ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2016 р. Справа № 922/4683/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Тихий П.В. , суддя Терещенко О.І.

при секретарі судового засідання Деппа-Крівіч А.О.,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, довіреність №08-11/7831/2-15 від 30 грудня 2015 року,

відповідача- Терехова А.С., довіреність №Д-13/2016 від 11 січня 2016 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 1815 Х/1-42) на ухвалу господарського суду Харківської області від 24 червня 2016 року у справі № 922/4683/14

за позовом: Харківської міської ради, м. Харків,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФТД", м. Харків,

про внесення змін до договору оренди землі,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24 червня 2016 року у справі № 922/4683/14 (суддя Лавренюк Т.А.) зобов'язано позивача надати суду копію Технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельних ділянок м. Харкова станом на 01.01.2013р. Призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, буд. 6).

На вирішення судової земельно-технічної експертизи поставлено наступні питання:

1)Чи відповідає витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706/1 від 30.10.2013 року вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

2)Чи відповідає витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706 від 30.10.2013 року вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

3)Чи правильно визначений вид функціонального використання земельної ділянки у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706/1 від 30.10.2013 року?

4)Чи правильно визначений вид функціонального використання земельної ділянки у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706 від 30.10.2013 року?

5)Чи правильно визначена економіко-планувальна зона у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706/1 від 30.10.2013 року?

6)Чи правильно визначена економіко-планувальна зона у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706 від 30.10.2013 року?

7)Чи правильно визначені локальні коефіцієнти на місцезнаходженні земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони у витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки № 706/1 від 30.10.2013 року?

8)Чи правильно визначені локальні коефіцієнти на місцезнаходженні земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони у витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки № 706 від 30.10.2013 року?

9)Які локальні коефіцієнти та в якому розмірі мають бути застосовані для визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Харків, пр. Московський 199-а, кадастровий номер :01:001:0019?

10)Які локальні коефіцієнти та в якому розмірі мають бути застосовані для визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Харків, пр. Московський 199-а, кадастровий номер :01:001:0020?

11)Чи правильно визначений коефіцієнт Км2 у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706/1 від 30.10.2013 року?

12)Чи правильно визначений коефіцієнт Км2 у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706 від 30.10.2013 року?

13)Чи правильно визначений коефіцієнт Км3 у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706/1 від 30.10.2013 року?

14). Чи правильно визначений коефіцієнт Км3 у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706 від 30.10.2013 року?

15)Чи правильно визначений коефіцієнт Кф у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706/1 від 30.10.2013 року?

16)Чи правильно визначений коефіцієнт Кф у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706 від 30.10.2013 року?

Обовязок по оплаті витрат на проведення експертизи покладено на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФТД", (61105, м.Харків, вул. Киргизька, 15).

Ухвалено матеріали справи № 922/4683/14 направити до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення судової земельно-технічної експертизи.

Провадження у справі 922/4683/14 зупинено.

Харківська міська рада з ухвалою місцевого господарського суду не погодилась та звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 24 червня 2016 року в частині зупинення провадження у справі та направити справу до господарського суду Харківської області для продовження розгляду справи по суті.

У судове засідання, яке відбулось 20 липня 2016 року, зявились належні представники сторін, які підтримали свої правові вимоги по справі.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів встановила наступні обставини справи.

Харківська міська рада звернулася до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ФТД, в якій просила внести зміни до договору оренди землі від 03 квітня 2006 року №35 шляхом визнання додаткової угоди від 26 березня 2014 року укладеною у редакції, яка запропонована позивачем і надана до позовної заяви в якості додатку.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25 грудня 2014 року у даній справі, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24 вересня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 16 грудня 2015 року касаційну скаргу Харківської міської ради задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24 вересня 2015 року у справі № 922/4683/14 та рішення господарського суду Харківської області від 25 грудня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Під час нового розгляду спору ухвалою суду від 04 березня 2016 року за клопотанням відповідача було призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені засл. проф. ОСОБА_2.

04 квітня 2016 року до господарського суду Харківської області з Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл. проф. ОСОБА_2. надійшло повідомлення про неможливість надання висновку експерта у зв'язку з відсутністю ліцензії на проведення робіт із землеустрою у відповідності до п.1.7 спільного наказу Держкомзему, Міністерства аграрної політики, Мінбуду України та Української академії аграрних наук № 18/15/21/11 від 27 січня 2006 року.

