донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

20.07.2016 справа №913/604/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю представників:
від позивача: ОСОБА_5 за довіреністю
від відповідача:ОСОБА_6 за довіреністю
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат м. Сєвєродонецьк, Луганська область
на рішення господарського суду Луганської області
від06.06.2016р.
по справі№913/604/16 (суддя Секірський А.В.)
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання м. Луганськ
до відповідача: Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат м. Сєвєродонецьк, Луганська область
простягнення 932 487 694,49грн.

У судовому засіданні від 13.07.2016р. було оголошено перерву до 20.07.2016р.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання м.Луганськ звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат м. Сєвєродонецьк, Луганська область про стягнення заборгованості за активну електричну енергію в сумі 740 563 003,72 грн., заборгованості по оплаті послуг з перетікання реактивної електричної енергії в сумі 1 791 449,90 грн; пені в сумі 116 524 339,34 грн.; 3% річних в сумі 10 863 836,80 грн.; інфляційних нарахувань 62 745 064,73 грн. (з урахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог).

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні 06.06.2016р. представником позивача було подано заяву про забезпечення позову б/н від 06.06.2016р. шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, а також на грошові суми, які знаходяться на банківських рахунках відповідача, в межах суми, заявленої до стягнення, яку судом правомірно не задоволено, оскільки розташування виробничих потужностей відповідача на непідконтрольній території, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Крім того, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Рішенням господарського суду Луганської області від 06.06.2016р. у справі №913/604/16 позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання суму боргу за активну електроенергію у сумі 740 563 003 грн. 72 коп., суму боргу за перетікання реактивної електроенергії у сумі 1 791 449 грн. 90 коп., пеню у сумі 116 524 075 грн. 61 коп., 3% річних у сумі 10 863 644 грн. 82 коп., інфляційні нарахування у сумі 24 045 188 грн. 45 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 198 121 грн. 49 коп. В решті позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 06.06.2016р. по справі №913/604/16 в частині стягнення з нього 740 563 003 грн. 72 коп. заборгованості за спожиту активну електроенергію; 116 524 075 грн. 61 коп. пені; 10 863 644 грн. 82 коп. 3% річних та в цій частині прийняти нове рішення, яким стягнути 576 692 764,17грн. заборгованості за спожиту активну електроенергію, 16 438 410,04грн. пені (з урахуванням клопотання про зменшення розміру пені на 70%), 5 025 282,22грн. 3% річних, а в іншій частині рішення залишити без змін.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, ненадання належної правової оцінки всім наявним у матеріалах справи доказам та твердженням сторін.

Зокрема, апелянт посилається на те, що судом неправомірно не враховано підписаний між сторонами Графік погашення заборгованості за спожиту активну електричну енергію за розрахункові періоди липень-вересень 2015 року, яким визначено новий порядок та строки оплати сум за спожиту електричну енергію, що призвело до невірного визначення суми простроченого боргу та невірного нарахування пені та 3% річних.

Представник відповідача у судове засідання прибув. У судовому засіданні від 13.07.2016р. представник відповідача заявив клопотання про зменшення розміру стягуваної пені, та посилався на те, що з вини суду був позбавлений можливості заявити таке клопотання в суді першої інстанції.

Представник позивача у судове засідання прибув, заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити без задоволення клопотання відповідача про зменшення стягуваної пені.

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги встановленого ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши позицію сторін щодо заявленого клопотання про зменшення розміру стягуваної пені та залучення до матеріалів справи документів, поданих в його обґрунтування, апеляційний суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи Публічне акціонерне товариство Алчевський металургійний комбінат зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, але виробничі потужності підприємства знаходяться на території м. Алчевськ.

Згідно з Розпорядження Кабінету Міністрів України Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення від 07.11.2014 № 1085-р припинено приймання поштових відправлень на/з територію(ї) Донецької та Луганської областей до/з населених пунктів.

Отже правовий режим за законами України не дотримується.

