ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2016 р.Справа № 915/302/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: С.В. Таран,

Суддів: Л.О. Будішевської, М.А. Мишкіної,

при секретарі судового засідання Г.Є. Бєлянкіній,

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1, довіреність б/н від 13.04.2016;

від відповідача ОСОБА_2, довіреність №2452 від 28.04.2016; ОСОБА_3, довіреність №2449 від 28.04.2016;

від третьої особи ОСОБА_4, довіреність №583 від 30.12.2015;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Нікмарін Лоджистік

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.06.2016

у справі №915/302/16

за позовом: товариства з обмеженою відповідальність Нікмарін Лоджистік

до відповідача: Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство Нібулон

про стягнення 19496,75 доларів США

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016р. товариство з обмеженою відповідальність Нікмарін Лоджистік (далі- ТОВ Нікмарін Лоджистік) звернулось з позовом до Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (далі- ДП Адміністрація морських портів України), в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача збитки в розмірі 19496,75 доларів США.

За вказаною позовною заявою порушено провадження у справі №915/302/16.

В подальшому позивачем було подано заяву від 08.04.2016 про уточнення позовних вимог, в якій останній відокремив розмір збитків від недотримання відповідачем порядку справляння портових зборів щодо кожного судна окремо та визначив їх у національній валюті України, а тому просив стягнути з Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України на його користь збитки в розмірі 308091,80 грн та збитки в розмірі 210535,12 грн, що разом в еквіваленті становить суму первісно заявлених позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.04.2016 залучено до участі у справі №915/302/16 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство Нібулон.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 01.06.2016 у справі №915/302/16 (суддя В.Д. Фролов) в позові відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю Нікмарін Лоджистік звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.06.2016 у справі №915/302/16 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу висловив заперечення щодо її задоволення.

Третя особа також надала відзив, в якому просила апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

16.04.2014 між Державним підприємством Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України («адміністрація») та товариством з обмеженою відповідальність Нікмарін Лоджистік («агент») укладено договір №32-П-МИФ-14 (далі договір №32-П-МИФ-14 від 16.04.2014), за умовами якого адміністрація надає послуги згідно письмових заявок агента щодо обслуговування суден, а агент приймає ці послуги та оплачує їх вартість згідно доручень від імені та за рахунок судновласника, на умовах цього договору.

Порядок здачі-приймання послуг врегульований розділом 4 вказаного договору, відповідно до якого після надання послуг адміністрація повинна надати агенту на підписання приймально-здавальний акт в двох примірниках, по одному для кожної сторони; агент протягом доби з дня одержання приймально-здавального акту зобов'язаний підписати і повернути його адміністрації.

Відповідно до пункту 2.1.1 договору №32-П-МИФ-14 від 16.04.2014 адміністрація зобов'язана надавати агенту рахунки для сплати зборів і платежів за користування наданими послугами, які розраховані на підставі встановлених цін і державних тарифів та вимог цього договору.

У пункті 2.2.3 договору №32-П-МИФ-14 від 16.04.2014 агент зобовязався отримувати від адміністрації рахунки на портові збори і сплачувати їх до відходу судна з порту.

В силу пункту 8.1 договору №32-П-МИФ-14 від 16.04.2014 договір набирає чинності з дати його підписання і діє по 31.12.2014 включно і вважається пролонгованим на кожний наступний рік на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не заявить письмово про розірвання протягом одного місяця до закінчення терміну дії цього договору.

Враховуючи відсутність письмових заперечень жодної із сторін щодо пролонгації договору №32-П-МИФ-14 від 16.04.2014, його дію було продовжено на 2015 рік, що не заперечується ні позивачем, ні відповідачем.

04.08.2015 судно Trustworthy та 16.10.2015 судно Omar B, агентське обслуговування яких здійснює позивач, війшли в акваторію морського порту Миколаїв. Після навантаження біля причалу перенавантажувального терміналу товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" вантажу 08.08.2015 судно Trustworthy та 18.10.2015 судно Omar B вийшли з акваторії морського порту Миколаїв у вантажному стані (тобто з вантажем на борту), що підтверджується відповідними вантажними маніфестами, загальними деклараціями з помітками "прихід" від 04.08.2015 та "вихід" від 08.08.2015 по судну Trustworthy та з помітками "прихід" від 16.10.2015 та "вихід" від 18.10.2015 по судну Omar B, листами позивача про прихід суден від 04.08.2015 №15/08/11 та від 16.10.2015 №15/10/135, письмовими інформаціями ТОВ Нікмарін Лоджистік для виставлення фінанальних рахунків від 08.08.2015 №А/15-08/39, від 20.10.2015 №А/15-10/83 про прихід суден в баласті та навантаження на судно Trustworthy 16499,775 тонн кукурудзи та на судно Omar B 9998,920 тонн кукурудзи тощо.

На виконання умов договору №32-П-МИФ-14 від 16.04.2014 ТОВ Нікмарін Лоджистік прийняті, а ДП Адміністрація морських портів України надані портові послуги, до складу яких включено корабельний та адміністративний збори, що підтверджується актами наданих послуг (виконаних робіт) №11172717 від 08.08.2015 на суму 16291,60 доларів США та №14352717 від 19.10.2015 на суму 11361,34 доларів США, підписаними директором товариства позивача без зауважень та скріпленими печаткою ТОВ Нікмарін Лоджистік.

