ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"19" липня 2016 р. Справа № 911/452/16

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області, м. Київ,

до відповідачів 1) товариства з обмеженою відповідальністю «М8 ОСОБА_1 група», смт. Клавдієво-Тарасове Бородянського району,

2) публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 депозитарій України», м. Київ

3) товариства з обмеженою відповідальністю «Фондова компанія «Фаворит», м. Київ

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

1) ОСОБА_2 комісії з цінних паперів та фондового ринку, м. Київ

2) Приватного акціонерного товариства «Клавдієвський дослідно-експериментальний завод», смт. Клавдієво-Тарасове Бородянського району

про розірвання договору, зобовязання вчинити дії та стягнення 18 200 000,00 грн.

Головуючий суддя О.В. Конюх;

Судді В.М. Бабкіна, О.В. Щоткін

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_3, уповноважена, довіреність від 05.01.2016р. №2;

від відповідача 1: ОСОБА_4,керівник, виписка з ЄДР;

від відповідача 2: ОСОБА_5, уповноважений, довіреність від 15.12.2015р.№ 3513/09;

від відповідача 3: ОСОБА_6, керівник, виписка з ЄДР;

від третьої особи 1: не зявився;

від третьої особи 2: ОСОБА_4, уповноважений, довіреність від 22.02.2016р.;

СУТЬ СПОРУ:

позивач Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області, м. Київ (далі по тексту позивач, РВФДМУ по Київській області), звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 09.02.2016р. до відповідачів товариства з обмеженою відповідальністю «М8 ОСОБА_1», смт. Клавдієво-Тарасове Бородянського району (далі по тексту відповідач 1, ТОВ «М8 ОСОБА_1 група»), публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 депозитарій України», м. Київ (далі по тексту відповідач 2, ПАТ «ОСОБА_2 депозитарій України»), товариства з обмеженою відповідальністю «Фондова компанія «Фаворит», м. Київ (далі по тексту відповідач 3, ТОВ «ФК «Фаворит»), в якому просить суд

1) розірвати договір купівлі-продажу пакета акцій ВАТ «Клавдієвський дослідно-експериментальний завод» від 05.03.2010р. № 2-ВП-ЗД, укладений між позивачем та ТОВ «М8 ОСОБА_1 група»;

2) зобовязати ПАТ «ОСОБА_2 депозитарій України» забезпечити для депозитарної установи ТОВ «ФК «Фаворит» можливість здійснення такої операції, як списання з рахунку в цінних паперах №403303-UA40003019 ТОВ «М8 ОСОБА_1 група» в депозитарній установі ТОВ «ФК «Фаворит» права на 2 235 636 штук простих іменних акцій бездокументарної форми номінальною вартістю 558 909,00 грн., що становить 51% статутного капіталу відкритого акціонерного товариства «Клавдієвський дослідно-експериментальний завод» та зарахування прав на зазначені акції на рахунок у цінних паперах № 403303-UA40003112 Держава Україна (Керуючий рахунком субєкт управління РВФДМУ по Київській області);

3) зобовязати депозитарну установу ТОВ «ФК «Фаворит» списати з рахунку в цінних паперах №403303-UA40003019 ТОВ «М8 ОСОБА_1 група» в депозитарній установі ТОВ «ФК «Фаворит» права на 2 235 636 штук простих іменних акцій бездокументарної форми номінальною вартістю 558 909,00 грн., що становить 51% статутного капіталу відкритого акціонерного товариства «Клавдієвський дослідно-експериментальний завод» та зарахування прав на зазначені акції на рахунок у цінних паперах № 403303-UA40003112 Держава Україна (Керуючий рахунком субєкт управління РВФДМУ по Київській області);

4) зобовязати депозитарну установу ТОВ «ФК «Фаворит» надати РВФДМУ по Київській області виписку з рахунку в цінних паперах № 403303-UA40003112 Держава Україна (Керуючий рахунком субєкт управління РВФДМУ по Київській області) на підтвердження його права власності на 2 235 636 простих іменних акцій бездокументарної форми номінальною вартістю 558 909,00 грн., що становить 51% статутного капіталу відкритого акціонерного товариства «Клавдієвський дослідно-експериментальний завод»;

5) стягнути з ТОВ «М8 ОСОБА_1 група» на користь РВФДМУ по Київській області пеню за невиконання пункту 11.2.1 договору в сумі 18 200 000,00 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за умовами укладеного між позивачем та відповідачем 1 договору купівлі-продажу пакету акцій відкритого акціонерного товариства «Клавдієвський дослідно-експериментальний завод» від 05.03.2010р. передбачено ряд умов, які відповідач зобовязався виконати протягом строків, встановлених договором, а саме: відповідно до пункту 11.1.2 договору - забезпечити дохід від реалізації продукції протягом 5 років від дати переходу права на пакет акцій не нижче існуючих показників на дату публікації; відповідно до пункту 11.1.3 договору - забезпечити чистий прибуток підприємства протягом 5 років не нижче вказаних у договорі обсягів; відповідно до пункту 11.2.1 договору - забезпечити інвестиції в технічне переобладнання виробництва не нижче визначених у договорі обсягів; відповідно до пункту 11.2.4 договору забезпечити економію матеріалів, палива та електроенергії; відповідно до пункту 11.2.6 договору внести інвестиції для забезпечення приросту виробничих потужностей за рахунок заходів технічного переозброєння, реконструкції виробництва; відповідно до пункту 11.3.2 договору підвищити рівень заробітної плати; відповідно до пункту 11.3.5 - укласти колективний договір протягом трьох місяців; відповідно до пункту 11.3.10 забезпечити створення нових робочих місць, що фактично відповідачем 1 виконано не було.

Відповідно до Порядку контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об'єктів приватизації державними органами приватизації", затвердженого наказом ФДМ України від 10.05.2012р. № 631 позивачем проведено поточну перевірку виконання умов вказаного договору купівлі-продажу, за результатами якої було складено ОСОБА_7 від 07.08.2015р., яким було встановлено невиконання відповідачем 1 вищевказаних умов договору купівлі-продажу.

