ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2016 р. Справа № 911/1366/16

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/1366/16

за позовом приватного підприємства «Сікюріті Лайф», м. Бровари

до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної

промисловості «Укрспирт», м. Бровари

про стягнення 1130270,53 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність б/н від 15.04.2016;

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність № 28-03/04 від 28.03.2016.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Сікюріті Лайф» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (відповідач) про стягнення 1130270,53 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору на надання послуг з охорони № 500 від 18.04.2014, в частині своєчасної оплати отриманих послуг з охорони цілісного майнового комплексу Кобиловолоцького МПД ДП «Укрспирт», у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, в сумі 864000,00 грн., з огляду на наявність якої позивачем нараховані 244894,81 грн. інфляційних втрат та 21375,72 грн. 3 % річних. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати, в тому числі 22605,41 грн. витрат на правову допомогу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.04.2016 порушено провадження у справі № 911/1366/16.

В судовому засіданні 11.05.2016, судом на підставі клопотання відповідача від 10.05.2016, оголошено перерву в розгляді справи на 23.05.2016.

В судовому засіданні 23.05.2016 представником позивача надані додаткові докази у справі та підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

23.05.2016 через канцелярію суду відповідачем наданий відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позову та просить суд відмовити в його задоволенні.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на неналежне виконання позивачем умов договору, зокрема, п. 2.3, яким визначений обовязок позивача надання відповідачу рахунку-фактури, для здійснення відповідачем оплати отриманих послуг, проте який не був наданий відповідачу, а отже у відповідача відсутні підстави та обовязок щодо оплати таких послуг, що в свою чергу тягне за собою відсутність у позивача правових підстав щодо нарахування позивачем до стягнення з відповідача штрафних санкцій, 3 % річних та інфляційних втрат.

Крім того, заперечуючи проти позову, в частині стягнення з відповідача судових витрат на оплату послуг адвоката, відповідач посилається на відсутність доказів надання понесення позивачем визначених витрат, останнім не надано суду ордеру адвоката, виданого адвокатським обєднанням «Інвікта» із відповідним витягом з договору.

Також, відповідач звертає увагу суду на те, що при розрахунку позивачем понесених витрат на оплату послуг адвоката, позивачем не доведено співрозмірність заявлених витрат із реальним їх понесенням, а отже є завищеними та не підлягають задоволенню.

23.05.2016 через канцелярію суду відповідачем, також, подане клопотання про витребування у позивача додаткових доказів у справі.

Ухвалою суду від 23.05.2016 розгляд справи було відкладено.

08.06.2016 через канцелярію суду позивачем надані письмові пояснення на відзив відповідача, в якому останнім зазначено, що рахунок-фактура, на який посилається відповідач, в заперечення своїх вимог, не відповідає ознакам первинного документа, а має лише інформаційний характер, основним призначенням якого є вказівка на суму належного платежу із зазначенням реквізитів для оплати, і що зазначені рахунки були відображені позивачем лише в одному примірнику та були надані відповідачу для здійснення ним оплати.

В додаток до письмових пояснень, позивачем надана копія довідки Броварської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС Київської області № 212/10-06-22-01 від 16.07.2016, з висновку якої вбачається, що документально підтверджено здійснення господарських операцій між позивачем та відповідачем щодо виду, обсягу, якості та розрахунки за такими операціями.

Крім того, позивачем зазначено, що оскільки договором визначений строк оплати отриманих послуг, були підписані акти приймання послуг та відсутні, з боку відповідача, претензії щодо якості або кількості отриманих послуг, а отже у позивача наявні всі правові підстави для нарахування господарських санкцій.

Також, позивачем зазначено, що останнім належними та допустимими доказами у справі доведено суду співрозмірність заявлених витрат на оплату послуг адвоката, а суду в повній мірі надані докази щодо законності представництва інтересів позивача в судових засіданнях.

Ухвалою суду від 08.06.2016 розгляд справи було відкладено.

21.06.2016 через канцелярію суду відповідачем надані додаткові пояснення у справі, згідно з якими відповідач підтримує свою позицію щодо завищеної вартості послуг адвоката, а також звертає увагу на те, що довідка Броварської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС Київської області № 212/10-06-22-01 від 16.07.2016 не може бути належним доказом у справі, оскільки вказаною перевіркою встановлені лише факти ведення податкового обліку, під час проведення якої не були оглянуті документи, які не є доказами у вказаній справі.