Клопотання про зменшення розміру стягуваної пені направлено відповідачем курєрською поштою із м. Алчевськ в ході розгляду справи, а саме 01.06.2016р.

Зазначене клопотання з додатками, які обґрунтовують клопотання, надійшло до господарського суду після постановленого рішення 21.06.2016р.

Як пояснили сторони у судовому засіданні апеляційної інстанції, представник відповідача клопотання про зменшення розміру стягуваної пені не заявляв, але просив відкласти розгляд справи.

Виходячи з наведеного, засад судочинства, визначених ст.ст. 4-2 - 4-4 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна інстанція вважає, що існують обставини, які обєктивно перешкоджали відповідачу подати письмове клопотання з додатками господарському суду. При цьому, колегія суддів виходить з того, що будь-яке заявлене клопотання у судовому засіданні, як письмове так і усне, повинно бути обґрунтоване певними доказами в порядку ст. 33 Господарського процесуального кодексу України. Саме такі докази і були направлені відповідачем курєрською доставкою.

При таких обставинах, клопотання відповідача про зменшення розміру стягуваної пені та додані до нього документи приймаються апеляційним судом, як такі, що не могли бути подані суду першої інстанції за обєктивними обставинами.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

З матеріалів справи вбачається, що 01.07.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання (Постачальник) та Публічним акціонерним товариством Алчевський металургійний комбінат (Споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії № 6940-АМК-1969-2014-пст (далі Договір), за умовами якого Постачальник постачає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електричних установок Споживача з загальною дозволеною потужністю 323 680 кВт, величини якої по кожному обєкту зазначені у додатку до Договору Відомості про розрахункові засоби обліку електричної енергії Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику електроенергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками до договору, що є його невід'ємною частиною.

Пунктом 2.2.2. Договору визначено, що Постачальник зобовязаний постачати Споживачу електроенергію як різновид товару в обсягах, визначених Додатком Обсяги постачання електричної енергії Споживачу та субспоживачам, з урахуванням вимог розділу 5 та умов розділу 6 Договору; згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін; якісні характеристики якого відповідають параметрам, визначеним ГОСТ 13109-97.

Згідно з п. 2.3.3. Договору Споживач зобовязаний для визначення величини спожитої електроенергії щомісячно 1-ого числа, згідно з Додатком Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії, знімати покази розрахункових засобів обліку, оформляти результати відповідно до Додатку Форма Акт про зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії та направляти уповноваженого представника до Постачальника для подання Акту про зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії за розрахунковий період і отримання рахунків для здійснення остаточного розрахунку за спожиту електричну енергію та інших платежів, передбачених договором.

Відповідно до пункту 7.9 Договору розрахунки за електричну енергію та інші платежі здійснюються Споживачем у порядку, передбаченому додатком Порядок розрахунків (далі - Додаток).

Відповідно до п. 9.3. Договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2014р. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Додатковою угодою №1 від 31.12.2014р. сторонами продовжено дію договору про постачання електричної енергії від 01.07.2014р. №6940-АМК-1969-2014-пст до 31.12.2015р. Викладено в новій редакції Додаток до Договору Обсяги постачання електричної енергії Споживачу та субспоживачам.

Додатковою угодою №2 від 31.12.2015р. сторонами продовжено дію договору про постачання електричної енергії від 01.07.2014р. №6940-АМК-1969-2014-пст до 31.12.2016р. Викладено в новій редакції Додаток до Договору Обсяги постачання електричної енергії Споживачу та субспоживачам.

Також, Додатковою угодою №6 від 03.09.2015р. обсяг спожитої електричної енергії Публічним акціонерним товариством Алчевський металургійний комбінат за період з 01.08.2015р. по 31.08.2015р. було скориговано в сторону зменшення на суму 76 182 197,20грн.