За таки обставин, у відповідності до ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна» , ст.ст. 611, 651 ЦК України позивач просить суд розірвати договір купівлі-продажу пакету акцій та повернути приватизований обєкт в державну власність. У відповідності до Порядку повернення у державну власність обєктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких обєктів, затвердженого постановою КМ України від 18.01.2001р. №32, позивач просить зобовязати депозитарну установу списати з рахунку у цінних паперах ТОВ «М8 ОСОБА_1 група» права на пакет акцій ВАТ «Клавдієвський експериментальний завод», зарахувати їх на рахунок у цінних паперах Держави Україна (Керуючий рахунком РВФДМУ по Київській області) та видати позивачу відповідну виписку з рахунку на підтвердження права власності на пакет акцій, а також просить зобовязати ПАТ «ОСОБА_2 депозитарій України» забезпечити для депозитарної установи ТОВ «ФК Фаворит» можливість виконати відповідні операції з рахунками у цінних паперах.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 0,1% вартості невнесених інвестицій в загальній сумі 18 200 000,00 грн. у відповідності до абзацу другого пункту 5 ст. 29 Закону України «Про приватизацію державного майна».

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.02.2016р. позивача звільнено від сплати судового збору; позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №911/452/16 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 14.03.2016р.

11.03.2016р. від відповідача 2 ПАТ «ОСОБА_2 депозитарій України» надійшов відзив на позов від 10.03.206р., відповідно до якого відповідач 2 просить суд відмовити в задоволенні позову в частині вимог до відповідача 2. Відзив обґрунтований тим, що відповідно до абзацу другого пункту 2 розділу І Положення про провадження депозитарної діяльності, затвердженого рішенням ОСОБА_2 комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013р. №735, рішення суду є підставою для здійснення безумовної операції з управління рахунком у цінних паперах списання, зарахування або переказ цінних паперів, прав на цінні папери на рахунку у цінних паперах клієнта, депонента без його розпорядження. Відповідно до абзацу десятого пункту 12 глави 2 розділу V Положення, безумовні операції можуть здійснюватись тільки депозитарною установою.

За таких обставин, вищезазначені безумовні операції на підставі рішення суду депозитарною установою ТОВ «ФК «Фаворит» буде здійснено без участі центрального депозитарію, яким є відповідач 2, відповідно відповідач 2 не може забезпечити виконання зазначених операції для ТОВ «ФК «Фаворит». Разом із тим, у системі депозитарного обліку Центрального депозитарію встановлено обмеження здійснення операцій з цінними паперами ВАТ «Клавдієвський дослідно-експериментальний завод», встановлене Центральним депозитарієм на підставі рішення ОСОБА_2 комісії з цінних паперів та фондового ринку від 19.11.2013р. № 2633, тому виконання депозитарних операцій стане можливим лише після скасування вказаного рішення, або внесення до нього відповідних змін.

Ухвалою від 14.03.2016р. суд залучив до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_2 комісію з цінних паперів та фондового ринку, м. Київ (далі по тексту НКЦПФР) та Приватне акціонерне товариство «Клавдієвський дослідно-експериментальний завод», смт. Клавдієво-Тарасове Бородянського району (далі по тексту ПрАТ «Клавдієвський ДЕЗ»).

28.03.2016р. від відповідача 1 ТОВ «М8 ОСОБА_1 група» надійшов відзив на позов, в якому відповідач 1 проти позову заперечує. Заперечення мотивовані тим, що згідно договору на реалізацію інвестиційного проекту по виготовленню і наладці ЛЕК-1000 між ТОВ «М8 ОСОБА_1 група» та ПрАТ «Клавдієвський ДЕЗ» відповідач 1 як інвестор зобовязався виконати в повному обсязі будівництво енергетичного комплексу ЛЕК-1000, який після проведення пуско-налагоджувальних робіт та вводу в експлуатацію стає власністю підприємства. Загальний обсяг інвестицій складає 10 000 000,00 грн. (до травня 2011 року вартість встановленого обладнання мала становити 2 050 000,00 грн., до травня 2012 року 5 070 000,00 грн., до травня 2013 року 10 126 000,00 грн.). Відповідач твердить, що станом на час проведення перевірки РВ ФДМУ по Київській області загальний розмір інвестицій виконаний, комплекс введений в експлуатацію.

Також відповідач 2 твердить, що згідно умов укладеного договору купівлі-продажу підставою для його розірвання є невиконання пунктів 11.5.1, 11.5.2, 11.5.3 договору, які згідно ОСОБА_7 перевірки виконані повністю. Крім того, відповідач 1 звертає увагу на те, що з усіх зобовязань покупця згідно приватизаційного договору було виконано більшу частину - 23, а 4 не були виконані у звязку із фінансово-економічною кризою в країні.

Від відповідача 3 ТОВ «ФК «Фаворит» в судовому засіданні 28.03.2016р. надійшли пояснення, у яких зазначено, що позивач та відповідач 1 мають відкриті рахунки у цінних паперах у депозитарній установі ТОВ «ФК «Фаворит», цінні папери, які є предметом спору у справі, є власністю відповідача 1 та обліковуються на його рахунку в цінних паперах. Обіг акцій простих іменних ПрАТ «Клавдієвський ДЕЗ» зупинено з 19.11.2013р. на підставі рішення НКЦПФР №2633 від 19.11.2013р. відповідно до пункту 30 ст. 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні».

В судовому засіданні 28.03.2016р. в порядку частини третьої ст. 77 ГПК України судом оголошено перерву до 05.04.2016р., про що присутні представники були повідомлені особисто під розпис.

05.04.2016р. від позивача надійшла заява від 04.04.2016р. № 16-03-1225 про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач, відповідно до свого права, передбаченого ст. 22 ГПК України , просив суд

1) розірвати договір купівлі-продажу пакета акцій ВАТ «Клавдієвський дослідно-експериментальний завод» від 05.03.2010р. № 2-ВП-ЗД, укладений між позивачем та ТОВ «М8 ОСОБА_1 група»

2) зобовязати ПАТ «ОСОБА_2 депозитарій України» забезпечити для депозитарної установи ТОВ «ФК «Фаворит» можливість здійснення такої операції, як списання з рахунку в цінних паперах №403303-UA40003019 ТОВ «М8 ОСОБА_1 група» в депозитарній установі ТОВ «ФК «Фаворит» права на 2 235 636 штук простих іменних акцій бездокументарної форми номінальною вартістю 558 909,00 грн., що становить 51% статутного капіталу відкритого акціонерного товариства «Клавдієвський дослідно-експериментальний завод» та зарахування прав на зазначені акції на рахунок у цінних паперах № 403303-UA40003112 Держава Україна (Керуючий рахунком субєкт управління РВФДМУ по Київській області);

3) зобовязати депозитарну установу ТОВ «ФК «Фаворит» списати з рахунку в цінних паперах №403303-UA40003019 ТОВ «М8 ОСОБА_1 група» в депозитарній установі ТОВ «ФК «Фаворит» права на 2 235 636 штук простих іменних акцій бездокументарної форми номінальною вартістю 558 909,00 грн., що становить 51% статутного капіталу відкритого акціонерного товариства «Клавдієвський дослідно-експериментальний завод» та зарахування прав на зазначені акції на рахунок у цінних паперах № 403303-UA40003112 Держава Україна (Керуючий рахунком субєкт управління РВФДМУ по Київській області);

