ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 рокуСправа № 912/2636/16
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/2636/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства комерційного банка "ПриватБанк"

до відповідача: Приватного підприємства "Світоч"

про стягнення 145 882,99 грн,

представники учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 4342-К-О від 29.10.2015р.

від відповідача: участі не брали;

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк", ОСОБА_2, позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства "Світоч" (далі - ПП "Світоч", Клієнт, відповідач) заборгованості за договором від 20.11.2013 в сумі 145882,99 грн (131900,17 грн - заборгованість за кредитом, 8337,12 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5645,70 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором).

Позивач у судовому засіданні повністю підтримав заявлені позовні вимоги, надав витребувані ухвалою суду від 12.07.16 документи та довідку № 1 станом на 01.08.16, про те, що заборгованість відповідача за кредитом складає 164 330,95 грн. та має тенденцію до збільшення.

Відповідач участі своїх представників в засідання суду не забезпечив, витребуваних судом документів не подав. Поштовий конверт разом з ухвалою господарського суду від 12.07.2016 року повернуто до канцелярії суду 22.07.2016 року із написом відділенням поштового зв'язку: "за закінченням терміну зберігання".

Водночас господарський суд вважає відповідача таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення засідання суду в силу наступного.

Згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Господарський суд надіслав процесуальні документи у справі за адресою, яка зазначена у позовній заяві та за якою відповідача зареєстровано в ЄДРПОУ, а саме - 27200, Кіровоградська обл., Бобринецький район, м Бобринець, вул. Устинівське шосе, буд. 2. Відомості щодо іншої адреси відповідача в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, враховуючи приписи постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарським судом виконано вимоги частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням наведеного та норм ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи належне повідомлення позивача та відповідача про дату, час і місце проведення судового засідання, господарський суд вважає можливим розглянути справу №912/2636/16 в судовому засіданні 01.08.2016 за відсутності представника відповідача та за наявними у справі документами.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши усі обставини справи, оцінивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.11.2013 приватне підприємство "Світоч" приєдналось до "ОСОБА_2 і правил надання банківських послуг"(надалі- Умови), ОСОБА_3, що розміщені в мережі Інтернет на офіційному сайті ОСОБА_3 www.privatbank.ua, шляхом реєстрації заяви через систему інтеренет-клієнт-банкнг, які разом складають Договір банківського обслуговування № б/н від 20.11.2013р. (далі- Договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору.

Відповідно до умов Договору, 21.02.2011, Відповідачу було відкрито в ПАТ КБ "ПриватБанк" поточні рахунки № 5274 та № 3832, що підтверджується заявою про відкриття поточного рахунку, за підписом директора ПП "Світоч", з проставленням печатки відповідача.

ПП "Світоч" подало ПАТ КБ "ПриватБанк" заяву від 20.11.2013, підписану електронно-цифровим підписом Клієнта, у якій зазначено, що банк за наявності вільних грошових коштів здійснює обслуговування кредитного ліміту на вказаному рахунку ( рахунок № 3832). Про розмір ліміту ОСОБА_2 повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентуються Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, що розміщені у мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua. і разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування.

Отже, із змісту Заяви випливає, що Клієнт, підписуючи ці Заяви, погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами та Правилами обслуговування за розрахунковими картками (що розміщені на сайті ОСОБА_3), Тарифами банку (далі - ОСОБА_2), які разом з Заявами складають Договір банківського обслуговування, укладений сторонами в письмовій формі (далі - Договір).

Сторони зобов'язались виконувати умови Договору та домовились, що відносини між ОСОБА_3 та Клієнтом можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією та узгодження з питань банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт ОСОБА_3 або інший інтернет/СМС-ресурс, визначений ОСОБА_3.

