ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.07.2016р. Справа № 907/407/16

За позовом Керівника Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород

до Підприємства Закарпатського фонду підтримки підприємництва „ТЕС Фонд" „Ужгородський Бізнес - Інкубатор", м. Ужгород

про стягнення суми 347 647,07грн. основного боргу за Договором оренди нежилого приміщення та суми 8 156,18грн. нарахованої пені.

Суддя В.І. Карпинець

За участю представників сторін:

від прокурора: Роман М.С. - прокурор відділу Прокуратури Закарпатської області, службове посвідчення №035556 від 07.09.2015р.

від позивача в особі Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради: ОСОБА_1 - головний спеціаліст відділу управління комунальною власністю та земельними ресурсами управління майном та земельними ресурсами за дов. від 13.04.2016р.

від відповідача: явка на власний розсуд

СУТЬ СПОРУ: Керівник Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород (далі позивач) звернувся з позовом до Підприємства Закарпатського фонду підтримки підприємництва „ТЕС Фонд" „Ужгородський Бізнес Інкубатор", м. Ужгород (далі - відповідач) про стягнення суми 347 647,07грн. основного боргу за Договором оренди нежилого приміщення та суми 8 156,18грн. нарахованої пені.

Представники прокурора та позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві (а.с.9-14) та з посиланням на підтвердження заявлених позовних вимог долученими доказовими матеріалами. Зокрема посилаються на невиконання відповідачем в повному обсязі взятого на себе зобовязання за Договором №498/0 оренди нежилого приміщення від 27.01.2004р., з урахуванням додатків до нього, щодо повної сплати орендної плати за користування нежилим приміщенням, у періоді березень - грудень 2013р., у сумі 34 806,84грн. місячної орендної плати, станом на 01.03.2013р., з урахуванням коригування такої суми орендної плати, з березня по грудень 2013р., на наявні індекси інфляції за вищезазначений період, у звязку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість з орендної плати на загальну суму 347 647,07грн. за вказаний період.

З урахуванням наявної заборгованості, відповідно до п.4.9 даного Договору, додатково нараховано відповідачеві, по періоду липень - грудень 2013р., пеню у сумі 8 156,18грн. на наявні помісячні суми основного боргу по орендній платі за вищезазначені періоди.

Представником позивача додатково зазначено про відсутність доказів, які б засвідчували на даний час факт погашення відповідачем заявленої до стягнення загальної суми 355 803,25грн., з якої сума 347 647,07грн. основного боргу за даним Договором та сума 8 156,18грн. нарахованої пені.

Відповідач, при наявності, письмовий відзив на позов з доказами в його обґрунтування не подав та свого уповноваженого представника для участі в судовому засіданні не направив. Ухвала суду від 11.07.2016р. про відкладення розгляду даної справи на 25.07.2016р., яка надіслана судом на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві: м. Ужгород, вул. 8 - го Березня, 46 та яка (дана адреса) є ідентичною адресі, зазначеній у наявному у справі витязі з ЄДРЮО, ФОП та ГО, станом на 22.06.2016р., на адресу суду не поверталась, що свідчить про її отримання відповідачем.

Про причини неподання до матеріалів справи, при наявності, письмового відзиву на позов з доказами в його обґрунтування та незабезпечення явки уповноваженого представника для участі в судовому засіданні, при наявності бажання, суду не повідомлено.

Дана обставина свідчить про належне виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення судом певних процесуальних дій по даній справі.

Отже, відповідач мав можливість скористатись правами, передбаченими ст.22 ГПК України, що ним зроблено не було.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011року N 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, враховуючи факт поінформованості всіх учасників спору про час та місце проведення судового засідання по розгляду справи, спір вирішено з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розгляд справи відкладався відповідно до вимог ст. 77 ГПК України.

У судовому засіданні 25.07.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ч.2 ст.85 ГПК України.

