КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2016 р. Справа№ 910/4833/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Пашкіної С.А.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін:

від позивача - Онищук В.П., дов. № б/н від 16.05.2016 р.,

від відповідача - Мильнікова М.М., дов. № 31/03-16 від 01.03.2016р.,

від третьої особи 1 - не з'явилися.

від третьої особи 2 - Белименко О.В., дов. № 560 від 23.09.2016р.,

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопластгума»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 23.05.2016 року

у справі № 910/4833/16 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопластгума»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма

«Жако LTD»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк

«Укргазбагк»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального

округу Чорноног Лариса Віталіївна

про визнання недійсним договору оренди №2/10/15

від 11.10.2015 року

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.05.2016 року по справі № 910/4833/16 у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопластгума» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2016 року по справі № 910/4833/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Жако LTD» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопластгума» суму сплаченого судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2016 року апеляційну скаргу Київської міської ради прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Зубець Л.П. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.06.2016 року.

24.06.2016 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Жако LTD» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 29.06.2016 року, у зв'язку з перебуванням судді Зубець Л.П. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/4833/16 колегію суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Зеленіна В.О., Пашкіної С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.06.2016 року справу прийнято до провадження у зазначеному вище складі колегії суддів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.06.2016 року було відкладено розгляд справи на 11.07.2016 року.

08.07.2016 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопластгума» надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких відповідач підтримав вимоги апеляційної скарги.

11.07.2016 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Жако LTD» надійшли письмові доповнення до відзиву на апеляційну скаргу, в яких відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

11.07.2016 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопластгума» надійшло клопотання про залучення Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбагк» як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2016 року було залучено Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбагк» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та відкладено розгляд справи на 20.07.2016 року.

20.07.2016 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Жако LTD» надійшли письмові доповнення до відзиву на апеляційну скаргу, в яких відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні 20.07.2016 року було оголошено перерву в розгляді справи до 21.07.2016 року, з метою надання третій особі ознайомитися з матеріалам справи.

21.07.2016 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Жако LTD» надійшли додаткові письмові пояснення по справі, в яких відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

21.07.2016 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбагк» надійшли письмові пояснення по справі, в яких відповідач підтримав вимоги апеляційної скарги.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопластгума» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2016 року по справі № 910/4833/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Жако LTD» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорноног Лариса Віталіївна у судове засідання не з'явився, будь-яких клопотань з цього приводу суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

01.08.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автопластгума» (далі - орендодавець, позивач, ТОВ «Автопластгума») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Жако LTD» (далі - орендар, ТОВ «Фірма «Жако LTD») укладено договір оренди майнового комплексу та обладнання № 1/08/13 (далі - Договір оренди № 1/08/13 від 01.08.2013 року).

За умовам Договору оренди № 1/08/13 від 01.08.2013 року, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування майновий комплекс загальною вартістю 10 785 534,00 грн., якій належить ТОВ «Автопластгума» на підставі договору купівлі-продажу майнового комплексу від 27.06.2012 року та обладнання загальною вартістю 654 780,17 грн. (далі - майно). Склад майнового комплексу та обладнання визначено в додатку № 1 до договору.

Згідно з п. 2.1 Договору оренди № 1/08/13 від 01.08.2013 року орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі.

Відповідно до п. 3.1 Договору оренди № 1/08/13 від 01.08.2013 року орендна плата за весь період оренди з 01.08.2013 року по 31.07.2016 року становить 1 800 000,00 грн. з урахуванням індексації та разом з податком на додану вартість.

Пунктом 3.2 Договору оренди № 1/08/13 від 01.08.2013 року встановлено, що орендар зобов'язується сплатити орендодавцю суму орендної плати за весь період оренди не пізніше 31.07.2016 року.

Як передбачено п. 11.1 Договору оренди № 1/08/13 від 01.08.2013 року він вступає в силу з моменту його підписання представниками сторін та діє до 31.07.2016 року включно.

01.08.2013 року ТОВ «Автопластгума» передало ТОВ «Фірма «Жако LTD» за актом приймання-передачі майно, яке розташоване за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, смт. Сутиски, вул. Заводська, буд. 1, а також обладнання.

21.01.2014 року відповідачем здійснено сплату орендної плати у розмірі 1 800 000,00 грн., яка прийнята позивачем, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, про що складено відповідний акт зарахування зустрічних однорідних вимог.

