ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.07.16р. Справа № 904/5023/16
За позовом Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім страхування", м. Дніпро

про стягнення страхового відшкодування у розмірі 27 481,47 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - не зявився;

від відповідача - не зявився.

Суть спору:

Приватне акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовом, у якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім страхування" (далі відповідач) страхове відшкодування у розмірі 27 481, 47 грн.

Клопотанням від 26.07.2016 року позивач просить суд розглянути справу за відсутністю представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує, у відзиві вказує, що позивачем здійснено розрахунок позовних вимог без врахування коефіцієнту фізичного зносу та розміру франшизи.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 ГПК України в судовому засіданні прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

22.03.2013 року між позивачем (страховиком) та громадянином ОСОБА_1 (страхувальником) укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №АЗ-047/000/13 0001756 (далі - Договір), за умовами якого позивачем застраховано майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, та які пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки TOYOTA LEXUS LX 470 д.н. НОМЕР_1, який пройшов реєстрацію в ДАЇ або в інших компетентних органах, має індивідуальний (заводський) номер кузова (двигуна, шасі) і належить йому на правах власності, повного господарського відання, оперативного управління або інших законних підставах, а також додатковим обладнанням до нього, згідно з обраною програмою страхування.

10.06.2013 року о 11 год. 15 хв. в с. Петропавлівська - Борщагівка по вул. Валентини Чайки, 2 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки TOYOTA LEXUS LX 470 д.н. АА0014СX під керуванням ОСОБА_1М

Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм автомобіля НОМЕР_2 громадянином ОСОБА_2, приписів п.15.13 Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.06.13р. по справі №369/5573/13-п (а.с.16).

На виконання п.20.2.3 Договору позивачем здійснено виплату страховику страхового відшкодування у розмірі 27 841, 47 грн., що підтверджується платіжним дорученням №58 від 19.07.13р. (а.с.44).

За викладених обставин, позивач, посилаючись на положення ст.ст. 993, 1188, 1191 ЦК України, просить стягнути з відповідача шкоду за завдані збитки в порядку регресу у розмірі 27 481, 47 грн.

Суд дійшов висновку щодо частково задоволення позовних вимог з наступних підстав.

В силу положень п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою.

Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно ст.993 Цивільного Кодексу України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що отримав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно приписів п.27 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Правовою підставою участі відповідача у даних правовідносинах є договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2163586.

Умови даного договору та ліміти відповідальності відповідача за цим договором визначені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відповідач несе відповідальність за дії винної особи виключно на умовах, що визначені вказаним законом.

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 7.38 ОСОБА_1 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003р. за № 1074/8395, значення коефіцієнта фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує:

- 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД;

- 7 років - для інших легкових КТЗ;

- 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД;

- 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів;

- 5 років - для мототехніки.

Як вбачається з матеріалів справи, на замовлення ПрАТ "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" було складено Звіт про незалежну оцінку №2288 від 19.06.2013 року щодо визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу TOYOTA LEXUS LX 470 д.н. АА0014СX

Вищевказаним висновком встановлено, що вартість відновлювального ремонту складає 35 220,92 грн., а коефіцієнт фізичного зносу визначений на рівні 0,48790, який не було застосовано відповідно до умов Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №АЗ-047/000/13 0001756 від 22.03.2013 р.

При формуванні розміру позовних вимог позивачем не враховані вимоги ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме розмір позовних вимог розрахований без урахування коефіцієнту фізичного зносу.

За умовами п.12.1. ст.12 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З огляду на те, що Полісом № АЕ/2163586 визначена франшиза 510, 00 грн., розмір страхового відшкодування зменшується на суму франшизи.

Визначення розміру та виплати страхового відшкодування за договорами добровільного майнового страхування і договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності мають різне правове регулювання і в кожному випадку на страховика не можна покладати більшу відповідальність, ніж та, що передбачена відповідним законом та договором зі страхувальником.

Статтею 29 цього ж Закону встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, законом встановлено порядок визначення витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

З метою обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів приведення транспортного засобу в стан в якому він знаходився до пошкодження в ДТП означає відшкодування страховиком по обов'язковому страхуванню витрат потерпілої особи на заміну деталей, вузлів та агрегатів в сумі, що відповідає їх вартості на момент пошкодження з урахуванням зносу.

Відповідні норми носять спеціальний характер, тому суд повинен керуватися ними при розгляді спірних правовідносин.

Аналогічної позиції дотримується Вищий господарський суд України у постановах від 06.04.16р. по справі №910/25583/15, від 19.04.16р. по справі № 917/2153/15.

Так, якщо відповідно до умов даного Договору добровільного страхування позивач зобов'язується виплачувати страхове відшкодування на підставі рахунку СТО, то це є його обов'язком щодо належного виконання умов укладеного договору.

Відповідач, не є стороною Договору добровільного страхуванні наземного транспорту № АЗ-047/000/130001756 від 22.03.2013 року не набуває жодних прав та обов'язків згідно з умовами даного Договору, оскільки несе відповідальність за дії винної особи виключно на умовах договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2163586.

За викладених обставин, до спірних правовідносин між позивачем та відповідачем з відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди мають бути застосовані саме норми спеціального закону - Закону України «Про обов'язкові страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» оскільки ПрАТ «СК «ДІМ Страхування» відповідає за винні дії страхувальника відповідно до умов полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який укладається на підставах та умовах, визначених саме спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Таким чином, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та розміру франшизи вимоги позивача не можуть перевищувати 23 850,45 грн., оскільки розмір страхового відшкодування, яке відповідач має виплатити потерпілій особі розраховується виключно з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

З огляду на викладені обставини, суд задовольняє вимоги позивача на суму 23 850, 45 грн., тоді як в решті розміру позовних вимог слід відмовити.

В силу положень ст.16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів сторін господарювання, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку у повному обсязі.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплата судового збору покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім страхування" (49101, м. Дніпропетровськ, вул. Короленко, буд.21; ) на користь Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40; ) суму 23 850, 42 грн. (двадцять три тисячі вісімсот пятдесят грн. 42 коп.) страхового відшкодування, 1 195,93 грн. (одна тисяча сто девяносто пять грн. 93 коп.) судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя А.В. Суховаров