4) зобовязати депозитарну установу ТОВ «ФК «Фаворит» надати РВФДМУ по Київській області виписку з рахунку в цінних паперах № 403303-UA40003112 Держава Україна (Керуючий рахунком субєкт управління РВФДМУ по Київській області) на підтвердження його права власності на 2 235 636 простих іменних акцій бездокументарної форми номінальною вартістю 558 909,00 грн., що становить 51% статутного капіталу відкритого акціонерного товариства «Клавдієвський дослідно-експериментальний завод»;

5) стягнути з ТОВ «М8 ОСОБА_1 група» на користь РВФДМУ по Київській області пеню за невиконання пункту 11.2.1 договору в сумі 10 607 000,00 грн.

Також від позивача РВ ФДМУ по Київській області надійшли додаткові пояснення від 04.04.2016р. № 16-03-1224, в яких, посилаючись на копії звітів ПрАТ «Клавдієвський ДЕЗ» про фінансові результати за період 2011-2014 р.р., позивач твердить, що відповідачем на виконання пункту 11.1.3 договору купівлі-продажу не забезпечено чистий прибуток підприємства всього протягом 5 років 1400 тис. грн. (1-й рік 200 000,00 грн., 2-й рік 200 000,00 грн., 3-й рік 200 000,00 грн., 4-й рік 300 000,00 грн., 5-й рік 500 000,00 грн., натомість всього отримано лише 190 тис грн. прибутку. Також позивач твердить, що відповідач 1 не виконав пункт 11.2.1 договору та не забезпечив внесення інвестицій в технічне переобладнання виробництва протягом 3-х років. Посилаючись на ОСОБА_7 прийому-передачі обладнання від 15.07.2015р. та баланс підприємства на 01.07.2015р., позивач твердить, що обумовлена договором сума інвестицій була внесена лише в липні 2015 року, що свідчить про значне прострочення виконання зазначеного зобовязання.

Також позивач заперечує передачу інвестором підприємству стенду для випробування нових видів альтернативного палива вартістю 80 928,00 грн. (за ОСОБА_7 прийому-передачі від 12.03.2012р.), оскільки з копій балансів підприємства на 31.12.2011р. та 31.12.2012р. не вбачається збільшення вартості основних засобів на цю суму, а навпаки залишкова вартість основних засобів зменшилась.

В судовому засіданні 05.04.2016р. третьою особою 1 НКЦПФР подані письмові пояснення від 04.04.2016р. № 14/01-7770, у яких третьою особою зазначено, що відповідно до пункту 30 ст. 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», у звязку із виявленням комісією порушення вимог ст. 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» в частині неподання акціонерними товариствами до комісії регулярної річної інформації та з метою захисту інтересів інвесторів у цінні папери та держави було прийняте рішення комісії від 19.11.2013р. №2633, яким з 19.11.2013р. зупинено внесення змін до системи депозитарного обліку паперів ПрАТ «Клавдієвський ДЕЗ» на строк до усунення порушень. Пунктом 6 рішення ПрАТ «Клавдієвський ДЕЗ» зобовязано протягом пяти робочих днів з моменту усунення правопорушення повідомити Центральний територіальний департамент Комісії з додаванням відповідних документів. Оскільки на даний час допущені порушення в частині неподання регулярної річної інформації не усунуті, Рішення Комісії є чинним та підлягає виконанню.

Ухвалою від 05.04.201 6р. прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, зазначено, що справа розглядатиметься в редакції позовних вимог відповідно до заяви від 04.04.2016р. № 16-03-1225 та призначено колегіальний розгляд справи у звязку з її складністю.

Ухвалою від 11.04.2016р. справа прийнята до провадження колегією суддів у складі: суддя О.В. Конюх головуюча, судді А.Ю.Кошик та О.В. Щоткін.

У звязку із перебуванням судді Кошика А.Ю. у щорічній відпустці здійснено автоматичну заміну у складі колегії суддів судді Кошика А.Ю. на суддю Бабкіну В.М., відповідно ухвалою від 26.05.2016р. справа прийнята до провадження колегією суддів у вищезазначеному складі.

Від представників відповідача 1 ТОВ «М8 ОСОБА_1 група» та третьої особи 2 ПрАТ «Клавдієвський ДЕЗ» 31.05.2016р. до суду подані спільні письмові пояснення, у яких відповідач 1 та третя особа 2 просять суд в позові відмовити повністю.

Так, в даних письмових поясненнях зазначено, що неповне виконання зобовязань пунктів Договору 11.1.2 (забезпечення доходу від реалізації продукції), 11.1.3 (забезпечення чистого прибутку), 11.3.2 (підвищення рівня заробітної плати), 11.3.10 (створення нових робочих місць) відбулось з незалежних від відповідача 1 причин в результаті політичної та глибокої фінансово-економічної кризи, в результаті яких попит на продукцію заводу (теплотехнічні прилади) впав. Також збільшення заробітної плати з врахуванням інфляційних процесів та створення нових робочих місць забезпечувалось щорічно до 2015 року, коли відбулось різке падіння виробництва і масове звільнення працівників.

Невиконання пунктів 11.2.1 (забезпечення рівня інвестицій), 11.2.4 (забезпечення економії матеріалів, палива та електроенергії) та 11.2.6 (внесення інвестицій щодо технічного переозброєння, реконструкції виробництва) Договору відповідач та третя особа заперечують, посилаючись на укладений між ними інвестиційний договір від 15.06.2011р., та ОСОБА_7 прийому-передачі обладнання, згідно яких 10.04.2011р. підприємству було передано інвестором обладнання на 2 050 000,00 грн., 05.05.2012р. було передано обладнання на суму 3 000,000,00 грн., 10.05.2013р. було передано обладнання на суму 5 000 000,00 грн., 15.07.2015р. на суму 10 000 000,00 грн., що зокрема підтверджується також наданими до РВ ФДМУ по Київській області Звітами про оцінку інвестиційної вартості обладнання І-ї та ІІ-ї черг монтажу незавершеного виробництва ЛЕК-1000 від 01.10.2012р. та про незалежну оцінку ринкової вартості обладнання в кількості 12 одиниць, що є елементами локального енергетичного комплексу ЛЕК-1000 від 31.05.2013р.

