ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2016 р. Справа № 2/161

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Гриців В.М.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівське автотранспортне підприємство 24662" б/н від 17.06.2016 року

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 13.06.2016 року

у справі № 2/161

стягувач: Приватне підприємство Інтеграл Інвестиції, м. Львів;

боржник: Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівське автотранспортне підприємство 24662", м. Львів;

про: визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню

За участю представників :

від позивача ОСОБА_2 представник;

від відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 представники;

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 2/161 розподілено до розгляду судді доповідачу Кордюк Г.Т. Введено до складу судової колегії суддів Гриців В.М. та Давид Л.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 07.07.16 апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 21.07.16.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.06.16 у справі №2/161 (суддя Мазовіта А.Б.) у задоволені заяви ТОВ Львівське автотранспортне підприємство 24662 про визнання виконавчого документа ухвали Господарського суду Львівської області від 11.12.2012р. про затвердження мирової угоди між стягувачем ПП Інтеграл Інвестиції та боржником ТОВ Львівське автотранспортне підприємство 24662, таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Місцевий господарський суд мотивував прийняту ухвалу тим, що з аналізу норм ст.1,11,17 ЗУ «Про іпотеку», ст.590,599 ЦК України випливає, що сам факт ліквідації боржника за кредитним договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником, що також підтверджується висновками Верховного Суду України у рішеннях, прийнятих за результатом неоднакового застосування судом норм матеріального права.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, боржником ТОВ «Львівське автотранспортне підприємство 24662» подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 13.06.16 у даній справі та прийняти нову ухвалу, яким заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задоволити.

При цьому, скаржник зазначає, що відповідно до ухвали Господарського суду Львівської області від 24.03.16 боржника за основним зобовязанням ліквідовано у звязку з банкрутством. В ході ліквідаційної процедури після оголошення про порушення справи про банкрутство кредиторам надано право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника, а у разі визнання їх боржником або судом, включаються до реєстру вимог кредиторів та задовольняються в порядку черговості. Відтак, апелянт зазначає, що відповідно до ст..112 ЦК України та ст.45 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вимоги не задоволені за недостатністю майна,вважаються погашеними. Оскільки ПП «Інтеграл інвестиції» було визнано та включено до реєстру вимог кредиторів, однак його вимоги не були задоволені за недостатністю майна, відтак, як зазначає скаржник, його вимоги вважаються погашеними.

Також, скаржник вважає, що у разі ліквідації боржника сторони основного зобовязання право застави, що забезпечувало його виконання також є припиненим.

Крім того, апелянт покликається на те, що п.3.2 договору іпотеки передбачено, що іпотека і відповідно цей договір припиняє чинність у разі припинення основного зобовязання, забезпеченого іпотекою.

Вказані обставини викладені скаржником в доповненні до апеляційної скарги, яке надійшло до Львівського апеляційного господарського суду 05.07.16 разом з апеляційною скаргою.

19 липня до суду апеляційної інстанції від ПП «Інтеграл Інвестиції» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про необґрунтованість доводів апеляційної скарги у звязку з чим просить залишити оскаржену ухвалу без змін.

Зокрема, стягувач покликається на те, що ухвала Господарського суду Львівської області про затвердження мирової угоди між стягувачем ПП «Інтеграл Інвестиції» та боржником ТОВ «Львівське автотранспортне підприємство 24662» є виконавчим документом, сторонами не оспорювалася, зобовязання боржника ТОВ «Галицький автозавод» за основним зобовязанням по кредитному договору не виконано ні позичальником, ні іпотекодавцем, ні іншою особою, а тому відсутні підстави для застосування ст.117 ГПК України.

Крім того, ухвалу про ліквідацію банкрута ТОВ «Галицький автозавод» прийнято 24.03.16 р., тобто більше трьох років з дня прийняття судом ухвали 11.12.2012 року.

