ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2016 р. Справа № 925/686/16

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Буднік А.М., у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду розглянув справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІК Енергозберігаючі технології 2010», м. Київ, провул. Лабораторний, 1, к. 242

до комунального підприємства «ВОДГЕО», Черкаська область, м. Сміла, вул. Московська, буд. 45

про стягнення 26798,04 грн. заборгованості та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю ;

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІК Енергозберігаючі технології 2010» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до комунального підприємства «ВОДГЕО» про стягнення заборгованості за надані послуги з гідродинамічної очистки КНС №11 по вул. Артема в м. Сміла Черкаської області в розмірі 26798,04 грн., в тому числі:

23988,00 грн. основного боргу,

1807,62 грн. пені,

864,41 грн. інфляційних,

138,01 грн. - 3% річних,

та відшкодування судових витрат.

У судовому засіданні:

представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги визнав та просив розстрочити сплату боргу. Пропонував кредитору укладення мирової угоди, на яку кредитор не погодився. Тексту мирової угоди не надано.

Представник позивача заперечив проти розстрочення сплати боргу з мотивів тривалого невиконання умов договору.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено такі взаємовідносини сторін та обставини:

01.12.2015р. між товариством з обмеженою відповідальністю «ІК Енергозберігаючі технології 2010» (Виконавцем Позивач у справі) в особі директора ОСОБА_3, що діє на підставі Статуту, та комунальним підприємством «ВОДГЕО» (Замовником Відповідач у справі) в особі директора ОСОБА_4, що діє на підставі Статуту, було укладено договір №589 (далі Договір, а.с. 9-11), за умовами якого Замовник доручив, а Виконавець зобовязується надати такі послуги: Гідродинамічна очистка КНС №11 по вул. Артема м. Сміла Черкаської області (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору Замовник зобовязується своєчасно прийняти і оплатити послуги, які визначені у п. 1.1. цього договору.

Відповідно до п. 12.1 Договору договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2016р., а в частині виконання взятих на себе зобовязань до повного їх виконання сторонами.

Відповідно до п. 2.1 Договору загальна сума договору складає 27498 грн., у тому числі ПДВ 20% - 4583 грн.

Відповідно до п. 2.2 Договору кінцева сума договору складає: 32041,20 грн., у тому числі ПДВ 20% - 5340,20 грн.

Відповідно до п. 2.2. Договору кінцева сума Договору може змінюватися, виходячи з фактичного обсягу наданих послуг, що підтверджується актом (актами) здачі-прийняття наданих послуг.

Відповідно до п. 3.1 Договору за надані послуги згідно з п. 1.1 цього договору Замовник сплачує Виконавцю суму, яка буде визначена актом (актами) здачі-прийняття наданих послуг.

Відповідно до п. 3.2 Договору оплата здійснюється протягом 10 календарних днів після підписання Замовником та Виконавцем актів здачі-прийняття наданих послуг у безготівковій формі шляхом перерахування Замовником грошових коштів на поточний рахунок Виконавця.

Відповідно до п. 3.3 Договору сторони погодились, що кінцевий термін оплати Замовником наданих і прийнятих послуг з урахуванням п. 3.2 здійснюється не пізніше 31.03.2016р.

Належне виконання своїх зобовязань Позивач підтверджує підписаними сторонами та скріпленими печатками актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в від 11.01.2016р. (а.с. 12-15) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за січень 2016р. на суму 23 988 грн. (а.с. 16-17).

Претензій стосовно виду, якості, обємів робіт або прострочення строку їх здачі Відповідач не виставляв.

Позивачем робота виконана та прийнята Відповідачем, але не оплачена в установлений строк, який вже настав, що стало причиною звернення Позивача до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення коштів.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення та обґрунтування представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Згідно статутних документів позивач та відповідач є самостійними юридичними особами та субєктами господарювання на ринку послуг України.