22.06.2016 через канцелярію суду позивачем, на виконання вимог ухвал суду, надані додаткові докази у справі, зокрема, табелі робочого часу за період: жовтень 2014 - лютий 2015.

22.06.2016 судом було оголошено перерву в розгляді справи до 01.07.2016, про що належним чином повідомлено представників сторін.

30.06.2016 через канцелярію суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, згідно з якими, позивач посилається на наявні в матеріалах справи виписки з банківського рахунку останнього із відповідними оплатами відповідачем охоронних послуг, з яких вбачається, що відповідачем в призначення платежу здійснювались оплати на підставі договору та рахунку-фактури, що в свою чергу спростовує твердження відповідача щодо неотримання ним рахунків.

Крім того, на підтвердження того, що позивачем правомірно заявлені судові витрати на оплату послуг адвоката в сумі 22605,41 грн., позивачем наданий Додаток № 1 від 04.11.2015 до Договору № 728 від 04.11.2015 - «Вартість послуг Адвокатського обєднання «Інвікта».

В судових засіданнях 01.07.2016 та 11.07.2016, судом оголошувались перерви в розгляді справи, а на підставі клопотання позивача та ухвали суду від 01.07.2016, розгляд спору у справі № 911/1366/16, продовжений.

Присутніми в судовому засіданні 13.07.2016 представниками сторін підтримані свої вимоги та заперечення.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області, -

ВСТАНОВИВ:

18.04.2014 між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) укладений ОСОБА_3 № 500 про надання послуг з охорони, відповідно до умов п.п. 1.1, 2.1 якого, замовник передає, а виконавець, згідно з дислокацією розташування обєктів приймає під охорону цілісний майновий комплекс Кобиловолоцького МПД ДП «Укрспирт» та все майно, що знаходиться на обєкті. В період охорони обєкту за допомогою постів фізичної охорони виконавець здійснює контроль за дотриманням пропускного та внутрішньо-обєктного режиму, встановленого замовником.

Умовами п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 договору, сума договору та вартість послуг виконавця за цим договором визначається протоколом погодження договірної ціни та розрахунком вартості послуг. Оплата за цим договором здійснюється замовником на підставі рахунку-фактури не пізніше 10-го числа місяця в якому надаються послуги з охорони обєкта. Оплата послуг здійснюється в національній валюті, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів з поточного рахунку замовника на поточний рахунок виконавця. Датою оплати вважається зарахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця.

19.05.2014 між позивачем та відповідачем підписаний Додаток № 3 «Розрахунок вартості», згідно з яким між сторонами погоджені найменування та вартість надання послуг з охорони.

01.06.2014 між позивачем та відповідачем підписаний акт прийому-передачі обєкта, згідно з яким відповідач передає, а позивач приймає під охорону обєкт Кобиловолоцьке місце провадження діяльності ДП «Укрспирт», розташованого за адресо: Тернопільська область, Теребовлянський район, с. Кобиловолоки.

Так, позивач належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе зобовязання згідно з умовами договору, надавши відповідачу в період: вересень 2014 - лютий 2015 послуги з охорони обєкту в загальній сумі - 1036800,00 грн., про що свідчать додані до матеріалів справи акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000054 від 30.09.2016 (за вересень 2014) на суму 172800,00 грн., № ОУ-0000066 від 31.10.2014 (за жовтень 2014) - 178560,00 грн., № ОУ-0000006 від 17.02.2015 (за листопад-січень 2014) - 529920,00 грн., № ОУ-0000024 від 27.02.2015 (за лютий 2015) - 155520,00 грн.

Вказані акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг), підписані в двосторонньому порядку та скріплений печатками позивача та відповідача.

Претензій щодо якості чи кількості отриманих послуг з боку відповідача не надходило.

Проте, в порушення умов договору та взятих на себе зобовязань відповідач неналежним чином та не в повному обсязі виконував взяті на себе зобовязання, сплативши лише частково вартість отриманих послуг, в сумі 172800,00 грн., вартість послуг в сумі 864000,00 грн. залишена відповідачем не сплаченою.