Зазначений договір, додаткові угоди та додатки до нього підписані обома сторонами та скріплені печатками підприємств без заперечень.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 26 Закону України Про електроенергетику, споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії, а також несе відповідальність за порушення умов договору та правил користування електричною енергією.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок та зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору Публічним акціонерним товариством Алчевський металургійний комбінат (Споживачем) Товариству з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання (Постачальнику) щомісячно в період з 01.07.2015р. по 29.02.2016р. надавалися акти про зняття показів розрахункових засобів обліку активної електричної енергії по усім обєктам та площадкам вимірювання, які ним оформлені як Споживання активної електроенергії Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат від системи (актів).

Відповідно до п. 4 Додатку обсяг фактично спожитої (поставленої) за розрахунковий період електричної енергії зазначається в Акті про використану електричну енергію.

Згідно з умов договору сторонами за період з липня 2015 року по квітень 2016 року були підписані Акти про використану електричну енергію за ці розрахункові періоди, відповідно до яких відповідач спожив (купив) електроенергію в обсягах, зазначених у цих актах.

На виконання умов договору, позивачем виставлені рахунки за спожиту активну електроенергію за період з липня 2015р. по квітень 2016р., які містяться в матеріалах справи. Всього на суму 772 620 818,47грн.

А також позивачем виставлені рахунки за послуги з перетікань реактивної електроенергії за березень 2016р. від 04.04.2016р. №6940-АМК-1969-2014-п/3/3 у сумі 1 674 626,56грн. та за квітень 2016р. від 05.05.2016р. №6940-АМК-1969-2014-п/4/3 на суму 1 791 449,90грн. Всього на суму 3 466 076,46грн.

Пунктом 1 Додатку передбачено, що розрахунковим вважається період, який починається з 01 числа поточного місяця та триває до останнього числа (включно) поточного місяця.

Пунктом 9 Додатку передбачено, що остаточний розрахунок за фактично спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію; за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності; за перетікання реактивної електричної енергії; оплату сум на відшкодування збитків; оплату пені, 3% річних та інфляційних нарахувань за порушення строків розрахунків Споживач здійснює на підставі наданих Постачальником рахунків протягом 5 операційних днів, починаючи з наступного дня після їх отримання.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач частково здійснив оплату за отриману активну електроенергію, що підтверджується наступними платіжними дорученнями: №10122 від 30.12.2015р. на суму 25 000 000,00грн. (частково сплатив 851 345,96грн. з урахуванням приписів п.7.7. Договору); №672 від 04.03.2016р. на суму 20 000 000,00грн.; №8861 від 01.12.2015р. на суму 10 506 468,79грн.; №9011 від 03.12.2015р. на суму 700 000,00грн. Всього на суму 32 057 814,75грн.

Також, платіжним дорученням №2500 здійснив оплату на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання частини заборгованості за послуги з перетікання реактивної електричної енергії за березень 2016р. у сумі 1 674 626,56грн.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами пункту 7 статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду відносно того, що оскільки відповідач в порушення умов договору своєчасно та у повному обсязі оплату не здійснив, тому за період з липня 2015 року по квітень 2016 року утворилась заборгованість за спожиту активну електричну енергію в розмірі 740 563 003,72грн., перетікань реактивної електричної енергії в розмірі 1 791 449,90 грн.

Щодо доводу апелянта про те, що судом неправомірно не враховано підписаний між сторонами Графік погашення заборгованості за спожиту електричну енергію за розрахункові періоди липень-вересень 2015 року, яким визначено новий порядок та строки оплати сум за спожиту електричну енергію, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 604 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація).

Таким чином, новація це угода про те, що первісне зобов'язання припиняється, а між його учасниками виникає нове зобов'язальне правовідношення.

Разом з тим, зобовязання є новим, якщо воно виникає між тими самими сторонами, але з іншим предметом та умовами. Таким чином, істотними ознаками новації є відсутність зміни субєктивного складу та зміна предмета договору.

В матеріалах справи міститься Протокол наради з питань низьких рівнів розрахунків ПАТ Донецькобленерго та ТОВ Луганське енергетичне обєднання за куповану на Оптовому ринку електричну енергію від 08.10.2015р., яка затверджена заступником Міністра енергетики та вугільної промисловості України ОСОБА_7 (далі Протокол наради).

