РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2016Справа №910/9227/16

За позовом Орендного підприємства «Ужгородський коньячний завод»

до Публічного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»

про стягнення 31783,20 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 Орендне підприємство Ужгородський коньячний завод звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 31783,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 9 листопада 2015 року на трасі Київ-Чоп відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault Premium» д.н.з.НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «VOLVO FH 12» д.н.з.НОМЕР_4 під керуванням водія Орендного підприємства Ужгородський коньячний завод ОСОБА_2. Внаслідок зазначеної ДТП пошкоджено причіп марки «Schmitz SPR 24L» д.н.з.НОМЕР_2.

Постановою Богуславського районного суду Київської області від 17.12.2015 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» згідно полісу №АЕ2766427.

В подальшому 13.11.2015 та 29.02.2016 позивач звертався до відповідача із зверненнями щодо отримання страхового відшкодування, проте станом на 13.05.2016 відповідачем не було вчинено жодних дій щодо виплати страхового відшкодування.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача 31783,20 грн. шкоди внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

В ході розгляду справи позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог.

В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що відповідачем частково сплачено заборгованість в розмірі 18753,24 грн. у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача суму несплаченої матеріальної шкоди в розмірі 13029,96 грн.

Судом вищевказана заява позивача прийнята до розгляду, та отже, у відповідності до ст.ст. 22, 55 Господарського процесуального кодексу України, має місце нова ціна позову, з якої підлягає вирішенню спір по даній справі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча про дату час та місце розгляду справи був сповіщений у встановленому законом порядку.

Відповідач присутність повноважного представника у судовому засіданні не забезпечив, проте через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва подав відзив на позовну заяву в якому заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до отриманих від позивача заяви про отримання страхового відшкодування та доданих до неї документів відповідачем, для визначення розміру страхового відшкодування було проведено експертне дослідження за результатами якого було складено Звіт про визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу (причіп Schmitz SPR 24L) у відповідності до якого вартість відновлювального ремонту вказаного причепу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 17276,71 грн.

З огляду на зазначений звіт відповідачем було прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування та в подальшому виплачено на користь Орендного підприємства Ужгородський коньячний завод страхове відшкодування в розмірі 16776,71 грн. (вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - франшиза 500 грн.), також відповідач сплатив на користь позивача пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 1976,53 грн.

Враховуючи викладене відповідач вважає, що належним чином виконав свої зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування позивачеві у зв'язку з чим проти суд відмовити Орендному підприємству Ужгородський коньячний завод в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.11.2015, на трасі Київ-Чоп сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault Premium», д.н.з.НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля марки «Volvo FH 12», д.н.з.НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого пошкоджено причіп марки «Schmitz SPR 24L» д.н.з.НОМЕР_2.

Постановою Богуславського районного суду Київської області від 17.01.2016 по справі № 358/1908/15-п, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В подальшому позивачем було проведено ремонт пошкодженого причепу марки «Schmitz SPR 24L» д.н.з.НОМЕР_2, що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами здачі-приймання робіт №КА-000582 на суму 29899,20 грн. та №КА-000596 на суму 1884 грн.

Пунктом 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Renault Premium», д.н.з.НОМЕР_5, застрахована у Публічному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2766427, чинного на момент ДТП (09.11.2015).

Таким чином, особою, відповідальною за завдані Орендному підприємству Ужгородський коньячний завод як власнику автомобіля марки «Volvo FH 12», д.н.з.НОМЕР_4, збитки у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача із зверненнями (вих. № юр-319/15 від 10.11.2015, № юр-323/15 від 13.11.2015 та № юр-56/16 від 29.02.2016) про виплату страхового відшкодування в сумі 31783,20 грн.

На підставі зазначених звернень та доданих документів, відповідач, для визначення розміру заподіяної шкоди звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Асістанс-Україна», як до незалежної експертної установи.

Так у відповідності до Звіту №36/05/16 від 18.05.2016 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу (причепу) «Schmitz SPR 24L» д.н.з.НОМЕР_2 становить 17276,71 грн. в тому числі ПДВ.

Згідно зі ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.34.4 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причини настання страхового випадку та розміру збитків страховиком можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством

У відповідності до п.12.1 ст.12 закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідач, на виконання умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2766427 від 15.02.2015 на підставі страхового акту №1138-15К від 23.05.2016, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу (причепу) «Schmitz SPR 24L» д.н.з.НОМЕР_2, в розмірі 16776,71 грн. (17276,71 грн. -500 грн. франшизи), що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №6168 від 23.05.2016, №6215 від 24.05.2016 та №6233 від 25.05.2016.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі Звіту №36/05/16 від 18.05.2016 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого колісного транспортного засобу, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту (причепу) «Schmitz SPR 24L» д.н.з.НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 17276,71 грн.

Разом з тим, відповідачем було сплачено на користь Орендного підприємства Ужгородського коньячного заводу пеню за прострочення здійснення страхового відшкодування в розмірі 1976,53 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №6235 від 25.05.2016.

З огляду на викладене, враховуючи факт добросовісного виконання відповідачем зобов'язання перед потерпілою особою за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв'язку з виплатою ним страхового відшкодування є належним виконанням своїх зобов'язань, внаслідок чого підстави для стягнення з відповідача суми страхового відшкодування відсутні.

За таких обставин, оскільки відповідачем доведено належне виконання своїх зобов'язань, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження викладених у позові обставин.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 18.07.2016

Суддя Я.В. Маринченко