ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" липня 2016 р. Справа № 5023/3596/11

вх. № 3596/11

Суддя господарського суду: Добреля Н.С.

при секретарі судового засідання: Сланова М.Ю.

розглянувши скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на протиправні дії та бездіяльність Ленінського ВДВС ХМУЮ по Харківські області (вх. № 150 від 28.04.2016 року) за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення коштів

за участю:

стягувача (скаржника) - ОСОБА_1 (особисто), на підставі паспорту.

боржника (ФОП ОСОБА_2О.) - не з`явився;

боржника (ФОП ОСОБА_3Б.) - не з`явився;

представника Ленінського ВДВС ХМУЮ - ОСОБА_4, на підставі довіреності № 9312 від 16.05.2016 року;

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходилась справа № 5023/3596/11 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 13000 дол. США, що становить 103 870,00 грн. та про стягнення з Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_3 1 333,33 дол. США, що становить 10 653,30 грн. Державне мито в сумі 1145,23 грн. та 236,00 грн. витрат на ІТЗ судового процесу позивач просив суд покласти на відповідачів.

Рішенням господарського суду Харківської області від 29 червня 2011 року у справі № 5023/3596/11 позов задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (61098, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 156, к.20, Свідоцтво держреєстрації №201983, серія В03, видане Виконкомом Харківської міської ради 16.11.07р., ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (61057, АДРЕСА_1, Свідоцтво держреєстрації №944141, серія В00, видане Виконкомом Харківської міської ради 05.08.05, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованість у розмірі 114 523,30 грн., 1 145,23грн. державного мита та 236,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

15.07.2011 року на виконання вищезазначеного рішення було видано відповідний наказ.

31.12.2015 року на адресу господарського суду Харківської області від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга на рішення господарського суду Харківської області від "29" червня 2011 р. по справі № 5023/3596/11.

04.01.2016 року справу № 5023/3596/11 було направлено до Харківського апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

На адресу господарського суду Харківської області від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 05.02.2016 року надійшла скарга за вхідним №23 на дії державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.02.2016 року вирішення питання про прийняття до розгляду скарги стягувача на дії державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ було відкладено до повернення матеріалів справи № 5023/3596/11 з Харківського апеляційного господарського суду.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.02.2016 р. у справі №5023/3596/11 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 29.06.2011 року у справі №523/3596/11 залишено без змін.

10.02.2016 року вищезазначена справа була повернута до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.02.2016 року скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ (вх. № 23 від 05.02.2016 року) повернена заявникові без розгляду.

24.02.2016 року на адресу господарського суду Харківської області від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.02.2016 року по справі № 5023/3596/11.

29.02.2016 року справу № 5023/3596/11 було направлено до Харківського апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.03.2016 року у справі №5023/3596/11 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.02.2016 року по справі № 5023/3596/11 повернено без розгляду.

12.03.2016 року вищезазначена справа була повернута до господарського суду Харківської області.