Відповідач 1 та третя особа твердять, що споживання електроенергії на підприємстві зменшується з року в рік при рості обємів виробництва, про що свідчать ОСОБА_7 прийняття-передавання електроенергії, підписані з ПАТ «АЕС «Київобленерго», крім того, на підприємстві вживаються заходи до проведення економії енергоносіїв (накази від 06.02.2013р. №11, від 10.01.2014р. № 8, затверджений план заходів щодо забезпечення економії матеріалів, палива та електроенергії, ОСОБА_7 прийому-передачі від інвестора стенда для випробування нових видів альтернативного палива вартістю 80 928,00 грн. від 12.03.2012р.).

В судовому засіданні 31.05.2016р. розпочато розгляд справи по суті та в порядку частини третьої ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 05.07.2016р., про що було винесено відповідну ухвалу.

04.07.2016р. від НКЦПФР до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Комісії.

Від позивача надійшли додаткові пояснення від 04.07.2016р. №16-03-2886, у яких позивач твердить, що до нарахування неустойки за прострочення внесення інвестицій, передбаченої пунктом 5 ст. 29 Закону України «Про приватизацію державного майна» в розмірі 01% від вартості невнесених інвестицій не може бути застосований строк нарахування шість місяців, передбачений частиною 6 ст. 232 ГК України, оскільки законом передбачено нарахування неустойки за кожний день прострочення.

Від відповідача 1 05.07.2016р. надійшла письмова заява про застосування у справі строку позовної давності в порядку ст. ст. 258, 267 ЦК України.

Також від відповідача 1 05.07.2016р. надійшов уточнений відзив на позов з доданими додатковими документами, у якому відповідач 1 просить суд в позові відмовити, оскільки відповідачем 1 як покупцем за договором купівлі-продажу та інвестором за інвестиційним договором виконані всі передбачені договорами зобовязання.

Ухвалою від 05.07.2016р. розгляд справи було відкладено на 19.07.2016р.

Від РВ ФДМУ по Київській області надійшли письмові заперечення проти заяви про застосування строку позовної давності від 11.07.2016р. № 16-03-3032.

В судовому засіданні 19.07.2016р. присутні представники надали свої пояснення по суті позову та щодо порядку застосування у справі позовної давності.

Розглянувши позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області, до відповідачів товариства з обмеженою відповідальністю «М8 ОСОБА_1 група», публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 депозитарій України», товариства з обмеженою відповідальністю «Фондова компанія «Фаворит», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_2 комісії з цінних паперів та фондового ринку та приватного акціонерного товариства «Клавдієвський дослідно-експериментальний завод», вислухавши пояснення представників учасників провадження, всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до частини 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до частини 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Між РВФДМУ по Київській області (продавець) та ТОВ «М8 ОСОБА_1 група» (покупець) 05.03.2010р. було укладено та нотаріально посвідчено Договір №2-ВП-3Д купівлі-продажу пакета акцій ВАТ «Клавдієвський дослідно-експериментальний завод» за конкурсом (далі по тексту Договір, Приватизаційний договір), відповідно до якого продавець за підсумками конкурсу продав, а покупець придбав пакет акцій ВАТ «Клавдієвський дослідно-експериментальний завод» кількістю 2 235 636 штук простих іменних акцій, що становить 51,0% статутного фонду, номінальною вартістю однієї акції 0,25 грн., пакета акцій 558 909,00 грн. (пункт 1). Покупець зобовязався розрахуватися за придбаний пакет акцій протягом 60 календарних днів від дати нотаріального посвідчення Договору в сумі 910 000,00 грн., в тому числі протягом 30 календарних днів сплатити 455 000,00 грн. (пункт 2). Право власності на пакет акцій переходить до покупця від дати сплати повної вартості пакета акцій (пункт 5). Покупець зобовязаний:

- забезпечити дохід від реалізації продукції протягом 5-ти років від дати переходу прав власності на пакет акцій не нижче існуючих показників на дату публікації (пункт 11.1.2);

- забезпечити чистий прибуток підприємства протягом 5 років від дати переходу права власності на пакет акцій не нижче : І рік 200 000,00 грн.; ІІ рік 200 000,00 грн., ІІІ рік 200 000,00 грн., ІV рік 300 000,00 грн., V рік 500 000,00 грн. (пункт 11.1.3);

- забезпечити інвестиції в технічне переобладнання виробництва теплотехнічних приладів на протязі трьох років з моменту переходу прав власності на пакет акцій не нижче: І рік 2 000 000,00 грн.; ІІ рік 3 000 000,00 грн., ІІІ рік 5 000 000,00 грн. (пункт 11.2.1);

- забезпечити економію матеріалів, палива та електроенергії (пункт 11.2.4);

- забезпечити внесення інвестицій для забезпечення приросту виробничих потужностей за рахунок заходів щодо технічного переозброєння, реконструкції виробництва (пункт 11.2.6);

- забезпечити підвищення рівня заробітної плати з урахуванням інфляційних процесів (пункт 11.3.2);

- забезпечити протягом трьох місяців від дати переходу права власності на пакет акцій укладання колективного договору (пункт 11.3.5);

- забезпечити створення робочих місць (не менше 10) на протязі 5 років (пункт 11.3.10);

- до повного виконання умов договору не голосувати на загальних зборах з питань зменшення розміру статутного фонду, зміни номіналу акцій, перетворення у інші господарські товариства (пункт 11.5.1);

- після переходу прав власності на пакет акцій протягом 5 років без попередньої згоди РВ ФДМУ по Київській області та колективу не допускати відчуження всього або значної частини основних фондів (пункт 11.5.2);

- перехід права власності на пакет акцій або відчуження покупцем пакета акцій та передача його в заставу до повного виконання зобовязань за договором здійснюються виключно за згодою продавця (пункт 11.5.3).

У разі невиконання покупцем зобовязань за договором продавець має право в установленому законом порядку порушити питання про його розірвання та повернення пакета акцій (пункт 26).

Невиконання покупцем зобовязань, визначених у пункті 11.5.1, 11.5.2 та 11.5.3 є підставою для розірвання договору (пункт 27).

У разі невиконання однією із сторін умов договору та/або неотримання покупцем дозволу Антимонопольного комітету України чи адміністративної колегії Антимонопольного комітету України на концентрацію субєктів господарювання, Договір може бути розірваний за згодою сторін або на вимогу іншої сторони за рішенням суду або господарського суду з поверненням пакета акцій продавцю за ОСОБА_7 приймання-передавання протягом трьох робочих днів від дати набрання чинності рішенням суду (пункт 35).

Платіжним дорученням від 30.04.2010р. покупець здійснив оплату за пакет акцій (копія регістру документів по рахунку 1567 від 05.05.2010р. залучена до матеріалів справи).