Відповідно до ст.124 Конституції України та рішень Європейського суду з прав людини одним із основних елементів верховенства права визнано принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду, що набрало законної сили не може бути поставлено під сумнів. Крім того, як зазначає стягувач, підстави припинення застави та іпотеки визначені різними нормами матеріального права, а саме ст.17 ЗУ «Про іпотеку», а тому норма ст.559, 593 ЦК України не можуть бути застосовані до правовідносин припинення іпотеки, що підтверджується висновком Верховного Суду України у справі №5004/2440/11 у постанові від 16.10.12 та від 16.10.12 у справі №5023/69/81/11.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 11 грудня 2007 року між ЗАТ АКБ Львів та ТОВ Галицький автозавод укладено кредитний договір №105, згідно з умовами якого банк відкриває позичальнику відкличну невідновлювальну кредитну лінію з лімітом у сумі 8 100 000 грн. 00 коп., які він зобовязується повернути в строк згідно графіку, але не пізніше 09 жовтня 2015 року, щомісяця сплачуючи суму відсотків за користування кредитом у розмірі 17% річних та в терміни згідно умов Кредитного договору, а також оплатити штрафні санкції у випадках, передбачених кредитним договором.

11 грудня 2007 року між ЗАТ АКБ Львів (іпотекодержатель), ТОВ Галицький автозавод (позичальник) та ВАТ Львівське автотранспортне підприємство 24662 (іпотекодавець - майновий поручитель) було укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим №12571.

18 грудня 2007 року між ЗАТ АКБ Львів (іпотекодержатель), ТОВ Галицький автозавод (позичальник) та ВАТ Львівське автотранспортне підприємство 24662 (іпотекодавець - майновий поручитель) було укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим №12880.

Відповідно до договору іпотеки від 11.12.2007 р. та договору іпотеки від 18.12.2007р. іпотекодавець майновий поручитель з метою забезпечення виконання зобовязань позичальника перед іпотекодержателем, викладених у основному зобовязанні, передав в іпотеку належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, позначені на плані літ. В-1, загальною площею 326,8 кв.м., яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 280; нежитлову будівлю, позначену на плані літ. Д-2, загальною площею 2240,2 кв.м., яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 280; нежитлову будівлю, позначену на плані літ. Ж-1 загальною площею 1257,5 кв.м., яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 280, нежитлову будівлю, позначену на плані літ. З-1, загальною площею 976,3 кв.м., яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 280.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.12.2010р. у справі №2/161 позов задоволено частково стягнуто з ВАТ Львівське автотранспортне підприємство 24662 на користь ПАТ АКБ Львів заборгованість по кредитному договору №105 від 11.12.2007 р. на суму 10 333 832 грн. 91 коп., в тому числі 8 030 000 грн. 00 коп. заборгованості по кредиту, 2 138 610 грн. 00 коп. заборгованості по сплаті процентів, 165 222 грн. 91 коп. пені за несвоєчасне виконання зобовязань, 25 500 грн. 00 коп. державного мита, 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу шляхом звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки, а саме: нежитлову будівлю, позначену на плані літ. В-1, загальною площею 326,8 кв.м., яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 280 згідно договору іпотеки від 11.12.2007 р., який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим №12571 та нежитлову будівлю, позначену на плані літ. Д-2, загальною площею 2 240,2 кв.м., яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 280; нежитлову будівлю, позначену на плані літ. Ж-1 загальною площею 1 257,5 кв.м., яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 280, нежитлову будівлю, позначену на плані літ. З-1, загальною площею 976,3 кв.м., яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 280 згідно договору іпотеки від 18.12.2007 р., який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим №12880.

11 січня 2011 р. у вказаній справі було видано наказ про примусове виконання рішення.

23 грудня 2011 р. головним державним виконавцем ВПВР ДВС ГУЮ у Львівській області відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу у даній справі (ВП №30487273).

Ухвалою від 05.11.2011 р. суд замінив сторону виконавчого провадження (стягувача) Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк Львів на стягувача Приватне підприємство Інтеграл Інвестиції.