Господарський суд вважає допустимим і таким, що відповідає чинному законодавству, порядок укладення кредитного договору через визначення його істотних умов як у заяві про відкриття поточного рахунку та затверджених банком ОСОБА_2 і правил надання банківських послуг, так і в окремо поданій заяві на надання послуги "Гарантований платіж", які оприлюднені через офіційний сайт банку.

Згідно з частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з частинами 1, 2 статті 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Статтею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" визначено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки).

Відповідно до пункту 3.1.1.73 ОСОБА_2 надає послугу гарантованих платежів для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, що укладаються між Клієнтами та його контрагентами, а також між Клієнтом і ОСОБА_3 (далі Послуга). Послуга надається у вигляді виконання ОСОБА_3 заявок на договірне списання коштів (далі - "гарантований платіж" або "заявка"), згідно якої клієнт-платник доручає ОСОБА_3 зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається ОСОБА_3 як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів.

Споживачами цієї Послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами.

Відповідно до п. 3.2.2.1 ОСОБА_2 - кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів і винагороди.

Обов'язковими реквізитами заявки на договірне списання коштів є: номер і дата заявки (присвоюються автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу ( із зазначенням відомостей про господарський договір, на виконання оплати по якому подається заявка), дата зарахування коштів одержувачу (дата виконання заявки), вказівки за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта/ кредитних/змішано) необхідно зарезервувати гроші для виконання гарантованого платежу. Всі зазначені реквізити вказані в виписках по рахунках.

Згідно пункту 3.2.2.2. ОСОБА_2, термін повернення кредиту вказаний у заявці. Під датою виконання заявки Сторони погодили дату зарахування кредитних коштів на поточний рахунок одержувача, зазначеного в заявці Клієнта. Клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці Клієнта. У випадку, якщо термін виконання гарантованого платежу був скорочений одержувачем без узгодження із Клієнтом ( відповідно до п. 3.1.1.74), то термін повернення кредиту вважається не зміненим. Клієнт погашає заборгованість по кредиту у розмірі, зазначеному в заявці клієнта, в дату повернення кредиту, але не пізніше 30 днів після настання терміну повернення кредиту.

За користування кредитом у період з дати ініціювання Клієнтом заявки до дати виконання заявки Клієнт сплачує винагороду в розмірі 4 % річних, але не менше ніж 5 гривень, від розміру кредиту, зазначеного у заявці Клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується Клієнтом в дату надання в ОСОБА_2 чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 01.02.16 Клієнт за користування кредитом сплачує ОСОБА_3 відсотки в розмірі 36% річних, а починаючи з 01.02.2016 - 64 % річних від суми заборгованості. У разі непогашення заборгованості Клієнтом за кредитом у строк до 30 днів включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом Клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості за заявками, ініційованими до 01.02.2016, і відсотки в розмірі 64% річних від суми заборгованості за заявками, ініційованими з 01.02.2016.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зазначена норма узгоджується з приписами статті 526 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (частина 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України).

Крім того частина 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачає, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, який регулює правовідносини позики, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Так відповідач з 20.11.2013 почав користуватися послугою ПАТ КБ "Приватбанк" "Гарантований платіж", який надавався ПАТ КБ "Приватбанк" для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, укладеними з контрагентами, що підтверджується наявними у справі виписками по рахункам та розрахунком заборгованості.

Зі змісту виписок по рахунках та розрахунку заборгованості випливає, що Відповідач користувався кредитом за послугою "Гарантований платіж" неодноразово.

20.11.2013 відповідач вперше скористався цією послугою, отримавши 12 000,00 грн. (Заявка на гарантований платіж № 7 від 20.11.2013). Ще 12 000,00 грн. було отримано відповідачем 04.12.2013 відповідно до заявки № 12; 15 000,00 грн. отримано 26.12.13 згідно заявки № 24; 4500,00 грн. отримано 28.01.14 (заявка № 31); 20000,00 грн. отримано 05.03.15 (заявка № 2); 33 200, 00 грн. отримано 08.04.15 ( заявка № 3); 37500,00 грн. отримано відповідачем 07.05.16 (згідно заявки № 16); 30000,00 грн. та 100000,00 грн. отримано відповідачем 27.05.15 відповідно до заявки № 21 та № 22.

