РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2016Справа №914/1322/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатенергокомплект";

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 333 564,00 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: Федоренко Є. О., представник, довіреність № 157 від 30.06.2016 р.;

Від відповідача: Пастух В.Ю., представник, довіреність № 3659 від 18.05.2016 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатенергокомплект" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості за виконані роботи в сумі 333 564,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.05.2016 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 03.06.2016 року.

Відповідно до ст.ст. 15, 17 Господарського процесуального кодексу України ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.06.2016 року направлено справу 914/1322/16 за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2016 року, справа № 914/1322/16 передана для розгляду судді Мандриченку О. В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2016 року справу № 914/1322/16 прийнято до свого провадження суддею Мандриченком О. В., слухання справи призначено на 05.07.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2016 року відкладено розгляд справи до 26.07.2016 р.

Представник позивача у судовому засіданні 26.07.2016 р. позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ «Закарпатенергокомплект» та Державним територіально-галузевим об'єднанням Львівська залізниця», правонаступником якого є РФ «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», 23 листопада 2015 р. був укладений договір № ЛЕ-152923/НЮ (надалі - договір № 152923), який за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно п. 1.1 договору замовник доручає, а підрядник зобов'язується на власний ризик виконати у встановлений строк заміну трансформаторів струму ТФЗМ-35 на ВРП-35 на тяговій підстанції Перечин, а замовник зобов'язаний після затвердження акту здачі-приймання робіт прийняти надані роботи і оплатити підряднику їх вартість відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 7.1 договору № 152923 виконані роботи приймаються замовником з обов'язковим складанням відповідного акту здачі-прийняття робіт (КБ-2), який підписується уповноваженими представниками замовника та підрядника.

В пункті 7.2 договору № 152923 зазначено, що при наявності зауважень або виявленні недоліків складається двосторонній акт, в якому перераховуються недоліки і вказуються терміни їх усунення. Замовник протягом 10 днів від отримання акту зобов'язаний підтвердити виконання або надіслати обгрунтовану відмову від виконання робіт. Усунення недоліків проводиться за рахунок підрядника протягом 10 днів.

Згідно п. 3.1 договору № 152923 сума цього договору становить 313 500,00 грн., у тому числі ПДВ 20 % - 52 250,00 грн.

Відповідно до п. 4.2 договору № 152923 розрахунки за виконані роботи здійснюються протягом 30 календарних днів з дати реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, за наявності належним чином оформлених та підписаних сторонами актів здачі-приймання робіт.

Згідно квитанції № 1 податкова накладна № 26 від 30.12.2015 р., реєстраційний номер , зареєстрована в ЄРПН 14.01.2016 р. Свій обов'язок щодо оплати за виконані роботи відповідач повинен був виконати до 14.02.2016 р.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначає, що відповідачем порушено умови договору підряду щодо розрахунків за виконані підрядні роботи, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 313 500,00 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до норм статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (п. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом під час розгляду справи було встановлено, а представником позивача підтверджено, що основний борг в сумі 313 500, 00 грн. був погашений відповідачем після звернення позивача до суду.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 статті 80 ГПК), зокрема, у таких випадках, як спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Відповідно п. 1-1 ст. 80 ГПК України, судом прийнято рішення про припинення провадження в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 313 500, 00грн.

В той же час, у зв'язку з порушенням строків виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань, позивач просить стягнути з відповідача 20 064,00 грн. пені.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 3.1 договору сторони передбачили, що у разі несвоєчасного розрахунку замовник сплачує підряднику пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості за кожну прострочену добу затримки.

Здійснивши перерахунок пені, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення неустойки підлягають задоволенню повністю у розмірі 20 064,00 грн. за визначений позивачем період.

Також позивачем була заявлена вимога про стягнення з відповідача витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 2 800,00 грн.

Відповідно до ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Дія Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Пунктом 6.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.13. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" наголошено на тому, що за змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

У матеріалах справи міститься укладений між позивачем та адвокатом Леньо І.О. договір про надання правової допомоги від 25.02.2016 р., а також акт наданих послуг від 18.04.2016 р. Платіжним дорученням № 6090 від 20.04.2016 р. підтверджується оплата позивачем послуг адвоката в розмірі 2 800,00 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 2 800,00 грн.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача основної заборгованості в розмірі 313 500,00 грн. припинити.

2. Інші позовні вимоги задовольнити повністю.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатенергокомплект" (88015, м. Ужгород, вул. Міксата, 15, ) 20 064 (двадцять тисяч шістдесят чотири) грн. 00 коп. пені, 2 800 (дві тисячі вісімсот) грн. 00 коп. витрат на оплату послуг адвоката та 5 003 (п'ять тисяч три) грн. 47 коп. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 29.07.2016