ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25.07.2016 Справа № 908/1912/16

Суддя Колодій Н.А., розглянувши позовні матеріали

за позовом Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72а)

до відповідача ОСОБА_1 підприємства «Водоканал» (69002, м. Запоріжжя, вул. Артема, 61)

про стягнення 187736,31 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Запорізькій області звернулася до господарського суду Запорізької області з позовними вимогами до ОСОБА_1 підприємства «Водоканал» про стягнення шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в загальному розмірі 187736,31 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з п. 2 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивачем до позовної заяви, як доказ направлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів, надано оригінал фіскального чеку № 7486 від 15.07.2016 р. та оригінал опису вкладення у цінний лист від 15.07.2016 р. В наданому позивачем описі вкладення зазначено про направлення на адресу відповідача лише документів, доданих до позовної заяви. Доказів направлення відровідачу копії позовної заяви, як того вимагає ст. 56 ГПК України, суду не надано.

Таким чином, оригінал фіскального чеку № 7486 від 15.07.2016 р. та оригінал опису вкладення у цінний лист від 15.07.2016 р. не можуть вважатися належними доказами направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками до позову з огляду на вищенаведені норми законодавства.

Відповідно до п. 3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Згідно з пунктом 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Суд зазначає, що відсутність факту повідомлення сторони процесу унеможливлює дотримання принципу рівності перед Законом і судом, закріпленого у ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України, та принципу змагальності, закріпленого у ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України, чим порушує відповідні права відповідача.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним законодавством України (стаття 56 Господарського процесуального кодексу України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов'язку позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене статтею 6 Конвенції, включає в себе обов'язок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з усіма додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження у справі. Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обов'язку, не буде відповідати статті 6 Конвенції.

Слід також зазначити, що статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституцією України визначено основні засади судочинства і до них, зокрема, належать законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України).

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення позовної заяви Державній екологічній інспекції у Запорізькій області без розгляду.

Суд вважає за необхідне розяснити заявнику, що у відповідності до ст. 63 господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею у господарський суд у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачеві - Державній екологічній інспекції у Запорізькій області - без розгляду на адресу: 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72а.

Додаток: позовна заява № 2330/12 від 13.07.2016 р. на 87 арк., в тому числі оригінали: фіскальний чек № 7486 від 15.07.2016 р.; опис вкладення від 15.07.16 р.; платіжне доручення № 330 від 05.07.2016 р.

Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Суддя Н.А. Колодій