ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2016 р.Справа № 922/2370/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Новатор", м. Хмельницький
до Державного підприємства "Харківський завод електроапаратури", м. Харків
про стягнення 6556,60 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 довіреність №081/2076 від 10.11.2010р.;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Новатор" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Державного підприємства "Харківський завод електроапаратури", в якій позивач просить стягнути з відповідача суму збитків у розмірі 6556,60 грн., які виникли унаслідок невиконання відповідачем зобов'язання по договору №066/71875 про купівлю - продаж бувших у використанні вузлів ливарної машини, який був укладений між сторонами, а саме позивачем не було отримано податковий кредит у сумі 6556,60 грн., а відтак і не зміг отримати з державного бюджету України відшкодування з ПДВ у зазначеному розмірі. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати.

Присутній у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, свого повноважного представника не направив, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення ухвали про порушення у даній справі повноважному представнику відповідача 25.07.2016р.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач був повідомлений належним чином, про дату та час розгляду справи, справа розглядається на підставі ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача господарським судом встановлено наступне.

28 липня 2015 року між Державним підприємством "Новатор" (покупець за договором та позивач) і Державним підприємством "Харківський завод електроапаратури" (продавець за договором та відповідач) було укладено договір № 066/718/75 про купівлю-продаж бувших у використанні вузлів ливарної машини (далі по тексту - договір) (станіна у зборі в кількості 1 шт. на суму 9300 грн. 00 коп. (без ПДВ), електрошафа у кількості 1 шт. на суму 1733 грн. 00 коп. (без ПДВ), вузол закриття - 1 штука на суму 8320 грн. 00 коп. (без ПДВ), гідростанція - 1 штука на суму 7800 грн. 00 коп. (без ПДВ), вузол пресування - 1 шт. на суму 5630 грн. 00 коп. (без ПДВ), згідно специфікації на загальну суму 39339 грн. 60 коп., в т.ч. ПДВ - 6556,60 грн.

Позивачем на підставі рахунку-фактури № 323-1/м від 28.07.2015 р. платіжним дорученням №5317 від 27.07.2015, проведеного банком 31 липня 2015 р., на рахунок продавця та відповідача у даній справі було перераховано 39339, 60 грн. (в т.ч. ПДВ - 6556,60 грн). Товар по договору позивач отримав від відповідача по накладній №151 від 05.08.2015 р.

При укладенні договору на підтвердження податкового статусу позивачем було надано копію свідоцтва № 30007043 про реєстрацію платника податку на додану вартість.

Згідно п. 5.4 договору, відповідач, як продавець за договором був зобов'язаний надати позивачу податкову накладну, яка мала бути складена без помилок і зареєстрована у відповідності до вимог діючого законодавства в Державному електронному реєстрі податкових накладних. У випадку невиконання зазначеного у даному пункті зобов'язання відповідач має відшкодувати понесені позивачем збитки у вигляді втрати державного відшкодування податку на додану вартість.

Також, згідно пункту 6.2 договору сторона, що порушила цей договір, зобов'язана відшкодувати збитки, завдані порушенням, незалежно від вжиття іншою стороною будь- яких заходів щодо запобігання збиткам або зменшення збитків, окрім випадків коли остання своїм винним (умисним або необережним діянням (дією чи бездіяльністю) сприяла настанню або збільшенню збитків.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна має бути складена платником податку на дату виникнення податкових зобов'язань Продавця в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Податкова накладна за вказаною господарською операцією відповідачем була складена, але не зареєстрована у ЄРПН у встановлений законодавством термін.

Внаслідок невиконання відповідачем вказаного зобов'язання позивач не отримав право на податковий кредит в сумі 6556,60 грн., а відтак і не змогло отримати з державного бюджету відшкодування з ПДВ у зазначеному розмірі.

Наявність у позивача від'ємного значення з ПДВ за липень 2015 року, та права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ вбачається з податкових декларацій за липень, серпень, жовтень, листопад і грудень 2015 року. Відсутність отримання відшкодування ПДВ по вказаній господарській операції підтверджується розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, що є додатками № 5 до зазначених декларацій.

Таким чином, відповідач порушив взяті на себе договірні зобов'язання і спричинив нашому підприємству збитки у вигляді неотриманого бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 6556,60 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до закону, умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або встановлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення гос подарської діяльності другою стороною (ст. 224 ГКУ).

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати в разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Позивач звернувся до відповідача із листом від 16.12.2015 № 066/5269 щодо відшкодування зазначеної суми ПДВ, але відповідач на вказаний лист не відреагував, ПДВ не відшкодував та відповіді на лист не надав.

Враховуючи вказані обставини та те, що позивачу були нанесені позивачу збитки у розмірі 6556,60 грн. з відшкодування ПДВ, що полягало у несвоєчасній реєстрації у єдиному реєстрі податкових накладних, та відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність вини в його діях, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в частині стягнення збитків у розмірі 6556,60 грн. правомірна та обґрунтована, тому підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Харківський завод електроапаратури" (61139 м. Харків, вул. Лозівська, 5 ) на користь Державного підприємства "Новатор" (29016, м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 17, ) суму збитків у розмірі 6556,60 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 04.08.2016 р.

Суддя ОСОБА_2