Як вбачається з тексту зазначеного протоколу, нарада відбулась за обставин низьких рівнів розрахунків ПАТ Донецькобленерго та ТОВ Луганське енергетичне обєднання за куповану на Оптовому ринку електричну енергію.

Однією з причин такого рівня розрахунків ТОВ Луганське енергетичне обєднання виявилося несплата за спожиту електричну енергію саме відповідачем. В забезпечення в погашення заборгованості, що склалася на 01.10.215р., сторонами був підписаний Графік погашення заборгованості за куповану електричну енергію.

Згідно до зазначеного графіку відповідач зобов'язався погасити зазначену заборгованість не пізніше визначеного графіком терміну. Саме через підписання такого документу, пунктом 4 Протоколу наради, вирішено позивачу забезпечити проведення повних розрахунків з Державним підприємством «Енергоринок» за поточну куповану різницю перетоків електроенергії не пізніше ніж через місяць після запуску другої доменної печі Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» та погашення заборгованості, що виникла з 01.05.2015р.

Отже, будь-яких змін щодо договору між сторонами, зокрема в частині зміни строків виконання зобовязання зазначеним Протоколом наради не внесено. Тобто, графік не є новацією до спірного зобовязання.

Крім того, п. 7.7. Договору від 01.07.2014р. № 6940-АМК-1969-2014-пст визначено, що у різі виникнення у споживача заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію, сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством України, укладають договір щодо реструктуризації заборгованості. При цьому оформлюється графік погашення заборгованості, який є додатком до цього договору.

Також, згідно з п. 6.5. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (далі - Правила) у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію, сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством України, укладають договір щодо реструктуризації заборгованості. При цьому оформлюється графік погашення заборгованості, який є додатком до цього договору.

Будь-якого договору реструктуризації спірної заборгованості, яким було б змінено виконання спірного зобов'зання, сторонами не укладалося, а лише графік, сам по собі, договором про реструктуризацію заборгованості бути не може, оскільки не має відповідних умов.

При цьому, у спірних відносинах пріоритетне значення має Закон України Про електроенергетику від 16.10.1997р. № 575/97-ВР, який є спеціальним. Відповідно до ст. 4 зазначеного закону регулювання відносин в електроенергетиці має особливості, визначені цим законом. Згідно з ст. 3 цього закону, відносини, повязані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, а також з централізованим диспетчерським (оперативно-технологічним) управлінням, регулюються цим законом та іншими нормативно-правовими актами.

При таких обставинах, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що зазначений графік не є а ні новацією до Договору від 01.07.2014р. № 6940-АМК-1969-2014-пст про постачання електричної енергії, а ні додатком до нього взагалі, а є додатком до Протоколу від 08.10.2015р., який, в свою чергу, затвердив результати наради з приводу низького рівня розрахунків ТОВ Луганське енергетичне обєднання за куповану на Оптовому ринку електричну енергію.

Крім того, виходячи з умов п.6.5. Правил, кошти, перераховані відповідачем з призначенням платежу Зг. з прот. наради в Мін. енерг. та вуг. пр. України від 08.10.15 за спож. акт. ел. ен. зг. граф. пог. заб. за спож. ел. ен. д. 6940-АМК-1969-2014-пст від 07.14. позивач обґрунтовано зарахував, як погашення існуючої заборгованості.

Оскільки, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, позивачем нараховано пеню за прострочення оплати активної електроенергії спожитої за період з липня 2015р. по лютий 2016р. у загальному розмірі 116 524 339,34грн., 3% річних за прострочення оплати електроенергії спожитої з вересня 2014р. по лютий 2016р. у загальній сумі 10 863 836 грн. 80 коп. та інфляційні нарахування на суму боргу за період з жовтня 2014 року по березень 2016 року у сумі 62 745 064 грн. 73 коп.