Вивчивши та проаналізувавши подані по справі доказові матеріали та заслухавши пояснення представника прокурора та позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

27.01.2004р. між Управлінням майнової політики Ужгородської міської ради (нова назва - Департамент міського господарства Ужгородської міської ради) (далі Орендодавець) та Підприємством Закарпатського фонду підтримки підприємництва „ТЕС Фонд" „Ужгородський Бізнес Інкубатор" (далі Орендар) було укладено Договір №498/0 оренди нежилого приміщення від 27.01.2004р. (із змінами та доповненнями), предметом оренди якого було нежиле приміщення за адресою м. Ужгород, вул. 8 - го Березня,46 для використання під бізнес інкубатор (а.с.19-20, далі Договір оренди).

Відповідно до п. 4.8. та 5.2. Договору оренди орендар зобовязаний перерахувати своєчасно та в повному обсязі встановлену договором суму орендної плати щомісячно, не пізніше 15 числа наступного місяця.

Сторонами вищезазначеного Договору, 31.12.2013р. було укладено Додаток №6 Зміни до Договору №498/0 оренди нежилого приміщення від 27.01.2004р., яким сторони дійшли згоди розірвати (припинити) дію даного Договору (а.с.30) та 31.12.2013р. було складено у двосторонньому порядку Акт приймання передачі нежилого приміщення площею 2 333,8кв.м. за адресою м. Ужгород, вул. 8 -го Березня,46 (а.с.31).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, із розрахунку заборгованості (а.с.32), станом на 01.06.2015р. за Договором оренди №498/0 від 27.01.2004р., з урахуванням додатків до нього, заборгованість Відповідача по орендній платі перед Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради склала загальну суму 347 647,07грн., яка виникла за період березень - грудень 2013р., з урахуванням наявної суми 34 806,84грн. місячної орендної плати станом на 01.03.2013р., з послідуючим коригуванням такої суми орендної плати, з березня по грудень 2013р., на наявні індекси інфляції за вищезазначений період.

Крім того, позивачем у письмовому поясненні від 11.07.2016р. додатково обґрунтовано заявлену до стягнення з відповідача суму 347 647,07грн. основного боргу за Договором оренди, з урахуванням стягнутої за рішенням господарського суду Закарпатської області від 30.05.2013р. по справі №907/234/13 суми 306 905,86грн. основного боргу за даним Договором, з долученням до такого письмового пояснення даного рішення господарського суду та розрахунку заборгованості, з відображеною сумою 34 806,84грн. місячної орендної плати, станом на 01.03.2013р. та з послідуючим коригуванням такої суми орендної плати, з березня по грудень 2013р., на наявні індекси інфляції за вищезазначений період (а.с.44-51).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно до ч. З ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, а ч. 1 ст. 19 цього Закону передбачено, що орендар за користування обєктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Отже, Відповідачем було порушено умови вищезазначеного Договору оренди, а також положення ст. ст. 18, 19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна, ст. 762 ЦК України та ст. 286 ГК України, згідно яких орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі, незалежно від наслідків господарської діяльності.

Як було зазначено вище, сторонами вищезазначеного Договору оренди, 31.12.2013р. було укладено Додаток №6 Зміни до Договору №498/0 оренди нежилого приміщення від 27.01.2004р., яким сторони дійшли згоди розірвати (припинити) дію даного Договору (а.с.30).

Разом з тим, відповідно до ч. 2 та ч.3 ст. 653 ЦК Ураїни в разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором.

Як зазначено у п.1.12 постанови Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань, зі змісту цих норм випливає, що домовленість сторін про розірвання договору не виключає проведення між сторонами розрахунків за зобов'язаннями, що виникли до розірвання договору, в тому числі застосування заходів майнової відповідальності за виконання (неналежне виконання) грошових зобов'язань.

Суд зазначає, що факт розірвання сторонами вищезазначеного Договору оренди, відповідно до укладеного Додатку №6 від 31.12.2013р., підтверджується складеним у двосторонньому порядку Актом від 31.12.2013р. приймання - передачі нежилого приміщення площею 2 333,8кв.м. за адресою м. Ужгород, вул. 8 -го Березня,46 (а.с.31).