16.03.2016 року на адресу господарського суду Харківської області від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла скарга (вх. № 82 від 16.03.2016 року) на протиправні дії та бездіяльність Ленінського ВДВС ХМУЮ у виконавчому провадженні № 45862871 при примусовому виконанні наказу господарського суду Харківської області від 15.07.2011 року по справі № 5023/3596/11, відповідно до якої скаржник просить суд: поновити скаржнику Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк для оскарження протиправних дій та бездіяльності Ленінського ВДВС ХМУЮ у виконавчому провадженні № 45862871 при примусовому виконанні наказу господарського суду Харківської області від 15.07.2011 року по справі № 5023/3596/11; прийняти скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на протиправні дії та бездіяльність Ленінського ВДВС ХМУЮ у виконавчому провадженні № 45862871 при примусовому виконанні наказу господарського суду Харківської області від 15.07.2011 року по справі № 5023/3596/11 до розгляду; витребувати у Ленінського ВДВС ХМУЮ виконавче провадження № 45862871 при примусовому виконанні наказу господарського суду Харківської області від 15.07.2011 року по справі № 5023/3596/11, з метою дослідження і перевірки фактів, викладених у вищезазначеній скарзі; скасувати постанову Ленінського ВДВС ХМУЮ від 19.01.2016 року про повернення виконавчого документа; визнати протиправним та незаконним винесення та несвоєчасне направлення суду та сторонам виконавчого провадження постанови Ленінського ВДВС ХМУЮ від 19.01.2016 року про повернення виконавчого документа; визнати протиправними та незаконними дії та бездіяльність Ленінського ВДВС ХМУЮ.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.04.2016 року скаргу (вх.№82 від 16.03.2016 р.) ФОП ОСОБА_1 на протиправні дії та бездіяльність Ленінського ВДВС ХМУЮ задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Ленінського ВДВС ХМУЮ щодо невиконання наказу господарського суду Харківської області від 15.07.2011 року, виданого на виконання рішення господарського суду Харківської області від 29.06.2011 року по справі № 5023/3596/11. В частині скарги про скасування постанови старшого державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ про повернення виконавчого документа від 19.01.2016 року та визнання протиправними дій державного виконавця щодо невчасного направлення постанови Ленінського ВДВС ХМУЮ від 19.01.2016 року стягувачу відмовлено.

25.04.2016 року ФОП ОСОБА_1 надав до господарського суду Харківської області апеляційну скаргу на ухвалу суду від 19.04.2016 року.

28.04.2016 року справу № 5023/3596/11 було направлено до Харківського апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків вих. № б/н від б/д (вх. № 711 від 25.04.2016) на ухвалу господарського суду Харківської області від 19.04.2016 разом зі справою № 5023/3596/11 за позовом СПДФО ОСОБА_1, м. Харків до ФОП ОСОБА_2, м. Харків про стягнення коштів.

Крім того, 28.04.2016 року від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до суду надійшла скарга на протиправні дії та бездіяльність Ленінського ВДВС ХМУЮ (вх. № 150 від 28.04.2016 року).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.05.2016 року повернуто апеляційну скаргу СПДФО ОСОБА_1 (вх. № 1256-Х/З).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.05.2016 року повернуто апеляційну скаргу СПДФО ОСОБА_1 (вх. № 1336 Х/З).

20.05.2016 року справу № 5023/3596/11 було повернуто до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.05.2016 року прийнято скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на протиправні дії та бездіяльність Ленінського ВДВС ХМУЮ по Харківські області (вх. № 150 від 28.04.2016 року) до розгляду. Розгляд призначено на "14" червня 2016 р.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 13.06.2016 року представник Ленінського ВДВС ХМУЮ надав клопотання про відкладення розгляду скарги.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.06.2016 року розгляд скарги було відкладено на 05.07.2016 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 04.07.2016 року представник Ленінського ВДВС ХМУЮ надав клопотання про відкладення розгляду скарги (вх. № 21689).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.07.2016 року розгляд скарги було відкладено на 18.07.2016 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 18.07.2016 року стягувач надав клопотання про продовження строку розгляду скарги за межами двомісячного строку, встановленого ст. 69 ГПК України (вх. № 23528).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.07.2016 року розгляд скарги було відкладено на 25.07.2016 року.

Стягувач в судовому засіданні 25.07.2016 року підтримав скаргу на протиправні дії та бездіяльність Ленінського ВДВС ХМУЮ, просив суд її задовольнити.

Представник Ленінського ВДВС ХМУЮ в судовому засіданні 25.07.2016 року проти скарги стягувача заперечував, просив суд в її задоволенні відмовити.

Представник боржника (Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2) в судове засідання 25.07.2016 року не з`явився, пояснень стосовно скарги не надав.

Представник боржника (Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3) в судове засідання 25.07.2016 року не з`явився, пояснень стосовно скарги не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на протиправні дії та Ленінського ВДВС ХМУЮ (вх. №150 від 28.04.2016р.), вислухавши пояснення стягувача та представника Ленінського ВДВС ХМУЮ, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування скарги та заперечень проти неї, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2014 року державним виконавцем Ленінського ВДВС ХМУЮ було винесено (повторно) постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено у порядку встановленому чинним законодавством України (ВП№ 45862871).

