НДЕКЦ його обовязки виконує визначений ним заступник директора НДЕКЦ (п. 10, п.13 Положення).

Представник відповідача в усних поясненнях повідомила, що 21.07.2016 директор відповідача знаходиться у відрядженні і тому дану довіреність підписано його заступником. Будь-яких документів на підтвердження того, що директор знаходиться у відрядженні, а його обовязки виконує визначений директором заступник, представник відповідача суду не надала.

Повноваження представників сторін мають бути підтверджені довіреністю, оформленою в установленому порядку (засвідченою нотаріально або, якщо довіреність видає юридична особа - підписом її керівника та завірена печаткою цієї організації, з наданням документів, що підтверджують повноваження особи, яка підписала довіреність); у разі представництва інтересів сторони безпосередньо її керівництвом - відповідним документом, що підтверджує його призначення або обрання (або засвідчені належним чином витяги з них).

Оскільки, гр. ОСОБА_2 не подано документів, які підтверджують її повноваження як представника відповідача у відповідності до приписів ст.28 Господарського процесуального кодексу України, вона не допускається судом до участі у розгляді справи.

Подане представником позивача письмове клопотання про відмову від фіксації судового засідання технічними засобами суд залишив без розгляду, у звязку з відсутністю належним чином оформлених повноважень на представництво інтересів відповідача у суді у особи, яка подала це клопотання.

До початку судового засідання від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №19/125/8988 від 19.07.2016, в якому відповідач вимоги позивача визнає в повному обсязі. В поданому відзиві відповідач зазначає, що заборгованість за поставлений природний газ виникла на підставі договору на постачання природного газу №11410PFZ26AB016 від 16.03.2016. Пунктом 4.2.1. вказаного договору передбачено, що 100% місячної вартості запланованого обсягу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Умова стовідсоткової попередньої оплати була включена в договір на підставі Постанови НКРЕКП від 30.09.2013 №2497 «Про затвердження Типового договору транспортування природного газу». Відповідач вказує, що договір на постачання природного газу №11410PFZ26AB016 від 16.03.2016 не прийнятий до реєстрації Головним управлінням державного казначейства України в Чернігівській області, оскільки підпунктом 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 №117 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» визначено, що розпорядники та одержувачі бюджетних коштів у договорах про закупівлю товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти можуть передбачати відповідно до належним чином оформленого рішення головного розпорядника бюджетних коштів попередню оплату лише у разі закупівлі на строк не більше одного місяця інших робіт і послуг, якщо розмір такої оплати не перевищує 30 відсотків їх вартості. 11.07.2016 року між ТОВ «Чернігівгаз збут» та Чернігівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України укладено договір №11410PFZ26AB026 про постачання природного газу на суму заборгованості, зазначеної в позовній заяві. Після цього відповідач перерахував позивачу грошові кошти 19.11.2016 в сумі 64000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за поставлений природний газ. Кошти для погашення решти заборгованості на даний час у відповідача відсутні.

В судовому засіданні представник позивача 21.07.2016 подала клопотання про залучення до матеріалів справи документів від 21.07.2016, яке судом задоволено, документи долучені до матеріалів справи. Одночасно представник позивача заявила усне клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні для надання додаткових документів по справі.

Суд задовольнив усне клопотання представника позивача про оголошення перерви у судовому засіданні для надання додаткових документів по справі.

21.07.2016 суд оголосив перерву у судовому засіданні до 22.07.2016 до 11год. 00хв.

Після оголошеної перерви у судове засідання 22.07.2016 зявились уповноважені представники позивача та відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні надала клопотання про нездійснення технічної фіксації судового процесу, яке задоволені судом та залучено до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні надала клопотання №ю-986 від 22.07.2016 про зменшення позовних вимог, в якому, у звязку з частковою оплатою відповідачем боргу в розмірі 64000,00грн., просить стягнути з відповідача 23833,38грн. боргу.

Представник відповідача не заперечувала проти клопотання представника позивача про зменшення розміру позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття судом рішення по справі збільшити, зменшити розмір позовних вимог, а подане позивачем клопотання №ю-986 від 22.07.2016 про зменшення позовних вимог не суперечить діючому законодавству та не порушує нічиї права та охоронювані законом інтереси, а тому суд приймає клопотання №ю-986 від 22.07.2016 до розгляду, відповідно до якого позивачем зменшено розмір позовних вимог в частині стягнення з відповідача боргу на суму 64000,00грн.