Ухвалою суду від 11 квітня 2016 року за клопотанням відповідача призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та провадження у справі зупинено.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24 червня 2016 року у справі № 922/4683/14 (суддя Лавренюк Т.А.) зобов'язано позивача надати суду копію Технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельних ділянок м. Харкова станом на 01 січня 2013 року. Призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, буд. 6).

На вирішення судової земельно-технічної експертизи поставлено наступні питання:

1)Чи відповідає витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706/1 від 30.10.2013 року вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

2)Чи відповідає витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706 від 30.10.2013 року вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

3)Чи правильно визначений вид функціонального використання земельної ділянки у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706/1 від 30.10.2013 року?

4)Чи правильно визначений вид функціонального використання земельної ділянки у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706 від 30.10.2013 року?

5)Чи правильно визначена економіко-планувальна зона у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706/1 від 30.10.2013 року?

6)Чи правильно визначена економіко-планувальна зона у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706 від 30.10.2013 року?

7)Чи правильно визначені локальні коефіцієнти на місцезнаходженні земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони у витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки № 706/1 від 30.10.2013 року?

8)Чи правильно визначені локальні коефіцієнти на місцезнаходженні земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони у витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки № 706 від 30.10.2013 року?

9)Які локальні коефіцієнти та в якому розмірі мають бути застосовані для визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Харків, пр. Московський 199-а, кадастровий номер :01:001:0019?

10)Які локальні коефіцієнти та в якому розмірі мають бути застосовані для визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Харків, пр. Московський 199-а, кадастровий номер :01:001:0020?

11)Чи правильно визначений коефіцієнт Км2 у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706/1 від 30.10.2013 року?

12)Чи правильно визначений коефіцієнт Км2 у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706 від 30.10.2013 року?

13)Чи правильно визначений коефіцієнт Км3 у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706/1 від 30.10.2013 року?

14)Чи правильно визначений коефіцієнт Км3 у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706 від 30.10.2013 року?

15)Чи правильно визначений коефіцієнт Кф у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706/1 від 30.10.2013 року?

16)Чи правильно визначений коефіцієнт Кф у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706 від 30.10.2013 року?

Провадження у справі 922/4683/14 зупинено.

Оскаржуючи ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, апелянт мотивує свої доводи недоцільністю призначення судової експертизи у справі та тим, що зупинення провадження у справі порушує його право на розгляд справи впродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги позивача , вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала місцевого господарського суду відповідає в повній мірі вимогам законодавства виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи предмет спору в даній справі полягає у внесенні змін до договору оренди землі від 03 квітня 2006 року №35 у звязку зі зміною нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, безпосередньо в частині збільшення розміру орендної плати за розрахунком позивача.

Отже, предмет дослідження в даній справі полягає не тільки у встановленні господарським судом наявності/відсутності правових підстав для внесення відповідних змін до договору, а й у перевірці правомірності розрахунку самого розміру орендної плати, визначеного позивачем в додатковій угоді від 26 березня 2014 року.

Відповідно до пункту 6.1. Положення про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові, рішенням сесії Харківської міської від 27 лютого 2008 року № 41/08, із наступними змінами розмір орендної плати, встановлений договорами оренди, у тому числі договорами тимчасового користування на умовах оренди, укладеними до набрання чинності цього Положення, підлягає перерахунку.

Відповідно до пункту 2.4. Положення про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові, затвердженого рішенням сесії Харківської міської від 27 лютого 2008 року № 41/08, визначення розміру орендної плати річна орендна плата (О) за земельну ділянку розраховується за формулою:

0 = Ц*Б*Кі*К2

де:

Ц нормативна грошова оцінка земельної ділянки, грн.;

Б єдина для м. Харкова базова ставка орендної плати (частка одиниці);

Кі - коефіцієнт, який враховує наявність складних інженерно-геологічних умов земельної ділянки, визначається згідно з додатком до цього Положення;

К2 - коефіцієнт, який враховує розмір земельної ділянки, визначається згідно з додатком до цього Положення.

Виходячи з того, що новий розмір орендної плати розраховується позивачем за формулою, в основу якого покладеного розмір нормативно грошової оцінки одного квадратного метра земельної ділянки населених пунктів та відповідних коефіцієнтів Кі та К2, які розраховуються на підставі відомостей у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706 від 30 жовтня 2013 року, до обовязків суду відноситься перевірка відповідності застосування числових показників вказаних коефіцієнтів.