Державним виконавцем Ленінського ВДВС ХМУЮ було здійснено відповідні запити до установ та організацій.

Відповідно до відповідей, копії яких містяться в матеріалах справи:

- з ДПС України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками, є відкриті рахунки:

17.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено до відповідного банку. Згідно відповіді банку, арешт на рахунки накладено, кошти для виконання постанови відсутні.

- з ПФ України про осіб-боржників, які отримують пенсії, інформація стосовно боржника відсутня;

- з ПФ України про осіб-боржників. які працюють за трудовими та цивільно- правовими договорами, про останнє місце роботи, інформація стосовно боржника відсутня;

- з БД АМТ, за боржником зареєстрований автомобіль SUBARU IMPREZA WRX, ДНЗ АХ5420ВА:

17.02.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме: накладено арешт на автомобіль SUBARU IMPREZA WRX, ДНЗ АХ5420ВА.

17.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: автомобіля - SUBARU IMPREZA WRX, ДНЗ АХ5420ВА.

17.02.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме: накладено арешт на все майно боржника.

17.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, у зв'язку з оголошення у розшук транспортного засобу боржника.

24.11.2015 року подання державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_5 задоволено, та як стверджує державний виконавець, дана інформація була направлена до Державної прикордонної служби України.

25.12.2015 року на адресу Ленінського ВДВС ХМУЮ надійшов лист з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, в якому було зазначено про необхідність надіслання на адресу Головного центру для виконання копію належним чином оформленої та засвідченої ухвали, що підписана суддею, скріплена "мокрою" гербовою печаткою із зазначенням дати набрання законної сили та прошита.

Крім того, у зазначено листі вказано про те, що в органах охорони державного кордону Державної прикордонної служби України з 01.07.2015 року виконується ухвала Ленінського районного суду м. Харкова від 21.05.2015 року у цивільній справі № 642/4258/14-ц про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_6, 23.09.1984р.н., ухвалена за поданням старшого державного виконавця відділу ОСОБА_7, до виконання вимог зведеного виконавчого провадження № 31699658, з примусового виконання листа № 5023/3596/11 від 15.07.2011 року, виданого Господарським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 115904,53 грн.

Проте в матеріалах справи також наявний лист Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 21.04.2016 року № 64/П-1253, в якому зазначено про те, що 17.12.2015 року на адресу Адміністрації Держприкордонслужби України надійшов супровідний лист Ленінського ВДВС ХМУЮ від 06.12.2015 року № 21454 за підписом старшого державного виконавця Карпенко В.О., щодо направлення для виконання ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 24.11.2015 року у цивільній справі № 642/9357/15-ц про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника громадянина України ОСОБА_2 до виконання виконавчого листа № 5023/3596/11. Водночас, до листа було додано лише ксерокопію згаданої ухвали від 24.11.2015 року на 3х аркушах. На ухвалі наявні написи: вхідний номер "6602/09-2" та резолюції: "ОСОБА_8 - 25.11.2015", а також напис резолютивній частині про те, що ухвала не набрала законної сили. 21 грудня 2015 року Головний центр за вих. № 0.64-14641/0/18-15 проінформував старшого державного виконавця про те, що Головний центр не має жодних підстав прийняти до виконання ксерокопію та просив терміново надіслати належним чином оформлену та засвідчену копію ухвали, що підписана суддею, скріплена "мокрою" гербовою печаткою із зазначенням дати набрання законної сили. 09.02.2016 року з Ленінського районного суду м. Харкова надійшов супровідний лист від 04.02.2016 року № 01.20/345/2016 та належним чином оформлена, засвідчена копія ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 24.11.2015 року у цивільній справі № 642/9357/15-ц, яку Головний центр прийняв до виконання 09.02.2016 року.

Відповідно до п. 12.3 "Інструкції з організації примусового виконання рішень", засвідчена судом копія судового рішення про тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України направляється державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після її надходження до нього для виконання на поштову адресу Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

Тобто, в даному випадку державний виконавець мав на наступний день після надходження ухвали суду надіслати її до виконання Державній прикордонній службі України.