Представник відповідача в судовому засіданні надала клопотання про залучення до матеріалів справи копій актів приймання-передачі природного газу, яке задоволено судом, документи долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані матеріали, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Оскільки, позивач зменшив свої позовні вимоги на суму 64000,00грн. і клопотання позивача від 22.07.2016 №ю-986 про зменшення прийняте судом, а тому суд розглядає позовні вимоги позивача з урахуванням його клопотання про зменшення розміру позовних вимог.

Стаття 627 Цивільного кодексу України встановлює, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як свідчать матеріали справи та стверджують сторони, 16.03.2016 року між позивачем (як постачальником) та відповідачем (як споживачем) було укладено договір №11410PFZ26AB016 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів.

У преамбулі вказаного договору сторони зазначили: публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз», далі оператор ГРМ, з яким споживач уклав договір розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між споживачем та оператором ГРМ укладено на підставі заяви приєднання №09420PFZ26AB016 від 01.01.2016.

Відповідно до пункту 1.1. договору постачальник зобовязується передати у власність споживачу у 2016 році природний газ, а споживач зобовязується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Згідно з умовами договору він набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01.01.2016 до 31.12.2016, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (розділ XI договору).

Відповідно до п.1.3 договору плановий річний обсяг газу - до 15,684 тис. куб. м: у січні 3,960 тис.куб.м, у лютому 3,735 тис.куб.м, у березні 2,000 тис.куб.м, у квітні 1,189 тис.куб.м, у жовтні 1,400 тис.куб.м, у листопаді 1,400 тис.куб.м, у грудні 2,000 тис.куб.м.

Згідно з п.2.3 договору обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (п.4.1 договору), що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених у заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між оператором ГРМ та споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених кодексом ГРМ.

За умовами п.2.9 договору визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку:

п.2.9.1 за підсумками розрахункового періоду споживач до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобовязаний надати постачальнику копію відповідного акту про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

п.2.9.2 на підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірника акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника.

п.2.9.3 споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобовязується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

У п.3.2 договору сторони встановили, що ціна за 1000куб.м природного газу з урахуванням тарифів на транспортування магістральними мережами, податку на додану вартість становить 7698,2400 грн. за 1000куб.м., в т.ч. ПДВ 1283,0400грн. Загальна сума договору складає 25400,00грн., в т.ч. ПДВ.

Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2. та 3.3. цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором (п.3.4 договору).

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв природний газ у січні-квітні 2016 в обсязі 11,457 тис.куб.м на загальну суму 88198,73грн.: в січні 2016 в обсязі 3,960тис.куб.м. на суму 30485,03грн., в лютому в обсязі 3,735тис.куб.м. на суму 28752,92 грн., в березні в обсязі 2,424тис.куб.м. на суму 18660,53 грн., в квітні в обсязі 1,338 тис.куб.м на суму 10300,25 грн., згідно з актами приймання-передачі протранспортованого природного газу за січень-квітень 2016 року, які підписані сторонами та скріплені їх печатками, та поданим позивачем розрахунком заборгованості відповідача.

Від відповідача не надходило заперечень щодо обсягу та вартості отриманого природного газу у січні-квітні 2016 року.

Згідно п.4.1 договору розрахунковий період за договором становить один календарний місяць з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.

У п.4.2 договору сторони зазначили, що оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку:

п..4.2.1 договору 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

п.4.2.2 у разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в пятиденний строк після збільшення цього обсягу.

п.4.2.3 остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Таким чином, відповідач мав розрахуватись за поставлений позивачем у січні 2016 природний газ до 10.02.2016, у лютому - до 10.03.2016, у березні - до 10.04.2016, у квітні - до 10.05.2016.

Крім того, як свідчать матеріали справи та підтверджують сторони, 11.07.2016 між позивачем та відповідачем був укладений договір №11410PFZ26AB026 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів, які містить ті ж умови, що і договір №11410PFZ26AB016 від 16.03.2016, за винятком планового обсягу постачання газу та загальної суми договору.

Так, відповідно до п.1.3 договору від 11.07.2016 плановий обсяг газу становить до 11,457 тис. куб. м: у січні 3,960 тис.куб.м, у лютому 3,735 тис.куб.м, у березні 2,424 тис.куб.м, у квітні 1,338 тис.куб.м., тобто сторонами в договорі зазначено фактичну помісячну кількість спожитого відповідачем природного газу у 2016 році.

Згідно з пунктом 3.2 договору від 11.07.2016 загальна сума договору складає 88198,73грн., в т.ч. ПДВ.