03.08.2015 позивач звернувся до відповідача з претензією № 15/08/13, отримання якої підтверджується відтиском штампу відповідача на вказані претензії, з вимогою сплатити суму заборгованості у розмірі 864000,00 грн.

Проте, вимога позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовник) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Присутній в судових засіданнях представник відповідача неодноразово заперечував проти позову, посилаючись на неналежне виконання позивачем умов договору, зокрема, п. 2.3, яким визначений обовязок позивача надання відповідачу рахунку-фактури, для здійснення відповідачем оплати отриманих послуг, проте який не був наданий відповідачу, а отже у відповідача відсутні підстави та обовязок щодо оплати таких послуг.

08.06.2016 через канцелярію суду позивачем надані письмові пояснення на відзив відповідача, в яких останнім зазначено, що рахунки були відображені позивачем лише в одному примірнику та які надані відповідачу для здійснення ним оплати.

Розглянувши зазначений відзив та пояснення, суд відзначає, що рахунки-фактури на які посилається відповідач, в заперечення своїх вимог, не відповідають ознакам первинного документа, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки рахунком не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а мають лише інформаційний характер, основним призначенням яких є лише вказівка на суму належного платежу із зазначенням реквізитів для оплати.

Крім того, умови договору не повязують виникнення у відповідача обовязку оплатити послуги із моментом отримання рахунку та передбачає обовязок провести відповідну оплату до 10-го числа місяця, в якому надаються послуги з охорони обєкта.

Поряд з цим, як зазначалось вище, сторонами були підписані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000054 від 30.09.2016, № ОУ-0000066 від 31.10.2014, № ОУ-0000006 від 17.02.2015, № ОУ-0000024 від 27.02.2015, сторони підтвердили надання позивачем та отримання відповідачем охоронних послуг за період: вересень 2014 - лютий 2015, що підтверджується наявними підписами та печатками сторін.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що з моменту підписання акта здачі-прийняття робіт відповідач був обізнаний про надані позивачем послуг з охорони, а отже обовязок оплати наданих послуг настав станом на момент підписання актів здачі-прийняття робіт.

Крім того, з наявних в матеріалах справи доказів, вбачається, що відповідачем була здійснена часткова оплата отриманих послуг в сумі 172800,00 грн., а отже своїми діями відповідачем підтверджений факт отримання ним послуг без зауважень.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані, згідно з умовами Договору № 500 від 18.04.2014, охороні послуги цілісного майнового комплексу Кобиловолоцького МПД ДП «Укрспирт» та всього майна, що знаходиться на обєкті, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 864000,00 грн. визнається судом та підлягає задоволенню.

Крім того, у звязку із неналежним виконанням відповідачем зобовязань щодо оплати отриманих послуг, позивач, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача 21375,72 грн. 3 % річних та 244894,81 грн. інфляційних втрат, нарахованих від сум заборгованості по кожному акту окремо.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проте, з урахуванням зазначеного вище, зокрема, встановленого судом початку прострочення виконання відповідачем грошового зобовязання щодо здійснення розрахунку за надані послуги з моменту підписання актів здачі-прийняття робіт та з урахуванням здійснених часткових оплат та в межах визначеного позивачем періоду, належна до стягнення з відповідача сума 3 % річних, згідно здійсненого судом розрахунку, становить 17476,47 грн.

- Акт здачі-прийняття (надання послуг) № ОУ-0000054 від 30.09.2014:

172800,00 грн. (01.10.2014 - 21.10.2014) = 298,26

- Акт здачі-прийняття (надання послуг) № ОУ-0000066 від 31.10.2014:

178560,00 (01.11.2014 - 18.11.2014) = 264,17

- Акт здачі-прийняття (надання послуг) № ОУ-0000006 від 17.02.2015:

178560,00 (18.02.2014 - 20.02.2015) = 44,03; 351360,00 (18.02.2014 - 31.03.2016) = 11782,59

- Акт здачі-прийняття (надання послуг) № ОУ-0000024 від 27.02.2015:

155520,00 (28.02.2014 - 31.03.2016) = 5087,42

За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача 3 % річних підлягає частковому задоволенню.