Пунктом 4.4.1 договору сторони визначили, що у разі порушення споживачем строку розрахунку за активну електроенергію, строку внесення плати за перетікання реактивної електричної енергії та строків оплати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, за не обліковану електричну енергію та на відшкодування збитків споживачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої в період, за який сплачується пеня від розміру простроченого платежу за кожний день прострочення. На суму нарахованої пені, 3% річних та інфляційних нарахувань Споживачу надаються окремі рахунки.

З матеріалів справи вбачається, що на суму пені, 3% річних та інфляційних нарахувань позивачем відповідачеві був виписаний рахунок від 26.04.2016р. №6940-АМК-1969-2014-п/4/5.

На підставі приписів ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних за прострочення оплати електроенергії спожитої: в вересні 2014 року за період з 10.10.2014 по 17.12.2014, в жовтні 2014 року за період з 12.11.2014 по 05.02.2015, в листопаді 2014 року за період з 10.12.2014 по 30.03.2015, в грудні 2014 року за період з 13.01.2015 по 27.05.2015, в січні 2015 року за період з 10.02.2015 по 29.07.2015, в лютому 2015 року за період з 10.03.2015 по 27.08.2015, в березні 2015 року за період з 09.04.2015 по 30.08.2015, в квітні 2015 року за період з 15.05.2015 по 15.10.2015, в травні 2015 року за період з 10.06.2015 по 16.11.2015, в червні 2015 року за період з 09.07.2015 по 29.12.2015, в липні 2015 року за період з 12.08.2015 по 25.04.2016, в серпні 2015 року за період з 10.09.2015 по 25.04.2016, в вересні 2015 року за період з 13.10.2015 по 25.04.2016, в жовтні 2015 року за період з 12.11.2015 по 25.04.2016, в листопаді 2015 року за період з 09.12.2015 по 25.04.2016, в грудні 2015 року за період з 13.01.2016 по 25.04.2016, в січні 2016 року за період з 11.02.2016 по 15.02.2016, в лютому 2016 року за період з 11.03.2016 по 25.04.2016 у загальній сумі 10 863 836 грн. 80 коп.

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача інфляційні витрати на суму боргу за період з жовтня 2014 року по березень 2016 року у сумі 62 745 064 грн. 73 коп.

Щодо нарахування інфляційних витрат, колегія суддів зазначає наступне. Згідно до п.3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Враховуючи вищевикладене та здійснивши повний розрахунок 3% річних та інфляційних витрат, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду щодо стягнення 10 863 644,82грн. 3% річних за прострочення оплати електроенергії спожитої з вересня 2014р. по лютий 2016р. та 24 045 188,45грн. інфляційних витрат за період з жовтня 2014 року по березень 2016 року, з урахуванням індексу інфляції за наступний місяць, а також враховано місяці в яких індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення оплати активної електроенергії спожитої за період з липня 2015р. по лютий 2016р. у загальному розмірі 116 524 339,34грн.

За приписами статей 611, 612 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Зобовязання можуть забезпечуватись неустойкою, якою є відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Такий вид забезпечення виконання зобовязання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 Цивільного кодексу України, частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України, статтями 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань та частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України.

Згідно Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 4.4.1 договору сторони визначили, що у разі порушення споживачем строку розрахунку за активну електроенергію, строку внесення плати за перетікання реактивної електричної енергії та строків оплати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, за не обліковану електричну енергію та на відшкодування збитків споживачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої в період, за який сплачується пеня від розміру простроченого платежу за кожний день прострочення.

Таким чином, здійснивши повний перерахунок суми пені, яка підлягає до стягнення за умовами договору та законодавства, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду що її розмір дорівнює 116 524 075,61грн. за прострочення оплати активної електроенергії спожитої за період з липня 2015р. по лютий 2016р.

Вирішуючи питання щодо спів розмірності заявленої до стягнення розміру пені та необхідності зменшення його розміру та розглянувши клопотання, заявлене відповідачем про зменшення розміру стягуваної пені на 70% колегія зазначає наступне.

Згідно п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання та відстрочити виконання рішення.

Підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов"язання визначені у ст.617 Цивільного кодексу України. Так, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів.

