ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" липня 2016 р.Справа № 916/1665/16

За позовом: приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна"

до відповідача: Фірми "Істок-ЛТД" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю

про стягнення компенсації у розмірі 14 500,00 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: позивач, приватна організація "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Фірми "Істок-ЛТД" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю компенсації за порушення майнових авторських прав за використаний без дозволу об'єкт музичний твір "Goodbye" в мінімальному розмірі 14 500,00 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.06.2016р. позовну заяву (вх.№1782/16) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №916/1665/16 та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, хоча про час місце їх проведення був повідомлений належним чином, відзив на позову суду не надав, своїм правом на захист не скористався.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані позивачем докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

24 січня 2014р. між приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (Організація) та товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (Видавник) було укладено договір про управління майновими авторськими правами №АВ-24012014/01, згідно умов п.2.1. якого, Видавник надає Організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та Субвидані твори (твори та Субвидані твори надалі також іменуються як "Об'єкти авторського права"), які належать або протягом дії цього Договору будуть йому належати, а саме дозволяти або забороняти використання об'єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п.2.5. Договору Організація здійснює колективне управління відповідно до Договору на території України.

За приписами п.п.9.2.1., 9.4. Договору, Організація має право пред'являти позови, претензії, здійснювати фіксацію фактів використання об'єктів авторського права. Дії, визначені в пункті 9.2.1. Договору, Організація має право здійснювати без узгодження с Видавником. Звіт про такі дії, здійсненні впродовж звітного періоду (кварталу), Організація направляє Видавнику після закінчення звітного періоду на адресу електронної пошти, зазначену в ст.17 цього Договору.

Цей Догові вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє безстроково (п.12.1. Договору).

01 листопада 2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппел" (Видавник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (Субвидавник) було укладено ліцензійний Договір №ВЧ-01112014/02-д, згідно умов п.2.1. якого, Видавник цим надає Субвидавнику право на використання протягом строку на території способами, зазначеними в Договорі, всіх творів, що містяться в каталозі Видавника, за виключенням Продакшн Мьюзік.

Відповідно до п.11.1. Договору, строк Договору починає перебіг з моменту його підписання його сторонами та з врахуванням вимог пункту 11.2., спливає 31 грудня 2014 року. При цьому, сторони особи обумовили, що Договір в частині надання прав Субвидавнику розповсюджується на період, що передує даті укладення Договору, а саме з 01 січня 2014 року. Сторони особливо обумовили, що Видавник цим наділяє Субвидавника правом вимоги та отримання від третіх осіб будь-які види винагороди та компенсацій за використання творів не зібрані на момент укладення Договору іншими Субвидавниками Видавника або правовласниками творів.

На виконання вищенаведених Договорів ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" надало приватній організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" декларацію, з якою вбачається наявність майнових авторських прав щодо музичних творів згідно переліку, зокрема:

№Назва творуАвтор музикиАвтор текстуВиконав
67GoodbyeDollemont, Jeremy; Lange, Matthew; Morrison, GlennDollemont, Jeremy; Lange, Matthew; Morrison, GlennGlenn Morrison Feat Islove

Актом контрольної фіксації №11/11/15 від 26.11.2015p., складеним уповноваженим представником організації колективного управління авторськими та суміжними правами встановлено, що в приміщені кафе "House Sandwich" за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, б. 2 і 2/1, в якому господарську діяльність здійснює Фірма "Істок-ЛТД" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю код ЄДРПОУ №20979762 вільно розповсюджувались (публічно виконувались) за допомогою наявного в приміщенні закладу музичні твори, серед яких твори під назвою: іноземною мовою "Goodbye", у виконані іноземною мовою "Glenn Morrison Feat Islove", майнові авторські права на зазначений музичний твір належать товариству з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна".

На вимогу позивача, відповідач не надав доказів отримання дозволів щодо використання майнових авторських прав для публічного виконання зазначених музичних творів.

Як стверджує позивач, використання відповідачем зазначеного музичного твору у власній господарській діяльності відбулося без дозволу належного правовласника та без сплати авторської винагороди, чим порушені авторські права товариства з обмеженою відповідальністю "Українська музична видавнича група", передбачені вимогами п. а, ст.50 ЗУ "Про авторське право і суміжні права".