Місце здійснення господарської діяльності відповідача відповідає його місцю реєстрації приписи ст. 93 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобовязання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Між сторонами виникли договірні відносини надання і споживання послуги як різновид підряду, що регламентовані гл. 63 ЦК України.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити вказану роботу.

Договір від 01.12.2015р. №589 не заперечений сторонами, не визнаний в установленому порядку недійсним. Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Суд враховує презумпцію правомірності правочину (ст. 204 ЦК України).

Згідно частини 1 ст. 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно з частиною 1 ст. 174 ГК України, господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 875 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру; виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовнику.

Спірний договір передбачав виконання таких видів робіт: гідродинамічна очистка КНС №11 по вул. Артема в м. Сміла Черкаської області.

Вартість та порядок оплати робіт передбачений в розділі 3 Договору.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 854 ЦК України замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк.

Доводи Позивача представник відповідача не спростував та підтвердив у засіданні суду належну якість виконання робіт.

Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано належний, в розумінні вимог ст. 16 ЦК України, спосіб захисту його порушеного права.

Позовні вимоги про стягнення 23988,00 грн. заборгованості за виконані роботи підлягають до задоволення.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 6.4 Договору при несвоєчасній оплаті Замовником вартості наданих послуг, Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день перевищення терміну сплати від суми не перерахованих коштів.

У відповідності до п. 6.4 Договору та положень ст.ст. 546, 549-552 ЦК України позивач нараховує відповідачу 1807,62 грн. пені за порушення строків оплати за період прострочення з 01.04.2016р. по 09.06.2016р.

Розрахунок санкцій перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга:Еліт ОСОБА_5» з урахуванням строку прострочення оплати (а.с. 4). Розрахунок вимоги виконано вірно. 1807,62 грн. пені підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позивач з посиланням на норми ст. 625 ЦК України про відповідальність за невиконання грошового зобовязання просить стягнути з відповідача 864,41 грн. інфляційних збитків та 138,01 грн. 3% річних за користування грошовими коштами (а.с. 4).

Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора штрафних санкцій апаратного комплексу «Еліт: ОСОБА_5». Розрахунок позивачем виконано вірно. Належить стягнути 864,41 грн. інфляційних, оскільки сума не перевищує можливої суми нарахування, та 138,01 грн. - 3% річних з простроченої суми за вказаний період.

Відповідач погодився з сумою заборгованості та просить розстрочити стягнення боргу на три місяці з метою належної підготовки до опалювального сезону та водовідведення в зимовий період, оскільки підприємство є комунальним і прямо залежить від надходжень комунальних платежів населення. Іншої діяльності підприємство не веде і знаходиться у скрутному матеріальному становищі.

Представник позивача розстрочення боргу заперечив з мотивів незначної суми боргу.

Суд з урахуванням статусу підприємства комунальне підприємство, неприбутковості підприємства та відсутності інших видів діяльності у підприємства, а також кризи неплатежів за комунальні послуги, вважає дані обставини виключними та вважає за можливе розстрочити стягнення боргу на два місяці рівними частинами, частково задовольнивши клопотання відповідача. В решті вимог клопотання належить відмовити.

Розстрочити стягнення заборгованості згідно графіку погашення боргу:

- до 30 серпня 2016р. 14088,02 грн.

- до 30 вересня 2016р. 14088,02 грн.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати належить покласти на відповідача повністю та стягнути на користь позивача 1378,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з комунального підприємства «ВОДГЕО», Черкаська область, м. Сміла, вул. Московська, буд. 45, , номер рахунку в банку невідомий

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІК Енергозберігаючі технології 2010», м. Київ, пров. Лабораторний, 1, к. 242, , номер рахунку в банку невідомий

23988,00 грн. основного боргу, 1807,62 грн. пені, 864,41 грн. інфляційних, 138,01 грн. - 3% річних та 1378,00 грн. судового збору.

Розстрочити стягнення заборгованості згідно графіку погашення боргу:

- до 30 серпня 2016р. 14088,02 грн.

- до 30 вересня 2016р. 14088,02 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 26.07.2016р.

Суддя Г.М. Скиба