11.05.2010р. сторонами підписано ОСОБА_7 приймання-передавання пакета акцій ВАТ «Клавдієвський дослідно-експериментальний завод».

Конституційний Суд України у рішенні від 01.07.1998 року №9-рп зазначив, що угоди приватизації є особливими договорами купівлі-продажу державного майна, на які поширюються також відповідні норми цивільного законодавства про угоди, якщо інше не випливає із законодавства про приватизацію. Невиконання або часткове невиконання умов договору купівлі-продажу державного майна регулюється нормами зобовязального права.

Отже, спеціальним законом, який регулює спірні відносини сторін, є Закон України «Про приватизацію державного майна». Також спірні відносини сторін регулюються загальними положеннями Цивільного та Господарського кодексів України про угоди та про зобовязання, в частині, що не суперечить спеціальному закону, норми якого мають пріоритетне застосування.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

ОСОБА_7 до частини 2 ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна» контроль за виконанням умов договору купівлі-продажу здійснює державний орган приватизації. За результатами перевірки виконання умов договору купівлі-продажу складається акт за формою, встановленою Фондом державного майна України.

РВ ФДМУ по Київській області здійснено перевірку виконання умов договору купівлі-продажу пакета акцій ПрАТ «Клавдієвський ДЕЗ», за результатами якої складено ОСОБА_7 поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу пакета акцій ПрАТ «Клавдієвський дослідно-експеримсентальний завод» від 07.08.2015р., згідно якого (пункт 5.1 ОСОБА_7 перевірки) встановлено невиконання покупцем ряду умов Приватизаційного договору, зокрема пунктів 11.3.10 (створення робочих місць); 11.1.2 (забезпечення доходів від реалізації продукції); 11.2.1 та 11.2.6 (внесення інвестицій); 11.1.3 (забезпечення чистого прибутку); 11.2.4 (економія матеріалів, палива та електроенергії); 11.3.2 (підвищення заробітної плати); 11.3.5 (укладення колективного договору).

Акт підписано представниками продавця ТОВ «М8 ОСОБА_1 група» та ПрАТ «Клавдієвський ДЕЗ» із зауваженнями щодо незгоди з висновками комісії по виконанню пунктів 11.2.1 та 11.2.6 договору та незгоди з пунктом 5.1 ОСОБА_7 перевірки.

Суд звертає увагу на те, що проведена перевірка була визначена РВФДМУ як поточна, що не відповідає Порядку контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об'єктів приватизації державними органами приватизації, затвердженого Наказом Фонду Державного майна України від 10.05.2012, № 631.

Так, відповідно до пунктів 1.6, 1.7, 2.1 Порядку, контроль за виконанням умов договору здійснює державний орган приватизації, який уклав такий договір. Контроль може бути: плановим, що здійснюється відповідно до щоквартальних графіків, які затверджуються наказами державних органів приватизації та позаплановим, що здійснюється за рішенням державного органу приватизації для підтвердження усунення власником недоліків та порушень, виявлених під час проведення планового контролю, та на підставі звернень органів державної влади, судів, а також подання власником об'єкта приватизації заяви до державного органу приватизації про здійснення перевірки на його бажання. Державний орган приватизації здійснює плановий та позаплановий контроль за виконанням умов договору шляхом проведення перевірок або шляхом направлення письмового запиту щодо стану виконання умов договору.

Враховуючи лист Фонду Державного майна України від 17.01.2013р. № 10-23-592, яким було надано відповідь на скаргу ПрАТ «Клавдієвський ДЕЗ» на ОСОБА_7 перевірки від 25.10.2012р., суд робить висновок про те, що перевірка 07.08.2015р. була позаплановою, проведеною у відповідності з пунктом 1.7.2 Порядку, з метою підтвердження усунення власником недоліків та порушень, виявлених під час проведення перевірки 25.10.2012р.

Встановлені в ОСОБА_7 від 07.08.2015р. порушення умов приватизаційного договору стали підставою для звернення РФДМУ по Київській області в порядку ст. 651 ЦК України про розірвання договору та повернення у власність держави пакету акцій.

Зазначені вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 27 спеціального Закону України «Про приватизацію державного майна» визначено, що виключними умовами для розірвання договору купівлі-продажу об'єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством, є:

1) несплата коштів, визначених договором купівлі-продажу, протягом 60 днів з дня нотаріального посвідчення договору;

2) невиконання або неналежне виконання умов продажу об'єкта і зобов'язань покупця щодо основних напрямів розвитку і функціонування приватизованого об'єкта;

3) невиконання умов договору купівлі-продажу у зв'язку з банкрутством приватизованого підприємства або підприємства, до якого було передано приватизований об'єкт.

У договорі купівлі-продажу чітко визначаються критичні значення неналежного виконання виключних умов (строк, відсоток виконання).

До виключних умов не можуть включатися вимоги щодо обсягів і строків внесення інвестицій на розвиток об'єкта приватизації, крім випадків, передбачених законодавством про особливості приватизації окремих видів об'єктів державної власності.

Зазначені позивачем підстави для розірвання договору не належать до виключних умов, передбачених законом.

Пунктом 27 Договору передбачено виключні умови розірвання договору, а саме невиконання пунктів 11.5.1, 11.5.2, 11.5.3 (які є зобовязаннями покупця у сфері корпоративних відносин та розпорядження майном підприємства ПрАТ «Клавдієвський ДЕЗ»). Порушень з боку покупця виключних умов, передбачених договором, під час перевірки не встановлено, позивач в позові на них не посилається.

Разом із тим, невиконання або часткове невиконання умов договору купівлі-продажу державного майна та його наслідки регулюється також загальними нормами зобовязального права.

Так, відповідно до ст. 610, пунктів 1, 3 частини 1 ст. 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок розірвання договору, сплата неустойки.

ОСОБА_7 до частини 5 ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна» на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

Так, відповідно до пунктів 26, 35 Приватизаційного договору, у разі невиконання покупцем зобовязань за договором, продавець має право в установленому законом порядку порушити питання про його розірвання та повернення пакета акцій у державну власність. У разі невиконання однією із сторін умов договору, він може бути розірваний за згодою сторін або на вимогу іншої сторони за рішенням суду з поверненням пакету акцій продавцю.

Разом із тим, в порядку частини 2 ст. 651 ЦК України підставою для розірвання договору в судовому порядку може бути не будь-яке, а істотне порушення договору другою стороною, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значеною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

1. Позивач посилається на порушення відповідачем 1 умов щодо забезпечення підвищення рівня заробітної плати з урахуванням інфляційних процесів (пункт 11.3.2), неукладення колективного договору протягом трьох місяців від дати переходу права власності на пакет акцій (пункт 11.3.5), нестворення нових робочих місць (не менше 10) на протязі пяти років (пункт 11.3.10).