20.02.2014 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору оренди № 1/08/13 від 01.08.2013 року (далі - Додаткова угода № 1), якою було внесено зміни до положень п. 3.3 вказаного договору в частині способів сплати орендної плати.

03.11.2014 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору оренди № 1/08/13 від 01.08.2013 року (далі - Додаткова угода № 2), якою сторони вирішили збільшити період оренди, визначений у договорі, до 28.02.2023 року, а також, враховуючи збільшення періоду оренди, домовились, що орендна плата за весь період оренди з 01.08.2013 року по 28.02.2023 року становитиме 6 000 000,00 грн.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди № 2 позивач та відповідач домовились, що у зв'язку вказаними змінами сторони зобов'язуються до 01.11.2015 року укласти додатковий договір оренди майнового комплексу та обладнання з урахуванням Договору оренди № 1/08/13 від 01.08.2013 року та Додаткової угоди № 1 у якому визначити, що орендна пата за весь період оренди (з урахуванням положень Договору оренди № 1/08/13 та Додаткової угоди № 1) з 01.08.2013 року по 28.02.2023 року становить 6 000 000,00 грн. з урахуванням індексації, та разом з податком на додану вартість.

Пунктом 4 Додаткової угоди № 2 сторони погодили, що з моменту підписання цієї додаткової угоди та до укладення додаткового договору у відповідності до п. 3 цієї додаткової угоди, п. 3.1 Договору оренди № 1/08/13 від 01.08.2013 року чинний у наступній редакції: «Орендна плата за весь період оренди з 01.08.2013 року по 28.02.2023 року становить 6 000 000,00 грн. з урахуванням індексації, та разом з податком на додану вартість».

Вказана орендної плати була сплачена відповідачем на користь позивача 12.11.2014 року, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, що підтверджується підписаним сторонами актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 12.11.2014 року.

11.10.2015 року, на виконання між ТОВ «Автопластгума» та ТОВ «Фірма «Жако LTD» укладено договір оренди майнового комплексу та обладнання № 2/10/15 (далі - Договір оренди № 2/10/15 від 11.10.2015 року).

За умовами Договору оренди № 2/10/15 від 11.10.2015 року орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування майновий комплекс загальною вартістю 10 785 534,00 грн., який належить ТОВ «Автопластгума» на підставі Договору купівлі-продажу майнового комплексу від 27.06.2012 року, який розташований за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, смт. Сутиски, вул. Заводська, буд. 1 та обладнання загальною вартістю 5 654 780,17 грн. Склад майнового комплексу та обладнання визначено в додатку № 1 до Договору оренди № 2/10/15 від 11.10.2015 року, реєстраційний номер майна: 45(з/д), 45.

Відповідно до п. 2.1 Договору оренди № 2/10/15 від 11.10.2015 року, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але з урахуванням положень Договору оренди майнового комплексу та обладнання № 1/08/13 від 01.08.2013 року та додаткової угоди № 1 від 20.02.2014 року та акта приймання-передачі майна.

Згідно з п. 3.1 Договору оренди, орендна плата за весь період оренди (з урахування положень Договору оренди майнового комплексу та обладнання № 1/08/13 від 01.08.2013 року та Додаткової угоди № 1 від 20.02.2014 року) з 01.08.2013 року по 28.02.2023 року становить 6 000 000,00 грн. з урахуванням індексації та разом з податком на додану вартість.

Як передбачено п. 11.1 Договору оренди, він вступає в силу з моменту його підписання представниками сторін та діє до 28.02.2023 року включно.

Договір з боку орендодавця підписаний представником за довіреністю б/н від 20.02.2014 року ОСОБА_8, з боку орендаря - директором ОСОБА_9, а також посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнолог Л.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1125.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що на думку позивача, Договір оренди № 2/10/15 від 11.10.2015 року є недійсним з наступних підстав:

- при підписанні використовувалася печатка ТОВ «Автопластгума», яка визнана недійсною, про що була зроблена публікація, а також стара редакція статуту ТОВ «Автопластгума» щодо якої є публікація про її втрату;

- договір був укладений без згоди іпотекодержателя Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбагк» (далі - ПАТ КБ «Укргазбанк»);

- довіреність ОСОБА_8 не була нотаріально посвідчена;

- договір підписаний з перевищенням повноважень наданих статутом ТОВ «Автопластгума» (в порушення п. 16 п. 8.5 Статуту підписано договір, загальна суму якого перевищує 1 000 000,00 грн., без згоди Загальних Зборів учасників ТОВ «Автопластгума»). Так позивач стверджує, що Договір оренди № 2/10/15 від 11.10.2015 року є новим договором оренди не пов'язаним з Договором оренди № 1/08/13 від 01.08.2013 року, а отже при його укладанні необхідно погодження Загальних Зборів.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно із частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як встановлено ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до п. 3 ст. 209 Цивільного кодексу України нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим ст. 203 цього Кодексу.