Крім того, судом здійснений розрахунок інфляційних втрат та встановлено, що з урахуванням вірного періоду прострочення виконання відповідачем грошового зобовязання щодо здійснення розрахунку за надані послуги з моменту підписання актів здачі-прийняття робіт, враховуючи здійснення часткових оплат та межі визначеного позивачем періоду, належна до стягнення з відповідача сума інфляційних втрат, становить 179825,23 грн.

- Акт здачі-прийняття (надання послуг) № ОУ-0000054 від 30.09.2014:

172800,00 грн. (01.10.2014-21.10.2014) = 4147,20

- Акт здачі-прийняття (надання послуг) № ОУ-0000066 від 31.10.2014:

178560,00 (01.11.2014 - 18.11.2014) = 3392.64

- Акт здачі-прийняття (надання послуг) № ОУ-0000006 від 17.02.2015:

178560,00 (18.02.2014 - 20.02.2015) = 0; 351360,00 (18.02.2014 - 31.03.2016) = 119425,10

- Акт здачі-прийняття (надання послуг) № ОУ-0000024 від 27.02.2015:

155520,00 (28.02.2014 - 31.03.2016) = 52860,29

За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи наведе вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при частковому задоволенні позову покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 22605,41 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України, оплата послуг адвоката входить до складу судових витрат.

Відповідно до частини 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України, витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру», дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

При розгляді питання щодо віднесення вказаної суми витрат на оплату послуг адвоката у судові витрати у даній справі, судом враховано пункт 6.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» стосовно того, що відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій, а у разі неподання відповідних документів - у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

За змістом частини 3 статті 48 та частини 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у їх сукупності, можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини 1 статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, судові витрати у розмірі 22605,41 грн. на оплату послуг адвоката заявлені, оскільки для захисту своїх порушених прав та майнових інтересів позивач звернувся за послугами до адвокатського обєднання «Інвікта», про що свідчить укладений між останнім та позивачем ОСОБА_3 про надання послуг у сфері права № 782 від 04.11.2015 та Додаткова угода № 5 від 05.03.2016. Також, на підтвердження цих витрат позивачем до матеріалів справи доданий ордер на надання правової допомоги серії КВ № 154083 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 5617/10 від 17.03.2016 на імя ОСОБА_4, та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 367 від 27.12.2007 на імя ОСОБА_1, копія платіжного доручення від 05.04.2016 № 17, на суму 22605,41 грн., а також виписка з банківського рахунку позивача з відміткою банку.

Згідно з п. 1 Додаткової угоди № 5 від 25.03.2016 до договору № 782 про надання послуг у сфері права від 04.11.2015, між адвокатським обєднанням «Інвікта» (виконавець) та приватним підприємством «Сікюріті Лайф» (замовник) визначено, що за надання послуг у сфері права щодо підготовки позовної заяви та представництва інтересів замовника в господарському суді Київської області у справі про стягнення заборгованості з ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» за Договором № 500 від 18.04.2014, замовник оплачує виконавцю гонорар в розмірі 2 % від ціни позову.

1130270,53 (ціна позову) : 2 % (гонорар за правову допомогу) Х 100 = 22605,41 грн.

Оскільки внесення вищевказаних витрат до складу судових передбачено законом, надання послуг адвокатом та оплата їх позивачем підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про включення витрат позивача на оплату послуг адвоката до складу судових витрат у даній справі.

Відповідно до частини 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суми, які підлягають сплаті за послуги адвоката, при частковому задоволенні позову, покладаються на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених вимог, відтак, відшкодування витрат позивача на оплату послуг адвоката покладається на відповідача у розмірі 21226,03 грн.

Враховуючи наведе вище, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 16, ) на користь приватного підприємства «Сікюріті Лайф» (07400, Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, 2-А, квартира, 54/3, ) 864 000 (вісімсот шістдесят чотири тисячі) грн. 00 коп. заборгованості, 17 476 (сімнадцять тисяч чотириста сімдесят шість) грн. 47 коп. 3 % річних, 179 825 (сто сімдесят девять тисяч вісімсот двадцять пять) грн. 23 коп. інфляційних втрат, 15 919 (п'ятнадцять тисяч девятсот девятнадцять) грн. 52 коп. судового збору та 21 226 (двадцять одну тисячу двісті двадцять шість) грн. 03 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 21.07.2016

Суддя О.О. Христенко