Проте, колективний договір на підприємстві, хоча й з простроченням, але фактично укладено 15.03.2011р. та копію його передано до РВФДМУ по Київській області, що сторонами не заперечується.

Висновок про незабезпечення створення робочих місць РВФДМУ по Київській області зроблено на підставі неналежних вихідних даних, а саме довідки покупця та підприємства про середню кількість працюючих (в 2014 році 42, в першому півріччі 2015р. 12). Разом із тим, помилковим є ототожнення кількості працюючих та кількості робочих місць.

Так, згідно визначення ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» робоче місце - місце (приміщення), на якому працівник постійно чи тимчасово перебуває в процесі трудової діяльності і яке визначене, зокрема на підставі трудового договору (контракту), а методичні підходи до обліку створення нових робочих місць викладені у Методиці моніторингу створення нових робочих місць, затвердженої Наказом Міністерства соціальної політики України від 23.09.2013р. № 611, яка сторонами у спірних відносинах не застосовувалась.

Відтак, в порядку ст.ст. 33, 34 ГПК України незабезпечення створення нових робочих місць не доведено належними та допустимими доказами. Звільнення працівників за власним бажанням без наявності скорочення штату працівників в результаті ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства не є тотожним скороченню робочих місць.

Як вбачається з копії наказів по ПрАТ «Клавдієвський ДЕЗ» від 20.01.2012р., №7, від 24.01.2013р. №14 та від 16.01.2014р. №11, до 2015 року на підприємстві забезпечувалось збільшення заробітної плати. В поясненнях, доданих до відзиву, відповідач 1 та підприємство ПрАТ «Клавдієвський ДЕЗ» визнали відсутність можливості підвищення заробітної плати в 2015р., посилаючись на фінансово-економічну кризу в Україні.

2. Позивач посилається на незабезпечення рівня доходу від реалізації продукції протягом пяти років не нижче існуючих показників на дату публікації (пункт 11.1.2) та незабезпечення чистого прибутку підприємства не нижче передбачених договором обсягів: І рік 200 тис. грн.; ІІ рік 200 тис. грн., ІІІ рік 200 тис. грн., ІV рік 300 тис. грн., V рік 500 тис. грн. (пункт 11.1.3).

Суд погоджується з наявністю порушення вказаних пунктів договору, оскільки, як вбачається з копій звітів про фінансові результати за 2011-2014роки (залучені до матеріалів справи), дохід від реалізації продукції за 2010р. склав 1133 тис грн., за 2011р. 1279 тис. грн., за 2012р. 1418 тис грн., за 2013р. 1691 тис. грн., за 2014р. 1933 тис. грн., тоді як за 9 місяців 2009 року цей показник склав 3461 тис грн. За 5 років отримано чистого прибутку 190 тис грн. замість 1400 тис. грн. за умовами договору.

3. Позивач посилається на порушення пункту 11.2.4 Договору щодо незабезпечення економії матеріалів, палива та електроенергії. Зазначені посилання спростовуються матеріалами справи, а саме копіями ОСОБА_7 прийняття-передавання електроенергії, підписаними з ПАТ «Київобленерго», наказами від 10.01.2014р. №8, від 06.02.2013р. №11, звітами про фінансові результати, які свідчать про те, що при наявності зростання виробництва на підприємстві зменшується споживання енергоносіїв. Також суд звертає увагу на те, що у даному пункті Договору, як і в ОСОБА_7 перевірки від 07.08.2015р. відсутні конкретні критерії, якими позивач керувався, визначаючи наявність такого порушення.

4. Позивач посилається на невнесення інвестицій в технічне переобладнання виробництва не нижче передбачених договором обсягів: І рік 2 млн. грн., ІІ рік 3 млн. грн., ІІІ рік 5 млн. грн. (пункт 11.2.1) та невнесення інвестицій для забезпечення приросту виробничих потужностей за рахунок заходів щодо технічного переозброєння (пункт 11.2.6)

Відповідач 1 та третя особа заперечують проти наявності вказаних порушень, посилаючись на укладений між ТОВ «М8 ОСОБА_1 група» та ПрАТ «Клавдієвський ДЕЗ» договір на реалізацію інвестиційного проекту по виготовленню та наладці комплексу ЛЕК-1000 від 15.06.2011р., в рамках та на виконання якого відповідач 1 (інвестор) зобовязався виготовити складові частини комплексу ЛЕК-1000 та передати підприємству для проведення монтажних робіт. Загальний обєм інвестицій обладнанням за вказаним договором складає 10 126 000,00 грн. Інвестування обладнанням локального енергетичного комплексу ЛЕК-1000 проводяться поетапно на протязі трьох років з моменту підписання акту приймання-передачі 51% пакету акцій, а саме: до 10.05.2011р. вартість переданого обладнання повинна складати 2 050 000,00 грн.; до 10.05.2012р. 5 070 000,00 грн., до 10.05.2013р. 10 026 000,00 грн.

ОСОБА_7 експертного висновку Інституту Вугільних технологій НАН України від 17.01.2013р. № 235/01-12, спорудження Локального енергетичного комплексу ЛЕК-1000 визнано доцільним, оскільки надало б можливість серед іншого знизити собівартість виробництва теплотехнічного устаткування більш ніж на 30% за рахунок дешевих власного газу та електроенергії, оскільки зявиться можливість використовувати місцеві альтернативні види палива та адаптувати до них теплотехнічні прилади перед відправкою споживачу.

Так, згідно ОСОБА_7 прийому-передачі частини обладнання ЛЕК-1000 від 10.05.2011р. ТОВ «М8 ОСОБА_1 група» передало, а ВАТ «Клавдієвський ДЕЗ» прийняло частину обладнання вартістю 2 050 000,00 грн. ОСОБА_7 прийому-передачі частини обладнання ЛЕК-1000 від 05.05.2012р. вартість переданої частини обладнання склала 3 020 000,00 грн. ОСОБА_7 прийому-передачі частини обладнання ЛЕК-1000 від 10.05.2013р. вартість переданої частини обладнання склала 5 056 000,00 грн. На замовлення відповідача 1 ТОВ «М8 ОСОБА_1 група» були виконані звіти про оцінку інвестиційної вартості переданого обладнання за 2012 рік (ринкова вартість обєкту оцінки була визначена в сумі 5 883 000,00 грн. з ПДВ) та за 2013 рік (ринкова вартість обєкту оцінювання була визначена в сумі 5 211 964,80 грн. з ПДВ).