Вказаний договір від 11.07.2016 зареєстрований Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернігівській області 15.07.2016 за №2274.

Факт отримання відповідачем природного газу у січні-квітні 2016 обємом 11,457 тис. куб. на загальну суму 88198,73грн. підтверджується актами приймання-передачі природного газу: №ЧР300000165 від 11.07.2016 на суму 30485,03грн. (поставка у січні 2016), №ЧР300005577 від 11.07.2016 на суму 18660,53грн. (поставка у березні 2016), №ЧР300002438 від 11.07.2016 на суму 28752,92 грн. (поставка у лютому 2016), №ЧР300006222 від 11.07.2016 на суму 10300,25 грн. (поставка у квітні 2016), які підписані сторонами та скріплені їх печатками, а також зареєстровані Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернігівській області 15.07.2016.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У п.2.51 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що частиною першою статті 35 ГПК передбачено можливість звільнення від доказування перед судом обставин, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Визнання обставин може здійснюватися учасниками судового процесу: - в письмовій формі шляхом зазначення про таке визнання у позовній заяві, відзиві на позовну заяву, поданих суду заяві, клопотанні, листі тощо; - в усній формі під час надання суду усних заяв, клопотань і пояснень; у такому разі про визнання обставин зазначається у протоколі судового засідання. Про визнання обставин може свідчити й зміст поданих суду письмових документів: претензій та відповідей на них, листів та інших письмових звернень учасників судового процесу один до одного (наприклад, лист, надісланий у відповідь на претензію, в якому зазначається про повне або часткове визнання заявленої до стягнення заборгованості).

Відповідно до ст. 22 ч. 5 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково. Згідно з ст. 78 ч. 5 цього Кодексу у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Відповідач у відзиві проти позову не заперечив та визнав заявлені вимоги в повному обсязі. Кошти на оплату відповідачем природного газу передбачені кошторисом на 2016, затвердженим 25.02.2016, в розмірі 121000,00 грн.

Як свідчать матеріали справи та визнає відповідач, останній за отриманий у січні-квітні 2016 природний газ в обсязі 11,457тис.куб.м. своєчасно не розрахувався. Природний газ поставлений відповідачу на загальну суму 88198,73 грн. Оскільки за відповідачем рахувалась переплата в розмірі 365,35 грн. за договором 2015, тому ці кошти були зараховані позивачем в рахунок погашення боргу, а саме за спожитий у березні 2016 року природний газ, про що свідчить наданий позивачем розрахунок боргу та заява про зменшення розміру позовних вимог. Заборгованість відповідача на день подання позову становить 87833,38грн.

До відзиву на позов відповідачем додані платіжні доручення: №416 від 15.07.2016 на суму 30485,03 грн. про оплату природного газу за січень 2016 за договором від 11.07.2016, №418 від 15.07.2016 на суму 13214,72 грн. про оплату природного газу за лютий 2016 за договором від 11.07.2016, №428 від 18.07.2016 на суму 10000,00 грн. про оплату природного газу за лютий 2016 за договором від 11.07.2016, №417 від 15.07.2016 на суму 10300,25 грн. про оплату природного газу за квітень 2016 за договором від 11.07.2016. Всього відповідачем перераховано позивачу коштів за поставлений природний газ в розмірі 64000,00 грн.

Враховуючи часткову оплату за поставлений природний газ та клопотання позивача про зменшення позовних вимог, заборгованість відповідача перед позивачем становить 23833,38 грн.

У відповідності зі ст.193 Господарського кодексу України та ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За таких обставин, борг в сумі 23833,38грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов'язання не виконав, за поставлений природний газ в повній сумі не розрахувався, а вимоги позивача визнав, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1378,00грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 627, 629, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 33, 34, 49, 77, ч.5 ст.78, ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (вул. С. Разіна, 19, м. Чернігів, ідентифікаційний код 25575078) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут» (вул.Любецька,68, м. Чернігів, р/р 0 в АБ «Кліринговий дім» м. Київ, МФО 300647, ідентифікаційний код 39576385) 23833грн.38коп. боргу.

3. Стягнути з Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (вул. С. Разіна, 19, м. Чернігів, ідентифікаційний код 25575078) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут» (вул.Любецька,68, м. Чернігів, р/р 0 в АБ «Кліринговий дім» м. Київ, МФО 300647, ідентифікаційний код 39576385) 1378грн.00коп. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 26.07.2016 року.

Суддя Н.Ю.Книш