Позивачем виконано всі вищезазначені заявки позивача, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про виконані заявки.

В свою чергу відповідач погасив заборгованість по кредиту не в повному обсязі та з порушенням передбачених договором строки, а саме не погасив заборгованість по заявкам на гарантований платіж № 21 від 27.05.15 на суму 30 000,00 грн, № 22 від 27.05.15 на суму 100 000,00 грн. та № 3 від 08.04.15 на суму 33 200,00 грн.

З огляду на те, що відповідачем не погашено заборгованість у передбачені договором строки, відповідно до вимог пункту 3.2.2.2 ОСОБА_2, заборгованість по кредиту з 09.06.15 у розмірі 30370,83 грн, стала простроченою, а у відповідача за користування кредитом виник обов'язок сплачувати відсотки у розмірі 56%.

Станом на 08.06.16 залишок заборгованості за наданим кредитом склав 131900,17 грн. Зазначені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості станом на 08.06.16 та виписками по рахунках відповідача з 20.11.2013 по 04.07.2016.

Заборгованість ПП "Світоч" перед ПАТ КБ "ПриватБанк" підтверджується також заявками відповідача на гарантовані платежі.

Оскільки відповідач взяті на себе за Договором зобов'язання належним чином не виконував, то позивач 31.05.2016 звернувся до Клієнта з претензією №31120KGBWS07U про сплату заборгованості за Договором, проте відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованість не погасив.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, станом на 08.06.2016 заборгованість відповідача по кредиту становить 131900,17 грн, що підтверджується вищезазначеними матеріалами справи.

У відповідності до вимог статті 1056-1 Цивільного кодексу України пунктом 3.2.2.2. ОСОБА_2 встановлені ставки за відсотками, залежно від строку користування сумою основного боргу (36%, 56%, 64%).

Позивач обґрунтовано здійснив розрахунок відсотків і їх сума складає 8337,12 грн.

Оскільки розрахунок основної заборгованості, процентів за користування кредитом повністю підтверджується наявними у справі матеріалами, відповідає умовам Договору та вимогам чинного законодавства та враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем зазначених вище сум, вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Поряд з цим позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором в розмірі 5645,70 грн за період, вказаний позивачем у розрахунку заборгованості.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 3.2.1.5.1 ОСОБА_2, при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених пунктами 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених пунктами 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої пунктами 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує ОСОБА_3 за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а в разі реалізації ОСОБА_3 права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує ОСОБА_3 пеню у розмірі, зазначеному в пункті 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 3.2.2.10.4 ОСОБА_2, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої пунктами 3.2.2.10.1 - 3.2.2.10.3 здійснюється протягом 15 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом. Тобто сторони встановили інший період, за який можуть нараховуватися штрафні санкції.

Зважаючи на відповідність розрахунку пені в розмірі 5645,70 грн за період прострочення платежів фактичним обставинам справи, господарський суд дійшов висновку про те, що вказана вимога позивача також підлягає задоволенню.

Докази сплати відповідачем спірної суми коштів у матеріалах справи відсутні.

З огляду на обставини справи, що встановлені на підставі наявних у справі доказів, господарський суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 43, 44, 49, 82, 83, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРIШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства "Світоч" (27200, Кіровоградська область, Бобринецький район, м. Бобринець, вул. Устинівське шосе, буд. 2, ідентифікаційний код 31916724) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, адреса для листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800, ідентифікаційний код 14360570) 131900,17 грн - заборгованості за кредитом, 8337,12 грн - заборгованості по процентам за користування кредитом, 5645,70 грн - пені, а також судовий збір в сумі 2188,24 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили та направити стягувачу.

Згідно ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 02.08.2016.

Суддя Т. В. Макаренко