Вимогами п.1 ст.546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком та у ст.549 цього ж Кодексу наведено поняття неустойки (штрафу, пені) та штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (п.1 ст.549 ЦК України) та пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (п.2 ст.549 ЦК України).

Відповідно вимог п.2 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки (штрафу, пені), встановлюється Договором.

Згідно ст.230 ГК України у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання учасник господарських відносин повинен сплатити штрафну санкцію - грошову суму (пеню).

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України.

Згідно п. 4.9 Договору оренди № 498/0 орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі стягується з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України із суми заборгованості за кожен день прострочки (включаючи день оплати).

З урахуванням вищезазначеного положення Договору оренди та наявності у відповідача загальної суми 347 647,07грн. заборгованості по орендній платі, яка виникла за період березень - грудень 2013р., позивачем додатково нараховано відповідачеві, по періоду липень - грудень 2013р., пеню у сумі 8 156,18грн. на наявні помісячні суми основного боргу по орендній платі за вищезазначені періоди, обґрунтований розрахунок якої (такої суми пені) наведено у розрахунку та який перевірено судом (а.с.32).

За вищезазначених обставин, станом на день розгляду судом даного спору по суті, у відповідача перед позивачем наявна заборгованість у загальній сумі 355 803,25грн., з якої сума 347 647,07грн. основного боргу за Договором оренди нежилого приміщення та сума 8 156,18грн. нарахованої пені, та яка, з врахуванням вищезазначених норм ЦК України та ГК України, належним чином, відповідно до вимог ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України, є позивачем обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи та фактичними обставинами, не спростована відповідачем, а тому вказана загальна сума 355 803,25грн. підлягає до стягнення з відповідача в примусовому порядку на користь позивача.

Відповідно до п. 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, у разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що ухвалою господарського суду Закарпатської області від 30.06.2016р. у справі №907/407/16 було відстрочено сплату судового збору у розмірі 5 337,00грн. за подачу позовної заяви до прийняття рішення у справі, судовий збір у розмірі 5 337,00грн. підлягає стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України.

Судом відхиляється заявлене Керівником Ужгородської місцевої прокуратури у прохальній частині позовної заяви клопотання, відповідно до ст. ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, які знаходяться на р/р 2 в АО ЗУКБ - ОСОБА_2, МФО 312237, код 31826222), оскільки, станом на день вирішення судом по даній справі спору по суті, відсутні відповідні доказові матеріали, які б могли підтвердити наявні обставини щодо необхідності вжиття такого заходу до забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 22, 29, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 66, 67, 75, 77, 82 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Підприємства Закарпатського фонду підтримки підприємництва „ТЕС Фонд" „Ужгородський Бізнес - Інкубатор" /м. Ужгород, вул. 8 - го Березня, 46, , р/р 2 в АО ЗУКБ - ОСОБА_2, МФО 312237/ на користь Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради /м. Ужгород, пл. Поштова, 3, , р/р 0002 в УДК в Закарпатській області, МФО 812016/ загальну суму 355 803,25грн., з якої сума 347 647,07грн. основного боргу за Договором оренди нежилого приміщення та сума 8 156,18грн. нарахованої пені.

Видати наказ.

3. Стягнути з Підприємства Закарпатського фонду підтримки підприємництва „ТЕС Фонд" „Ужгородський Бізнес - Інкубатор" /м. Ужгород, вул. 8 - го Березня, 46, , р/р 2 в АО ЗУКБ - ОСОБА_2, МФО 312237/ суму 5 337,00грн. судового збору в доход Державного бюджету України (отримувач - УДКСУ у Ужгороді, м. Ужгород, код бюджетної класифікації - 22030001, ідентифікаційний код отримувача 38015610, банк отримувача - ГУДКСУ у Закарпатській області, МФО банку одержувача 812016, номер рахунку отримувача - 3002).

Видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили в порядку встановленому відповідно до ст.85 ГПК України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені вимогами ст. 93 ГПК України.

Повне рішення складено 29.07.2016р..

Суддя В.І. Карпинець