Колегією суддів наголошується, що одним із функціональних принципів господарського процесуального права є принцип змагальності у поданні учасниками процесу доказів на підтвердження тих чи інших юридичних фактів

Принцип змагальності пов'язаний з принципом рівності учасників судового процесу перед законом і судом (п. 2 ч. З ст. 129 Конституції, ст. 5 ЦПК, ст. 7 Закону України "Про судоустрій України"). Цей зв'язок виявляється в тому, що особам, які беруть участь у справі і займають рівне процесуальне положення, повинна бути забезпечена рівна процесуальна можливість доведення тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

У своїй прецедентній практиці Європейській суд з прав людини неодноразово наголошував на важливості для справедливого судового розгляду здійснення доказування в межах змагального судового процесу.

Суд відзначає, що одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (рішення у справах "Лобо Мачадо проти Португалії" (Lobo Machado v. Portugal) і "Фермьойлєн проти Бєльгії" (Vermeulen v. Belgium) від 20 лютого 1996 р., Reports of Judgments and Decisions 1996-I, сс. 206-07, п. 31 і п. 23, п. 33, відповідно, та рішення у справі "Нідерост-Губер проти Швейцарії" (Nidero?stHuber v. Switzerland) від 18 лютого 1997 р., Reports 1997-I, с. 108, п. 24).

Гарантією реалізації в господарському судочинстві принципу змагальності є широке коло процесуальних прав, якими наділені особи, які беруть участь у справі, безпосередньо подавати суду докази та брати участь в їх дослідженні, ставити питання іншим учасникам процесу, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення суду тощо.

Разом з тим принцип змагальності включає і право осіб, що беруть участь у справі, надавати докази, на які вони посилаються на обґрунтування своїх вимог і заперечень, і доводити ці обставини.

Відтак, оскільки відповідач не погоджується в показниками коефіцієнтів визначених у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706 господарський суд повинен сприяти останньому у реалізації його права на спростування доводів позивача, а саме надати можливість вказаній стороні предявити до суду докази їх невідповідності.

Поряд з цим, слід зазначити, що питання правомірності встановлення більшості показників, визначених у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706, виключає можливість самостійного їх дослідження, оскільки потребує необхідність залучення спеціальних знань в земельній галузі.

Згідно з частиною 1 статті 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Отже, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. При цьому, в силу ст. 41 ГПК України господарський суд сам визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає, і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01 червня 2006 року зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

З врахуванням наведеного, судом акцентується увага, що подання відповідачем доказів спростування позиції позивача у вигляді заяви про проведення судової експертизи є складовою частиною права сторони на справедливий суд.

Більш того слід наголосити, що Верховний Суд України по аналогічному спору, в постанові від 02 березня 2016 року у справі № 922/538/14 за позовом Харківської міської ради до приватного підприємства "Терем", третя особа Департамент земельних відносин Харківської міської ради, про внесення змін до договору оренди землі, висловився з приводу необхідності дослідження обґрунтованості та правильності розрахунку розміру орендної плати та надання юридичної оцінки відповідним доказам.

Таким чином, обовязком господарського суду, враховуючи заперечення відповідача стосовно правомірності встановлення позивачем в додатковій угоді суми орендної плати, з огляду на невірне застосування коефіцієнтів при розрахунку, є забезпечення можливості відповідачу надати докази помилковості такого розрахунку (доказів обрання позивачем невірних числових показників коефіцієнтів), безпосередньо шляхом надання висновку судового експерта.

Як вбачається з матеріалів справи, господарський суд Харківської області ухвалою від експертизу із встановленням кола питань, які мають бути розяснені судовим експертом (стаття 41 ГПК України) та одночасно зупинив провадження у справі у звязку з призначенням експертизи (стаття 79 ГПК України), реалізувавши своє право.

Статтею 106 ГПК України визначено перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення. Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Наведеною нормою не передбачено можливості оскарження ухвали про призначення судової експертизи окремо від рішення господарського суду.

Не передбачено можливості оскарження судової ухвали про призначення експертизи й статтями 41,42 ГПК України.

Таким чином, положення ухвали господарського суду стосовно призначення судової експертизи не підлягають перегляду в апеляційному порядку (пункт 8 Інформаційного листа ВГСУ від 27.11.2006р. № 01-8/2651 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи").