Також відповідач посилається на ОСОБА_7 від 12.03.2012р. прийому-передачі стенда для випробування нових видів альтернативного палива вартістю 80928,00 грн.

Однак, як вбачається з балансів підприємства за 2010- 2014 роки, зазначене обладнання на баланс ПрАТ «Клавдієвський ДЕЗ» не було прийняте та не було відображено як збільшення вартості основних засобів, у звязку з чим під час проведення перевірки РВФДМУ по Київській області було зроблено висновок про невнесення інвестицій.

Суд бере до уваги, що станом на дату укладення приватизаційного договору діяла імперативна норма частини 2 ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна», згідно якої до договору приватизації мали бути включені умови про внесення інвестицій виключно у грошовій формі, їх розміру та строків, що сторонами дотримано не було.

Разом із тим, Законом України від 13.01.2012р. № 4336-VІ ця норма із частини 2 ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна» була виключена.

В договорі відсутня умова про виключно грошову форму інвестицій, а відтак суд вважає обґрунтованим посилання відповідача 1 та третьої особи 2 на ст.1 Закону України «Про інвестиційну діяльність», згідно якої інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути: кошти, цільові банківські вклади, паї, акції та інші цінні папери (крім векселів); рухоме та нерухоме майно (будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності); майнові права інтелектуальної власності; сукупність технічних, технологічних, комерційних та інших знань, оформлених у вигляді технічної документації, навиків та виробничого досвіду, необхідних для організації того чи іншого виду виробництва, але не запатентованих ("ноу-хау"); права користування землею, водою, ресурсами, будинками, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права; інші цінності.

За таких обставин, спорудження та передача відповідачем 1 ПрАТ «Клавдієвський ДЕЗ» комплексу ЛЕК-1000 відповідно до договору на реалізацію інвестиційного проекту від 15.06.2011р. є належним виконанням умов пунктів 11.2.1 та 11.2.6 Приватизаційного договору щодо внесення інвестицій загалом на суму не менше 10 млн. грн.

Разом із тим, відповідно до пунктів 4, 6, 7, 10 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби", затвердженого Наказом Мінфіну від 27.04.2000р. № 92, Основні засоби - матеріальні активи, які підприємство/установа утримує з метою використання їх у процесі виробництва/діяльності або постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік). Об'єкт основних засобів визнається активом, якщо існує імовірність того, що підприємство/установа отримає в майбутньому економічні вигоди від його використання та вартість його може бути достовірно визначена. Придбані (створені) основні засоби зараховуються на баланс підприємства/установи за первісною вартістю. Первісна вартість безоплатно отриманих основних засобів дорівнює їх справедливій вартості на дату отримання з урахуванням витрат, передбачених пунктом 8 Положення (стандарту) 7.

За таких обставин, суд погоджується з висновком РВФДМУ по Київській області, що такий вид інвестицій може вважатися внесеним за умови зарахування їх на баланс підприємства.

ОСОБА_7 прийому-передачі елементів ЛЕК-1000 станом на 15.07.2015р. від 10.05.2011р. ТОВ «М8 ОСОБА_1 група» передало ПрАТ «Клавдієвський ДЕЗ» прийняло комплекс вартістю 10 126 000,00 грн., який був прийнятий на баланс та відображений у збільшенні вартості основних засобів, про що свідчить залучена до матеріалів справи копія балансу (звіту про фінансові результати) на 01.07.2015р. з вхідною відміткою Головного управління статистики в Київські області від 20.07.2015р.

За таких обставин, мало місце прострочення виконання відповідачем пунктів 11.2.1, 11.2.6 Приватизаційного договору щодо строків внесення інвестицій в технічне переобладнання виробництва.

Прострочення внесення інвестицій є підставою для застосування до відповідача 1 штрафних санкцій.

Відповідно до частини 1 ст. 230, частини 1 ст. 231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Абзацами другим та девятим частини 5 ст. 29 Закону України «Про приватизацію державного майна» визначено, що у разі порушення встановлених умовами договору купівлі-продажу строків внесення інвестицій у встановленому обсязі покупцями сплачується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості не внесених інвестицій за кожний день прострочення. Штрафи стягуються з винних осіб за рішенням суду в установленому порядку та перераховуються до Державного бюджету України.

Зазначеним положенням спеціального закону відповідають загальні норми частин 3, 7 ст. 232 ГК України, відповідно до яких вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення може заявити учасник господарських відносин, права чи законні інтереси якого порушено, а у випадках, передбачених законом, - уповноважений орган, наділений господарською компетенцією. У випадках, передбачених законом, штрафні санкції за порушення господарських зобов'язань стягуються судом у доход держави.

Суд бере до уваги, що Приватизаційним договором пеня за прострочення внесення інвестицій не передбачена. Разом із тим, зазначена пеня передбачена спеціальним законом і застосовується незалежно від волі сторін і наявності або відсутності відповідної умови у договорі. Також на нарахування пені, передбаченої спеціальним законом, не розповсюджується дія Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» щодо обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобовязання мало бути виконано. Разом із тим, відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Інший строк нарахування пені ані Приватизаційним договором, ані спеціальним законом не передбачений. Умова частини 5 ст. 29 Закону України «Про приватизацію державного майна» про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобовязання не може розцінюватися як установлення іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Аналогічна правова позиція викладена в пунктах 2.1, 2.5 Постанови Пленуму ВГСУ від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань».

Враховуючи, що умовами пункту 11.2.1 Приватизаційного договору передбачено внесення інвестицій на протязі трьох років з моменту переходу прав власності на пекет акцій, в порядку пункту 5 Договору право власності на пакет акцій переходить до покупця від дати сплати повної вартості пакета акцій (яке відбулось 30.04.2010р., про що свідчить залучена до матеріалів справи копія регістру документів по рахунку 1567 від 05.05.2010р. і сторонами не заперечується), у позивача виникло право на нарахування відповідачу 1 передбаченої законом пені у за наступні строки та в наступному розмірі:

· за І рік за період з 01.05.2011р. по 01.11.2011р. (на суму інвестицій 2 млн. грн.) в сумі 370 000,00 грн.;

· за ІІ рік за період з 01.05.2012р. по 01.11.2012р. (на суму інвестицій 3 млн. грн.) в сумі 555 000,00 грн.;

· за ІІІ рік за період з 01.05.2013р. по 01.11.2013р. (на суму інвестицій 5 млн. грн.) в сумі 925 000,00 грн.