Для оплати за надані послуги позивачеві були виставлені відповідні рахунки, які останнім були оплачені в повному обсязі, про що свідчать платіжні доручення №227 від 30.07.2015, №237 від 13.08.2015, №229 від 15.01.2015, №313 від 02.11.2015.

Не погоджуючись з нарахованими портовими зборами, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення заподіяних йому відповідачем збитків, посилаючись на те, що судна Trustworthy та Omar B мали б бути звільнені від сплати корабельного та адміністративного зборів.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд послався на правомірне визначення відповідачем розміру корабельного та адміністративного зборів, а також відсутність в матеріалах справи доказів заподіяння відповідачем позивачеві збитків.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Приписами статті 85 Кодексу торговельного мореплавства України встановлено, що під час перебування в морському порту будь-яке судно зобов'язане дотримуватись чинних законів і правил України, у тому числі тих, що стосуються безпеки порту і судноплавства в порту, митного, прикордонного, санітарного (фітосанітарного) режимів, лоцманського проведення, буксирування, рятувальних і суднопіднімальних робіт, якірної стоянки і надання місць біля причалів, навантаження і вивантаження вантажів, посадки і висадки людей, послуг, пов'язаних з навантажувально-розвантажувальними роботами, і будь-яких інших портових послуг, портових зборів, запобігання забрудненню навколишнього природного середовища.

Згідно з положеннями статті 132 Кодексу торговельного мореплавства України перевезення між портами України та іноземними портами можуть здійснюватися як суднами, що плавають під Державним прапором України, так і за умови взаємності суднами, що плавають під іноземним прапором.

В силу пункту 6 частини першої статті 1 Закону України "Про морські порти України" морський порт - визначені межами територія та акваторія, обладнані для обслуговування суден і пасажирів, проведення вантажних, транспортних та експедиційних робіт, а також інших повязаних з цим видів господарської діяльності.

Відповідно до частини третьої Прикінцевих положень Закону України "Про морські порти України" підприємства морського транспорту, на які на день набрання чинності цим Законом поширюється визначення терміну "морський термінал", незалежно від їх місця знаходження в межах або за межами існуючих державних підприємств - морських портів, підлягають включенню до меж морського порту, акваторією якого вони користуються, або до меж найближчого морського порту. Територія таких морських терміналів, у тому числі територіально відокремлена від основної території морського порту, включається в межі відповідного морського порту.

Миколаївський морський порт включений до Реєстру морських портів України, який ведеться відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №496. Вказаний Реєстр розміщений на офіційному сайті державного підприємства Адміністрація морських портів України; відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про морські порти України" доступ до відомостей Реєстру є відкритим та безоплатним.

Реєстр морських портів України - електронна база даних з обліку морських портів, метою якої є забезпечення даними, необхідними для виконання завдань у сфері безпеки мореплавства, охорони навколишнього природного середовища, а також для здійснення державного нагляду (контролю). До Реєстру морських портів України вносяться, зокрема, такі відомості як перелік причалів та морських терміналів у межах морського порту (частини перша, друга статті 6 Закону України "Про морські порти України").

Згідно з даними Реєстру морських портів України термінал товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" включений до переліку терміналів у межах Миколаївського морського порту.

Враховуючи викладене, необгрунтованими є доводи скаржника про те, що термінал третьої особи розташований поза межами Миколаївського морського порту.

Статтею 22 Закону України „Про морські порти України передбачено, що у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики. Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту.

Процедура справляння портових зборів та розміри ставок портових зборів в України встановлені Порядком справляння та розміри ставок портових зборів, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 №316 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.06.2013 за №930/23462.

Відповідачем нарахування адміністративного та корабельного зборів здійснено відповідно до затверджених ставок.

Посилання апелянта на пункти 2.2, 7.2 вказаного Порядку, як на підставу звільнення від сплати адміністративного та корабельного зборів, до уваги колегією суддів не приймаються, оскільки положення зазначених пунктів регламентують таке звільнення у випадку здійснення процедур, повязаних з пропуском через державний кордон України, без виконання вантажних операцій, в той час як матеріалами справи підтверджується навантаження суден Trustworthy та Omar B на терміналі третьої особи, що включений до переліку терміналів, розташованих у межах Миколаївського морського порту.

Відповідно до частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками визнаються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, необхідна наявність повного складу правопорушення: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки - шкоди (збитків); причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності, хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Вимогами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторони повинні доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами.

З огляду на викладені вище обставини та норми права, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача заявленої до стягнення суми збитків у зв'язку з недоведеністю позивачем як факту заподіяння йому збитків (їх наявності), так і наявності в діях Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі його Миколаївської філії протиправної поведінки.

За таких обставин та враховуючи те, що доводи апелянта стосовно порушення Господарським судом Миколаївської області норм права при прийнятті рішення від 01.06.2016 у справі №915/302/16 не знайшли свого підтвердження, підстав для зміни чи скасування оспореного судового акта колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду не вбачає.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодекс України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Нікмарін Лоджистік залишити без задоволення, рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.06.2016 у справі №915/302/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 25.07.2016.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя М.А. Мишкіна