Проте в матеріалах справи відсутні докази своєчасного направлення на адресу Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України належним чином засвідченої копії Ленінського районного суду м. Харкова від 24.11.2015 року у цивільній справі № 642/9357/15-ц.

В той, час як вбачається з листа Головного управління обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 25.12.2015 року, зазначена ухвала потрапила на виконання до Головного центру 09.02.2016 року після направлення Ленінським районним судом м. Харкова.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що державним виконавцем Ленінського ВДВС ХМУЮ було порушено строки направлення ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 24.11.2015 року у цивільній справі № 642/9357/15-ц про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника громадянина України ОСОБА_2 до виконання виконавчого листа № 5023/3596/11.

Таким чином, скарга ФОП ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій щодо не направлення належним чином засвідченої ухвали у строки, передбачені Інструкцією з примусового виконання рішень до Головного управління обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України підлягає задоволенню.

Крім того скаржник в своїй скарзі зазначає про те, що ним не було отримано постанови Ленінського ВДВС ХМУЮ від 19.01.2016 року, про що суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 13.01.2016 року до Ленінського ВДВС ХМУІО надійшла заява боржника про залучення до матеріалів справи ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 11.01.2016 року, щодо прийняття апеляційної скарги ФОП ОСОБА_2 до провадження, клопотання боржника щодо відновлення строку задоволено, на підставі чого ОСОБА_2 просить закрити виконавче провадження у зв'язку з цією ухвалою (том 2, а.с. 105).

На виконання вищезазначеної заяви, 19.01.2016 року старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС ХМУЮ було винесено постанову про поновлення виконавчого провадження на підставі ч. 5 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження" та направлено сторонам виконавчого провадження (супровідний лист від 19.01.2016 року № 222/20-30).

Також, 19.01.2016 року старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС ХМУЮ було винесено постанову про повернення виконавчого документа господарському суду Харківської області.

Як зазначає державний виконавець, копію зазначеної постанови направлено на адреси сторін виконавчого провадження, а наказ від 15.07.2011 року по справі № 5023/3596/11 господарському суду Харківської області.

Проте в матеріалах справи наявні дві постанови про повернення виконавчого документи від 19.01.2016 року.

Однією постановою було припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Другою постановою також знято тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке накладено ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 21.05.2014 справа № 642/4258/14-ц та ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24.11.2015 року справа № 642/9357/15-ц.

Тобто в матеріалах справи наявні дві постанови від однієї дати та які стосуються повернення одного виконавчого документу, тобто наказу господарського суду Харківської області від 15.07.2011 року.

Як зазначає державний виконавець, у першій постанові від 19.01.2016 року останнім було допущено описку та не зазначено про зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, у зв`язку з чим було винесено другу постанову.

Проте суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" контроль за своєчасністю, правильністю, повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснює начальник відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, та керівник вищестоящого органу.

Керівник органу державної виконавчої служби при здійсненні контролю за діями державного виконавця під час виконання рішень, якщо вони суперечать вимогам Закону, вправі своєю постановою скасувати постанову, акт, інший процесуальний документ, винесений державним виконавцем у виконавчому провадженні або зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, передбаченому цим Законом.

Тобто в даному випадку постанова від 19.01.2016 року, яка містить не повну інформацію щодо проведення виконавчих дій мала бути скасована керівником органу державної виконавчої служби.

В матеріалах справи відсутні докази скасування даної постанови.

Стягувач у своїй скарзі посилається на те, що ним не було отримано постанови Ленінського ВДВС ХМУЮ від 19.01.2016 року.

Як зазначає представник Ленінського ВДВС ХМУЮ до відділу ОСОБА_1, з'явився 04.02.2016 року отримав постанову про повернення виконавчого документу на ній особисто зробив відмітку про отримання виконавчого документу та відповідної постанови, однак, з незрозумілих підстав у подальшому він її порвав та з'їв, у присутності співробітників відділу та інших осіб, які з'явилися на прийом до Ленінського ВДВС ХМУІО, про що було складено відповідний акт, який наявний в матеріалах справи.