В подальшому, господарським судом Львівської області винесено ухвалу про заміну стягувача, а саме ПАТ АКБ Львів на ПП Інтеграл Інвестиції. 11 грудня 2012 року Господарським судом Львівської області винесено ухвалу про затвердження мирової угоди між стягувачем - ПП Інтеграл Інвестиції та боржником - ТОВ Львівське автотранспортне підприємство 24662 у процесі виконання судового рішення.

13 травня 2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України ОСОБА_6 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню ухвали Господарського суд Львівської області від 11.12.12 у справі №2/161.

У звязку з заміною сторони у виконавчому провадженні та затвердженням мирової угоди на стадії виконавчого провадження, виконавче провадження по примусовому виконанню наказу № 2/161 виданого 11.01.11 закінчено про що винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 03.06.14.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.12.2014р. порушено провадження по справі № 914/4140/14 про банкрутство ТОВ Галицький автозавод.

18 грудня 2014 року постановою Господарського суду Львівської області по справі № 914/4140/14 ТОВ Галицький автозавод визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.03.2016р. затверджено звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс, визнано погашеними вимоги, які не були задоволені за недостатністю майна (в т.ч. вимоги ПП Інтеграл Інвестиції в розмірі 10 453 546,66 грн.) та ліквідовано банкрута - ТОВ Галицький автозавод.

Згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, 5 квітня 2016 року державним реєстратором проведено реєстрацію припинення юридичної особи - ТОВ Галицький автозавод (номер запису 7007498).

Посилаючись на те, що вимоги ПП Інтеграл Інвестиції визнано такими, що погашені проте, не задоволені за недостатністю майна, боржник у справі № 2/161 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівське автотранспортне підприємство 24662" звернулося до суду з заявою про визнання наказу, у даному випадку ухвали від 11.12.12 про затвердження мирової угоди, таким, що не підлягає виконанню.

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, припинення договору, з якого виникає забезпечене іпотекою зобов'язання, зіставляють із підставами для припинення права іпотеки. Однак, при цьому слід ураховувати, що відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Будь-які охоронні зобов'язання, які випливають з основного зобов'язання, не повинні припиняти дію зобов'язань, які забезпечують основне зобовязання, яке залишилось невиконаним (постанова ВСУ від 10.02.16 у у справі №6-84цс15; від 10.02.2016р. у справі №6-216цс14; від 17.02.2016р. у справі №6-245цс14).

Як зазначено вище, у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на виконанні перебуває виконавче провадження №43239781 з примусового виконання ухвали Господарського суду Львівської області від 11.12.2012р. у справі №2/161 про стягнення з ТОВ Львівське автотранспортне підприємство 24662 на користь ПП Інтеграл Інвестиції заборгованості за кредитним договором №105 від 11.12.2007р. в розмірі 10 217 665,91 грн. шляхом звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки згідно договору іпотеки від 11.12.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим №12571 та згідно договору іпотеки від 18.12.2007р., який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим №12880.

Таким чином, як правильно зазначено місцевим господарським судом, зобовязання боржника ТОВ Галицький автозавод за основним зобовязанням по кредитному договору №105 від 10.12.2007р. не виконано ні самим боржником, ні іпотекодавцем - майновим поручителем.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України Про іпотеку іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

За змістом статті 11 Закону України Про іпотеку іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки.

Укладаючи договір застави (іпотеки), заставодавець (іпотекодавець) приймає на себе всі ризики, пов'язані з невиконанням зобов'язання боржником (у межах вартості предмета застави (іпотеки), у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із ЄДРЮО та ФОП.

Оскільки покладення на особу, яка видала забезпечення, цих ризиків відбулося за договором, укладеним заставодавцем (іпотекодавцем) саме з кредитором, то всі прийняті ризики повинні покладатися на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника, отже, ліквідація боржника не повинна припиняти обов'язок заставодавця (іпотекодавця) з несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто, звільнення останньої від таких ризиків повинно бути предметом спеціальної домовленості між нею і кредитором (постанова ВСУ від 10.02.16 у справі №6-84цс15).