Стосовно послання позивача на те, що Договір оренди № 1/08/13 від 01.08.2013 року з Договором оренди № 2/10/15 від 11.10.2015 року не пов'язані та є окремими, колегія суддів зазначає наступне.

З огляду на положення Договору оренди № 1/08/13 від 01.08.2013 року з урахуванням Додаткових угод № 1 та № 2, зокрема п. 3 Додаткової угоди № 2, вбачається, що сторони дійшли згоди про укладення додаткового договору, в якому буде відображено новий строк, розмір і порядок оплати та інші умови.

Тобто, фактично сторони у Договорі оренди № 1/08/13 від 01.08.2013 року та Додаткових угодах узгодили укладання додаткового договору з умовам, зокрема щодо нового строку.

Як стверджує відповідач, Договір оренди № 2/10/15 від 11.10.2015 року є додатковою угодою до Договору оренди № 1/08/13 від 01.08.2013 року, яка лише змінює деякі його положення.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

З урахуванням вказаного, слід звернути увагу на п.п. 2.1, 3.1 Договору оренди № 2/10/15 від 11.10.2015 року, в яких містяться посилання на те, що він укладений на підставі та з урахуванням положень Договору оренди № 1/08/13 від 01.08.2013 року а також акту приймання передачі за цим договором.

При цьому, колегія суддів також звертає увагу, що об'єкт правовідносин цього договору (майновий комплекс та обладнання за адресою Вінницька обл. Тиврівський р-он смт. Сутиски вул. Заводська,1), з приводу якого склались відносини оренди, залишався незмінним.

Слід зазначити, що Договір оренди № 1/08/13 від 01.08.2013 року був укладений на строк до трьох років, а додатковий договір, який сторони погодили укласти, перевищує строк дії в три роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 793 Цивільного кодексу України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у зв'язку з необхідністю нотаріального посвідчення додаткового договору, сторонами було правомірно укладено Договір оренди № 2/10/15 від 11.10.2015 року та посвідчено нотаріально. При цьому, вказаний Договір оренди № 2/10/15 від 11.10.2015 року згідно його положень, а також положень Договору оренди № 1/08/13 від 01.08.2013 року з урахуванням Додаткових угод № 1 та № 2, є саме додатковою угодою до Договору оренди № 1/08/13 від 01.08.2013 року та фіксує внесені до нього зміни.

Судом також взято до уваги те, що на момент підписання основного Договору оренди № 1/08/13 від 01.08.2013 року, тобто на момент виникнення правовідносин між сторонами, майновий комплекс, перебував в іпотеці АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» згідно договорів № 8719, 8720, 8721 від 27.06.2012 року.

Згідно з листами від 23.07.2013 року та 17.03.2014 року Іпотекодержатель АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» не заперечував проти укладення договорів оренди вказаного майнового комплексу.

Таким чином, укладення Договору оренди № 1/08/13 від 01.08.2013 року відбулося на підставі згоди іпотекодержателя у відповідності до положень ч. 3 ст. 9 Закону України «Про іпотеку».

Слід зазначити, що отримання згоди іпотекодержателя на внесення змін до окремих умов договору оренди переданого в іпотеку майна, укладеного за згодою останнього, законодавством України не передбачається.

За таких обставин, згода іпотекодержателя під час підписання і нотаріального посвідчення оскаржуваного Договору оренди № 2/10/2015 від 11.10.2015 року, як додаткового договору до Договору оренди № 1/08/13 від 01.08.2013 року, не є обов'язковою.

При цьому, незважаючи на те, що на час укладення додаткового Договору оренди № 2/10/2015 від 11.10.2015 року було змінено іпотекодержателя, це не скасовує наданої попереднім іпотекодержателем згоди на укладення договору оренди. Оскільки при відступлені прав за іпотечним договором від однієї особи до іншої, відбувається перехід усіх прав та обов'язків, які належали попередньому їх володільцю.