Пунктом 19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 4 №Про деякі питання практики призначення судової експертизи" встановлено, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливості оскарження ухвал про призначення судової експертизи. Водночас за приписами пункту 1 частини другої статті 79 названого Кодексу господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення судової експертизи, а згідно з частиною п'ятою цієї ж статті ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено. Отже, у вирішенні питань, пов'язаних з оскарженням відповідних ухвал, господарським судам необхідно враховувати таке. Якщо апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується виключно ухвали про призначення судової експертизи у справі, така скарга з урахуванням вимог частини першої статті 106 та частини першої статті 111-13 ГПК не може бути розглянута господарським судом.

У разі коли апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута господарським судом у загальному порядку виключно з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення (згаданий пункт 1 частини другої статті 79 ГПК). Якщо ж в апеляційній чи касаційній скарзі йдеться про оскарження як призначення експертизи, так і зупинення у зв'язку з цим провадження у справі, то відповідна скарга може бути прийнята і розглянута в частині зупинення провадження.

Відтак, апеляційна інстанції здійснює перегляд ухвали з точки зору порушення судом вимог процесуального законодавства, а саме статті 79 ГПК.

В той же час, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою, зокрема, у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

З наведеного вбачається, що недотримання судом приписів статті 79 ГПК має місце за наявності таких умов:

1)відсутності факту призначення судової експертизи та направлення матеріалів справи до відповідної експертної установи;

2)можливості надання експертною установою висновку в межах строку розгляду спору (як відсутності визначального фактору доцільності зупинення провадження ).

В той же час, по-перше, ухвала місцевого господарського суду від 24 червня 2016 року містить положення про призначення судової експертизи у справі, що є підставою для зупинення провадження у справі.

По-друге місцевий господарський суд реалізував надане законом господарським судам право на зупинення провадження у справі до закінчення проведення експертного дослідження для уникнення порушення процесуальних строків розгляду справи.

Так відповідно до п. 1.13 "Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. №53/5, строк проведення експертизи встановлюється залежно від складності дослідження з урахуванням експертного навантаження фахівців керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу) у межах:

10 календарних днів - щодо матеріалів з невеликою кількістю об'єктів та вирішуваних питань і простих за характером досліджень;

30 календарних днів - щодо матеріалів із середньою кількістю об'єктів та вирішуваних питань або середньої складності за характером досліджень;

60 календарних днів - щодо матеріалів з великою кількістю об'єктів та вирішуваних питань або складних за характером досліджень;

понад 60 календарних днів - щодо матеріалів із великою кількістю об'єктів та вирішуваних питань (більше десяти), виходячи з фактично необхідного для експерта часу або особливо складних за характером досліджень (досліджень з використанням криміналістичного обладнання (лазерного, оптичного, електронного), проведення експериментальних досліджень, застосування декількох методів);

понад 90 календарних днів - якщо експертиза є особливо складною чи багатообєктною, потребує вирішення більше десяти питань або вирішення питань, які потребують декількох досліджень, чи налічує понад п'ять томів матеріалів справи або є комплексною чи потребує залучення фахівців з інших установ (у тому числі судово-медичних), підприємств, організацій і не може бути виконана в зазначені строки.

Більший розумний строк установлюється за письмовою домовленістю з органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), після попереднього вивчення експертом наданих матеріалів.

У разі значного завантаження експерта та знаходження в нього на виконанні одночасно понад десяти експертиз, у тому числі комісійних та комплексних, вказані терміни можуть бути переглянуті або встановлені додатково з урахуванням необхідного реального часу на їх виконання.

Враховуючи п. 1.13 "Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень" строк проведення експертизи не тільки виходить за двомісячний строк розгляду позову, а перевищує безпосереденьо 18 днів, які були залишені у суду для проведення судового розгляду, а відтак виключає можливість надання експертною установою висновку в межах строку розгляду спору.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що твердження позивача, викладені ним в апеляційній скарзі, позбавлені фактичного і правового обґрунтування та не доведені належними доказами, у звязку з чим підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу господарського суду Харківської області від 24 червня 2016 року у справі № 922/4683/14 прийнята при належному зясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні, в звязку з чим, апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись п.1 ч.1. статті 80, статтями 99, 101, 102, п.1 статті 103, статтею 105, 106 Господарського процесуального кодексу України судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 24 червня 2016 року у справі № 922/4683/14 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Харківський апеляційний господарський суд.

Повний текст постанови складено 25 липня 2016 року.

Головуючий суддя В.В.Россолов

Суддя П.В.Тихий

Суддя О.І.Терещенко