Проте в матеріалах справи відсутні докази притягнення стягувача до відповідальності за скоєне правопорушення.

Надсилання документів виконавчого провадження передбачено ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: 1. Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. 2. За умови авансування стягувачем у порядку, передбаченому цим Законом, витрат на організацію та проведення виконавчих дій документи виконавчого провадження можуть надсилатися його учасникам рекомендованими листами. 3. За письмовою заявою учасників виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою, вважаються врученими за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами. 4. Державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Крім того, із заяви стягувача не вбачається яку саме постанову було надано стягувачу, оскільки у вказаній заяві зазначена лише дата постанови 19.01.2016 року.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні докази вчасного направлення сторонам виконавчого провадження в тому числі і стягувачу постанови про повернення виконавчого документу від 19.01.2016 року, у зв`язку із чим скарга ФОП ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій щодо не направлення постанови від 19.01.2016 року на адресу стягувача підлягає задоволенню.

Також, стягувач у своїй скарзі просить суд зобов'язати Ленінський ВДВС не розповсюджувати недостовірну інформацію та скасувати акти державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ від 04.02.2016 року, щодо скарги в цій частині суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 року № 9 від, за змістом статті 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об'єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо).

Оскільки прийняття органами Державної виконавчої служби, їх посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає в розумінні статті 121-2 ГПК під ознаки дій цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню до названих судів.

Отже, у господарському суді розглядаються скарги, які безпосередньо стосуються виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів.

В даному випадку, акти, які стягувач просить суд визнати незаконними та скасувати не стосуються безпосередньо виконання рішення суду та не направлені на вчинення дій з виконання наказу по справі № 5023/3596/11 та не є такими, що перешкоджають виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку про припинення провадження по скарзі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України в частині зобов'язання Ленінського ВДВС не розповсюджувати недостовірну інформацію та скасування актів державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ від 04.02.2016 року.

В частині скарги про визнання протиправною бездіяльність Ленінського ВДВС ХМУЮ щодо невиконання рішення суду по справі № 5023/3596/11, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовим актами, виданим відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Держаний виконавець як працівник органу державної виконавчої служби за ст.7 Закону України "Про державну виконавчу службу", зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, а з огляду на ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі по тексту - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно із ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

При цьому, належністю доказів є спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

У відповідності до вимог ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги з зазначенням доказів. До обставин, на яких позивач обґрунтовує свої вимоги, відносять обставини, які становлять предмет доказування у справі. Предмет доказування це сукупність обставин, які необхідно встановити для правильного вирішення справи. У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача та заперечень відповідача.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції": п. 2.1. згідно з частиною другою статті 43 Господарського процесуального кодексу та статтею 33 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження. Ця норма є відтворенням норми ст.124 Конституції України, згідно з якою судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до п.п. 9.13. п. 9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи наявні докази виконання державним виконавцем Ленінського ВДВС ХМУЮ дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" з примусового виконання наказу по справі № 5023/3596/11, у зв`язку з чим скарга ФОП ОСОБА_1 в частині визнання бездіяльності Ленінського ВДВС ХМУЮ не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.33, 43, п. 1 ч. 1 ст. 80, 86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ФОП ОСОБА_1 на протиправні дії та бездіяльність Ленінського ВДВС ХМУЮ (вх.№150 від 28.04.2016р.) задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ щодо ненаправлення належним чином засвідченої ухвали Ленінського районного суду міста Харкова від 24.11.2015 року у цивільній справі № 642/9357/15-ц про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника громадянина України ОСОБА_2 до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

Визнати протиправними дії державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ щодо не направлення належним чином засвідчених копій постанов про повернення виконавчого документу від 19.01.2016 року на адресу стягувача.

В частині зобов'язання Ленінського ВДВС не розповсюджувати недостовірну інформацію та скасування актів державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ від 04.02.2016 року провадження по скарзі припинити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

В інший частині скарги ФОП ОСОБА_1 відмовити.

Суддя Добреля Н.С.

5023/3596/11