З врахуванням того, що відповідач без належного дозволу здійснював незаконне використання музичних творів, чим вчинив порушення майнових авторських прав товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна", у зв'язку з чим приватна організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" звернулась до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних правових підстав.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема припинення дії, яка порушує право.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон), виключним правом є майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Відповідно до ч.3 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" зазначено, що відповідно до статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Згідно з підпунктом "г" частини першої статті 49 Закону організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів.

При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим.

Разом з тим така організація, пред'явивши позов, не є позивачем, оскільки вона звертається до суду за захистом прав суб'єктів авторського і (або) суміжних прав, а не своїх прав.

Позивачем у таких випадках буде суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав, на захист інтересів якого звернулася організація. У випадку, якщо організація колективного управління звертається на захист прав фізичних осіб, такий спір розглядається в порядку цивільного судочинства. Якщо ж вона звертається на захист юридичних осіб, то, залежно від суб'єктного складу, спір розглядається в порядку господарського судочинства.

Статтею 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 440 ЦК України та частини третьої статті 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною 2 статті 32 цього ж Закону встановлено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) суб'єктами авторського права є автори творів, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права.

За змістом п.5 ч.1 ст.8 Закону об'єктами авторського права у т.ч. є музичні твори з текстом і без тексту.

Згідно ч.1, 2 ст.11 Закону первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору, авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей.

Частиною 1 ст.15 Закону встановлено, що майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами ч.1 ст.31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у ст.15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Згідно із ст.45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: а) особисто; б) через свого повіреного; в) через організацію колективного управління.

Статтею 46 Закону визначено, що суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав може доручити управління своїми майновими правами повіреному на підставі укладеного з ним договору доручення, здійснюючи управління майновими правами, ця особа діє у межах повноважень, переданих їй суб'єктом авторського права і (або) суміжних прав.

Положеннями ч.1, 2, 5 ст.47 Закону визначено, що суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав можуть доручати управління своїми майновими правами організаціям колективного управління; організації колективного управління створюються суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав та мають статус юридичної особи згідно із законом; суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав можуть також доручати управління своїми майновими правами на колективній основі відповідним державним організаціям, установчі документи яких передбачають здійснення таких функцій.

Частиною 4 ст.48 Закону встановлено, що організації колективного управління можуть управляти на території України майновими правами іноземних суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів з аналогічними іноземними організаціями, в тому числі й про взаємне представництво інтересів.

Пунктом 49 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" наголошено на тому, що організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб.

Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права. Якщо у організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

У пункті 29 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" зазначено, що з огляду на приписи статті 33 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами.

Судом було встановлено, що відповідачем без відповідного дозволу або погодження з позивачем, без сплати відповідної авторської винагороди, використовувався зазначений музичний твор, чим було порушено права товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" як Ліцензіата цих виключних прав.

При цьому, відповідачем не було надано доказів на підтвердження наявності у нього будь-яких угод щодо використання зазначеного творк, а отже, таке використання відбулось відповідачем з порушенням вимог Закону України "Про авторське право та суміжні права" та без сплати відповідної авторської винагороди.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, та те, що позовні вимоги приватної організації „Організація колективного управління авторськими і суміжними правами, що діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" , є доведеними та обґрунтованими, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає компенсація за порушення майнових авторських прав за використаний без дозволу об'єкт музичний твір "Goodbye" в мінімальному розмірі 14 500,00 грн.

Відповідно до приписів ст.44, 49 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378,00 грн.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фірми "Істок-ЛТД" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 46, код ЄДРЮОФОПГФ 20979762) на користь приватної організації „Організація колективного управління авторськими і суміжними правами (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 2-Б, офіс 287, код ЄДРЮОФОП 37396151), що діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (01024, м. Київ, вул. Лютеранська, буд 15, літ. А, нежиле приміщення №18, код ЄДРЮОФОПГФ 39019265) компенсацію за порушення майнових авторських прав за використаний без дозволу об'єкт музичний твір "Goodbye" в мінімальному розмірі 14 500 (чотирнадцять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. та витрати на оплату судового збору в сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 01 серпня 2016 р.

Суддя О.В. Цісельський