Як вірно зазначено місцевим господарським судом, в договорах іпотеки від 11.12.2007р., реєстровий №12571 та від 18.12.2007р., реєстровий №12880 відсутня норма про припинення обовязків іпотекодавця саме внаслідок ліквідації (припинення, банкрутства) боржника за основним зобовязанням.

При цьому, посилання скаржника на п.3.2. договору іпотеки відповідно до якого іпотека і відповідно цей договір припиняє чинність у разі припинення основного зобовязання, не беруться судом до уваги, оскільки зобовязання, відповідно до вимог чинного законодавства припиняється виконанням його належним чином, відтак, сам факт ліквідації боржника за кредитним договором з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником, оскільки до моменту припинення боржника за основним зобовязанням іпотекодержателем було пред'явлено відповідну вимогу до іпотекодавця в позовному провадженні про звернення стягнення на іпотечне майно, оскільки він неналежним чином виконував взяте на себе зобов'язання по погашенню боргу.

Крім того варто зазначити, що рішення Господарського суду Львівської області про звернення стягнення на предмет іпотеки ухвалено в період дії договорів іпотеки, коли основне зобов'язання, забезпечене іпотекою, належним чином не виконувалось, а боржник - ТОВ Галицький автозавод не був виключений з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Посилання скаржника на те, що вимоги кредитора були погашені відповідно до ст.45 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» спростовуються судом апеляційної інстанції, оскільки вимоги кредитора щодо стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором можуть бути задоволені в порядку, встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", однак це не перешкоджає задоволенню вимог іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки (постанова ВСУ від від 6 липня 2015 року у справі №6-166цс15).

Відповідно до ч.2 ст 117 ГПК України Господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Частина 4 зазначеної статті вказує, що господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

В пункті 3.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 (зі змінами) «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» зазначено, що ч.4 статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті. Зокрема, якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Як вбачається з матеріалів справи, добровільне виконання обовязку боржника ТОВ «Львівське АТП - 24662» по виконанню ухвали суду про затвердження мирової угоди не відбулось, а тому відсутні підстави для застосування ч.4 ст.117 ГПК України.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з статтею 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007 №8 передбачено, що за змістом частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (ч.1.ст.116 ГПК України).

Відповідно до п.72 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02р. (рішення чинне з 06.11.02р) в справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (також справ «Брумареску проти Румунії», п.61).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.43 ГПК України відповідно господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відтак, беручи до уваги обставини справи та недоведеність скаржником обставин на які він посилається в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції не знайшла підстав для її задоволення, оскільки судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягають виконанню в порядку ст. 117 ГПК України.

Подана скаржником, 15.07.16 заява про зупинення реалізації арештованого майна на торгах які відбудуться 25.07.16, задоволенню не підлягає заважаючи на відсутність підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконання.

Зважаючи на все вищенаведене, ухвалу Господарського суду Львівської області від 13.06.16 у справі №2/161 належить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Крім того, апеляційна інстанція зазначає, що зазначення боржником у заяві від 19.04.16 (а.с. 195-198, Т.3) та в апеляційній скарзі третьою особою - Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінвстерства юстиції України не дає підстави наділяти таку особу статусом третьої особи, оскільки для набуття такого статусу необхідною умовою є прийняття судом ухвали про залучення особи до участі у справі як третьою особою.

Така процесуальна дія вчиняєтьяс судом лише до прийняття рішення у справі , з врахуванням того чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі .

ОСОБА_7 процесуального кодексу України не передбачають залучення третіх осіб під час розгляду заяви в порядку ст.117 ГПК України, а тому у суду відсутні підстави зазначати у описовій частині Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінвстерства юстиції України як третю особу (п.1.6 Постанови Пленуму ВГС України від 26.12.11 №18 "Про деякі питання практики застосування ОСОБА_7 процесуального кодексу України судами першої інстанції")

Судові витрати покласти на скаржника відповідно до вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 13.06.16 у справі №2/161 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівське автотранспортне підприємство 24662" без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до ВГС України в порядку і строки встановлені ст.ст.109,110 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.07.16

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Давид Л.Л.