Як вбачається з матеріалів справи, Загальними зборами учасників ТОВ «Автопластгума», оформлених протоколом № 20/07/2015 від 20.07.2015 року було прийнято рішення про визнання всіх існуючих печаток ТОВ «Автопластгума» недійсними та такими, що підлягають знищенню і виготовити нову печатку ТОВ «Автопластгума» та використовувати лише її в діяльності товариства.

На підставі даного протоколу було виготовлено нову печатку ТОВ «Автопластгума», а про визнання недійсними всіх печаток ТОВ «Автопластгума» було зроблено публікацію в газеті Експрес об'ява № 29 від 31.07.2015 року.

Загальними зборами учасників ТОВ «Автопластгума», оформлених протоколом № 23/07/2015 від 23.07.2015 року було прийнято рішення тимчасово відсторонити директора ТОВ «Автопластгума» ОСОБА_11 від виконання повноважень директора ТОВ «Автопластгума» з 23.07.2015 року та призначити виконуючим обов'язки директором ТОВ «Автопластгума» ОСОБА_12 з 23.07.2015 року; ОСОБА_11 зобов'язано передати виконуючому обов'язки директора ТОВ «Автопластгума» ОСОБА_12 установчі та реєстраційні документи товариства, фінансові та бухгалтерські документи товариства, кадрові та всі інші документи, що пов'язані з діяльністю товариства, а також печатку товариства, яка було визнана недійсною, в термін до 24.07.2015 року.

31.08.2015 року було зареєстровано нову редакцію статуту ТОВ «Автопластгума», у зв'язку із зміною місцезнаходження ТОВ «Автопластгума» на: 04210, м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, буд. 12-Л та зміною складу учасників ТОВ «Автопластгума».

Стосовно відсутності повноважень, судова колегія відмічає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 92 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до п. 8.8 Статуту ТОВ «Автопластгума» директор вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що входять до виключної компетенції Загальних зборів учасників.

Згідно з пп. 16 п. 8.5 Статуту, до виключної компетенції Загальних зборів учасників належать: надання згоди на укладення директором договорів та правочинів, загальна сума яких за період їх дії або не визначена, або перевищує 1 000 000,00 грн. Згода Загальних зборів учасників оформлюється у вигляді протоколу Загальних зборів учасників.

Як встановлено з матеріалів справ, пояснень сторін та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до статуту позивача 21.06.2013 року внесені зміни, якими встановлено обмеження керівника щодо представництва від імені юридичної особи на укладення договорів, загальна сума яких за період їх дії не визначена або перевищує 1 000 000,00 грн. Такі договори можуть бути підписані тільки за згодою Загальних зборів учасників товариства.

У матеріалах справи наявна довіреність від 18.07.2013 року видана головою Загальних зборів учасників ТОВ «Автопластгума» в якій зазначено, що рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Автопластгума» від 18.07.2013 року які діють на підставі статуту, уповноважено директора ТОВ «Автопластгума» ОСОБА_13 заключати договору на здачу в оренду майнового комплексу за адресою: Вінницька обл. Тиврівський р-он смт. Сутиски вул. Заводська, 1, та заключати договір оренди обладнання. Довіреність видана на суму без обмеження та з правом передоручення, строком на три роки і дійсна до 18.07.2016 року.

Також, в матеріалах справи наявне відповідне погодження загальних зборів учасників ТОВ «Автопластгума» від 18.07.2013 року надане ОСОБА_13 щодо укладання особисто та на підставі доручення виданої ним довіреності іншим особам укладати договір на здачу в оренду майнового комплексу за адресою: Вінницька обл. Тиврівський р-он смт. Сутиски вул. Заводська, 1, та заключати договору оренди обладнання. Погодження дійсне до 18.07.2016 року.

Вказані погодження та довіреність були видані після внесення відповідних обмежень, а саме 18.07.2013 року та діють до 18.07.2016 року.

У свою чергу директором ТОВ «Автопластгума» ОСОБА_13, в межах наданих йому повноважень, 20.02.2014 року видано довіреність на ОСОБА_8, якою надано право останньому на укладення договорів, в тому числі нотаріально посвідчені оренди та додаткові угоди до них.

Відповідно до ч.2, 3 статті 244 Цивільного кодексу України представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно з п. 1 ст. 246 Цивільного кодексу України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Діючий станом на 20.02.2014 року директор позивача ОСОБА_11 підписавши довіреність від 20.02.2014 року, не міг перевищити своїх повноважень, оскільки діяв як повірений за наявності згоди Загальних зборів учасників товариства та був уповноважений на передоручення своїх повноважень іншим особам.