Статтею 233 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Разом з тим, відповідно до п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, який, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

В обґрунтування зазначеної заяви, відповідач посилається на скрутне фінансове становище, що обумовлено здійсненням його господарської діяльності на території проведення антитерористичної операції (м. Алчевськ), наявність дебіторської заборгованості за відвантажену продукцію та постійні перебої в електропостачанні.

Колегія суддів зазначає, що на підтвердження скрутного фінансового становища підприємства відповідача до матеріалів справи надано Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 1 квартал 2016р., згідно якого вбачається, що станом на 31.03.2016р. наявна дебіторська заборгованість за відвантажену продукцію у розмірі 15 544 301тис.грн.

Крім того, відповідачем підтверджено існування постійних перебоїв в електропостачанні з вини позивача, які призвели до численних аварій на його підприємстві, що також підтверджено актами №1 від 21.01.2015р., №14/8 та 15/9 від 01.09.2015р., №2/2 від 11.01.2016р., №4/3 від 21.01.2016р., №20/8 від 10.04.2016р., №18/6 від 12.04.2016р., №27/11 від 26.05.2016р.

При цьому, позивачем зазначені події у судовому засіданні не спростовані, а лише посилався на не звернення з цього приводу до суду.

Згідно до реєстру платників єдиного податку Державної фіскальної служби України Публічне акціонерне товариство Алчевський металургійний комбінат є платником податків на Україні. М. Алчевськ, де знаходяться виробничі потужності підприємства, згідно з Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р, відноситься до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Позивачем були надані заперечення на клопотання відповідача щодо зменшення розміру пені, в яких останній посилається на скрутне матеріальне становище та провадження господарської діяльності товариства в умовах проведення антитерористичної операції.

В обґрунтування зазначених заперечень, позивач посилається на наявність дебіторської заборгованості споживачів юридичного та побутового секторів, що підтверджується довідкою заступника комерційного директора Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання, згідно якої на 01.07.2016р. вона становить 5млрд.586млн.568тис.грн. Також, довідкою заступника комерційного директора Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання підтверджено, що станом на 01.07.2016р. заборгованість перед Державним підприємством Енергоринок складає 1 325 694тис.грн.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

Господарським судом, при розгляді справи, зазначені обставини та приписи ст.ст. 233 Господарського кодексу України, ст. 83 Господарського процесуального кодексу України не враховані.

Враховуючи вищевикладене, судом враховані заперечення позивача на клопотання відповідача про зменшення розміру стягуваної пені, його заборгованість перед Державним підприємством Енергоринок, майновий стан обох сторін, не заперечення відповідачем існування заборгованості перед позивачем за спірним договором, неспіврозмірність нарахованих штрафних санкцій із розміром основного боргу та здійсненням господарської діяльності обох підприємств на території проведення антитерористичної операції, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 70%.

Виходячи з викладеного, винятковості обставин, визначених сторонами, враховуючи інтереси, як відповідача так і позивача, колегія суддів дійшла висновку про зменшення розміру стягуваної пені на 50%, а саме стягненню підлягає 58 262 037,81грн. пені за прострочення оплати активної електроенергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Луганської області від 06.06.2016р. по справі №913/604/16 підлягає зміні в частині стягнення суми пені, а апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат м. Сєвєродонецьк, Луганська область залишенню без задоволення.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на заявника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат м. Сєвєродонецьк, Луганська область на рішення господарського суду Луганської області від 06.06.2016р. по справі №913/604/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 06.06.2016р. по справі №913/604/16 змінити в частині стягнення розміру пені.

В пункті другому резолютивної частини рішення словосполучення пеню у сумі 116 524 075 грн. 61 коп. замінити на словосполучення пеню у сумі 58 262 037грн.81коп.

Господарському суду Луганської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Н.В. Ломовцева

Судді: О.В. Стойка

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.:

1прим.-Позивачу;

1прим.-Відповідачу;

1прим.-У справу;

1прим.-ДАГС;

1прим.-ГСЛО.