Разом із тим, відповідачем в порядку ст.267 ЦК України подано заяву від 05.07.2016р. про застосування у справі позовної давності.

Так, в порядку частин 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) пунктом 1 частини 2 ст. 258 ЦК України встановлена позовна давність в один рік.

За таких обставин щодо вимог про стягнення з відповідача пені, право на нарахування та стягнення якої у позивача виникло з моменту прострочення внесення відповідачем інвестицій з 01.05.2011р. (за І рік), з 01.05.2012р. (за ІІ рік) та з 01.05.2013р. (за ІІІ рік) відповідно, позивачем пропущено строк позовної давності.

Позивач у запереченнях проти заяви про застосування строку позовної давності від 11.07.2016р. № 16-03-3032 зазначав, що спеціальним законодавством, яке регулює відносини у сфері приватизації державного майна, а саме Законом України «Про приватизацію державного майна» передбачено, що при повному або частковому невиконанні умов договору купівлі-продажу встановлюється, зокрема, така відповідальність покупців: у разі порушення встановлених умовами договору купівлі-продажу строків внесення інвестицій у встановленому обсязі покупцями сплачується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості не внесених інвестицій за кожний день прострочення. Із викладеного позивач зробив висновок, що чинним законодавством, яке регулює правові, економічні та організаційні основи приватизації державного майна, передбачена спеціальна позовна давність, яка триває до повного виконання зобовязання.

Також позивач посилається на те, що за загальним правилом перебіг строку позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України). Позивач твердить, що оскільки дізнався про відповідне порушення лише в ході перевірки 14.07.2015р., строк позовної давності ним не порушений.

Такі висновки є хибними. Так, по-перше, абзацом другим с. 29 спеціального Закону «Про приватизацію державного майна» встановлено розмір спеціальної неустойки за прострочення внесення інвестицій 0,1 відсотка; та порядок її розрахунку за кожний день прострочення, однак, не встановлено ані спеціального строку позовної давності (як строку, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу), ані строку нарахування, тривалішого, ніж передбачений частиною 6 ст. 232 ГК України. По-друге, посилання на положення частини 1 ст. 261 ЦК України є безпідставними, оскільки в даному випадку діє правило частини 5 ст. 261 ЦК України, згідно якої за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Суд враховує, що Конституційний Суд України у рішенні від 01.07.1998 року №9-рп зазначив, що угоди приватизації є особливими договорами купівлі-продажу державного майна, на які поширюються також відповідні норми цивільного законодавства про угоди, якщо інше не випливає із законодавства про приватизацію. Невиконання або часткове невиконання умов договору купівлі-продажу державного майна регулюється нормами зобовязального права.

Відповідно до частини 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином за вимогами позивача про стягнення відповідача неустойки за прострочення внесення інвестицій в позові має бути відмовлено повністю у звязку із спливом позовної давності.

Суд не вбачає обґрунтованих, документально доведених підстав також для задоволення вимог про розірвання Приватизаційного договору та повернення позивачу пакету акцій. Виявлені порушення, допущені покупцем, не є істотними, такими, коли внаслідок завданої ними шкоди РВ ФДМУ по Київській області значною мірою було позбавлене того, на що воно розраховувало при укладенні договору.

ОСОБА_7 до ст. 2 Закону України "Про приватизацію державного майна" основними пріоритетами приватизації є підвищення ефективності виробництва та мотивації до праці, прискорення структурної перебудови і розвитку економіки України.

Як вбачається з матеріалів справи, основні види діяльності підприємства ПрАТ "Клавдієвський ДЕЗ" збережено; колективний договір укладено; підприємство продовжує випуск теплотехнічних приладів, не виявляючи ознак неплатоспроможності; звіти про фінансові результати свідчать про щорічне збільшення доходів від реалізації продукції та чистого прибутку, а недосягнення запланованих в 2010 році на пять років вперед рівнів прибутку в умовах політичної та фінансово-економічної кризи в країні, значного здорожчання енергоносіїв, не може вважатися істотним порушенням умов договору; станом на момент звернення позивача до суду передбачені договором інвестиції внесені в повному обсязі; виробництво модернізовано шляхом спорудження, введення в експлуатацію та зарахування на баланс локального енергетичного комплексу, який надає можливість знизити собівартість продукції на 30 % за рахунок використання альтернативних видів палива.

Суд звертає увагу на те, що порушення строків внесення інвестицій позивачем було виявлено ще під час перевірки в жовтні 2012р, про що свідчить залучена до матеріалів справи копія листа Фонду Державного майна України від 17.01.2013р. № 10-23-592.

Разом із тим, з позовом про розірвання договору та повернення пакету акцій позивач звернувся до суду лише в лютому 2016р., тобто після повного внесення інвестицій та завершення модернізації виробництва (в липні 2015р.)

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про розірвання договору та повернення пакету акцій задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги до ПАТ «ОСОБА_2 депозитарій України» та ТОВ «Фондова компанія «Фаворит» є похідними від вимоги про розірвання договору, а відтак також задоволенню не підлягають.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про депозитарну діяльність» , абзацу другого пункту 2 розділу 1, абзацу десятого пункту 12 глави 2 розділу V Положення про провадження депозитарної діяльності, затвердженого Рішенням ОСОБА_2 комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013р. № 735, безумовна операція з управління рахунком у цінних паперах - списання, зарахування або переказ цінних паперів, прав на цінні папери на рахунку у цінних паперах клієнта Центрального депозитарію, власника цінних паперів, нотаріуса, на депозит якого зараховано цінні папери, без його розпорядження під час проведення емітентом операцій з цінними паперами (у випадках, передбачених законодавством), а також у зв'язку зі зміною дієздатності (обмеження дієздатності або визнання особи недієздатною), внаслідок передачі цінних паперів у спадщину та в інших випадках, які передбачені законодавством України. Безумовна операція може бути виконана, зокрема на підставі рішення суду. Безумовні операції з управління рахунком у цінних паперах щодо певної кількості прав на цінні папери, що обліковуються на рахунку в цінних паперах депонента, можуть здійснюватися тільки депозитарною установою (якою в даному випадку є ТОВ «ФК «Фаворит»).

Наведені положення законодавства є окремою підставою для відмови позивачу у вимогах до центрального депозитарію цінних паперів - ПАТ «ОСОБА_2 депозитарій України».

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 1, 22, 32, 33, 34, 49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Регіональному відділенню Фонду Державного майна України по Київській області у справі № 911/452/16 відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повний текст рішення підписано ___.___.2016р.

Головуючий суддя О.В. Конюх

Суддя В.М. Бабкіна

Суддя О.В. Щоткін