У матеріалах справи відсутні докази скасування довіреності від 18.07.2013 року на ОСОБА_13 та протоколу (рішення) загальних зборів учасників товариства від 18.07.2013 року.

Стосовно твердження позивача про те, що довіреність ОСОБА_8 не була нотаріально посвідчена, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 Цивільного кодексу України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Згідно з п. 1 ст. 246 Цивільного кодексу України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Листом Міністерства Юстиції України № 7-0-2-11-19 від 13.01.2011 року «Щодо роз'яснення термінів та надання інформації про законодавчі акти України, у яких вони містяться» зазначено, що виходячи із системного аналізу норм законодавства (ст. 245 Цивільного кодексу України), можна зробити висновок, що довіреність має бути складена виключно у письмовій формі. При цьому вона може посвідчуватися нотаріусом; органом, що вчиняє нотаріальні дії; посадовими особами, визначеними законом.

Крім того, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи (ст. 246 Цивільного кодексу України). При цьому вимоги щодо нотаріального посвідчення такої довіреності зазначена стаття не передбачає.

Видана позивачем довіреність на ОСОБА_8 вчинена так само як і договір оренди у письмовій формі.

Щодо недійсності договору, через його укладення з використанням печатки ТОВ «Автопластгума», яка визнана недійсною, про що була здійсненні публікація, суді зазначити наступне.

З пояснень ОСОБА_8, наявних у матеріалах справи, вбачається, що печатка ТОВ «Автопластгума» була надана йому, як повіреному на укладення договору оренди, позивачем в особі директора ОСОБА_11 для проставлення її на договорі під час його укладення. Жодною інформацією про недійсність вказаної печатки ОСОБА_8 не володів. Вона (печатка) не була втрачена, а тому визнавати її недійсною не було підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Листом Міністерства Юстиції України № 31-38-35 від 11.02.2004 року зазначено, що оскільки нотаріальне посвідчення правочинів, у тому числі за участю юридичних осіб, передбачає укладання їх у письмовій формі, вчинення на них посвідчувального напису з одночасним скріпленням його печаткою нотаріуса, то такі правочини не потребують попереднього скріплення печатками юридичних осіб.

Сторонами не передбачено обов'язковість скріплення договору оренди печатками сторін, таким чином, наявність чи відсутність печатки не може свідчити про дійсність або не дійсність договору.

Стосовно твердження позивача про використання під час підписання договору оренди втраченої редакції статуту ТОВ «Автопластгума», слід звернути увагу на наступне.

Як зазначено в поясненнях відповідача, статут ТОВ «Автопластгума» не був втраченим, а був наданий позивачем, своєму повіреному на укладення договору оренди ОСОБА_8 разом із печаткою підприємства. Крім того, позивач не звертався до свого повіреного за установчим документом підприємства й не повідомляв його про реєстрацію нової редакції статуту, про що зазначає ОСОБА_8 у своїх поясненнях.

Позивач стверджує, що 31.08.2015 року ним було зареєстровано нову редакцію статуту у зв'язку із зміною місцезнаходження та зміною складу учасників позивача.

Таким чином, вказане свідчить, що у новій редакції статуту не змінювався обсяг цивільної правоздатності та дієздатності позивача, у тому числі щодо укладення договорів.

Крім того, судом враховано, що сума орендної плати по Договору оренди № 2/10/15 від 11.10.2015 року, в розмірі 6 000 000,00 грн. (за період з 01.08.2013 року по 28.02.2023 року) відповідачем позивачу сплачена в повному обсязі шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог від 12.11.2014 року.

Вказане свідчить про вчинення дій щодо виконання сторонами умов Договору оренди № 2/10/15 від 11.10.2015 року.

Стосовно посилань на те, що договір укладено аж до 28.02.2023 року, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони мають свободу договору і формують його конкретні умови на власний розсуд.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання оскаржуваного Договору оренди № 2/10/15 від 11.10.2015 року недійсним.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені Товариством з обмеженою відповідальністю «Автопластгума» в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2016 року по справі № 910/4833/16 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопластгума» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопластгума» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопластгума» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2016 року по справі № 910/4833/16 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/4833/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

С.А. Пашкіна

Повний текст рішення складено 22.07.2016 року.