РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2016Справа №910/18026/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»
доПублічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"
провідшкодування шкоди 34 296,26 грн.
Суддя Яковенко А.В.

Представники сторін:

від позивачаАлендар Ю.І.
від відповідачане з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» (надалі - ПрАТ «СК «ВУСО») звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (надалі - ПАТ НАСК «Оранта») про відшкодування шкоди 34 296,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПрАТ «СК «ВУСО» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №1-01 від 01.06.2014 р. внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки Toyota Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, застрахована ПАТ НАСК «ОРАНТА» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/7694138, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.07.2015 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 07.09.2015 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2015 у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2015 зупинено провадження у справі №910/18026/15 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про відшкодування шкоди 34 296,26 грн. до проведення судової експертизи та отримання висновку експерта.

25.05.2016 р. до канцелярії Господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта №18228/15-54 від 17.05.2016 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи у справі №910/18026/15 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення 34 296,26 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 р. поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду на 11.07.2016 р.

Представник позивача в судове засідання з'явився, вимоги ухвали суду виконав, надав письмові пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, не з'явився, хоча через відділ діловодства подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із перебуванням представника в іншому судовому процесі.

Розглянувши зазначене клопотання, суд відмовляє в його задоволенні, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

При цьому, оскільки суд вже відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знаходить підстав для чергового відкладення розгляду справи.

Судом також враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2014 р. між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_2. (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №1-01 (надалі - "Договір"), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем Toyota Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_1, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

25.12.2014 р. о 07:30 год. в. м. Києві, по вулиці Теліги 3 ОСОБА_3, керуючи автомобілем Opel, реєстраційний номер НОМЕР_2, не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_3, а Toyota Avensis в свою чергу здійснила зіткнення з Toyota Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті чого три автомобілі отримали механічні пошкодження.

Факт скоєння ДТП підтверджується довідкою Відділу ДАІ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві №9480510.

ДТП сталося в результаті порушення водієм ОСОБА_3 п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується Шевченківського районного суду м. Києва від 21.01.2015 р. у справі №761/449/15-п, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення.

Відповідно до рахунку-фактури №СМУ00030673 від 29.12.2014 р., складеного ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком», вартість відновлювального ремонту, завданого власникові автомобіля Toyota Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП складає 34 296,26 грн.

На підставі страхового акту №218-02 від 27.01.2015 р. та Додатку №1 до страхового акту №218-02 від 11.02.2015 р., у відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування визначеним вказаними актами, позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, перерахував на користь ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» за Договором суму страхового відшкодування у розмірі 34 296,26 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1384 від 11.02.2015 р. на суму 5 716,04 грн. та №672 від 27.01.2015 р. на суму 28 580,22 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до ПрАТ "СК "ВУСО" перейшло в межах суми 34 296,26 грн. право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із довідки Відділу ДАІ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві №9480510 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль Opel, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Toyota Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_1,, належить ОСОБА_4, та знаходився під керуванням ОСОБА_3.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Opel, реєстраційний номер НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації ним транспортного засобу автомобіля Opel, реєстраційний номер НОМЕР_2, застрахована - ПАТ НАСК «Оранта» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/7694138.

Вказаним договором (поліс № АС/7694138) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2015 зупинено провадження у справі №910/18026/15 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про відшкодування шкоди 34 296,26 грн. до проведення судової експертизи та отримання висновку експерта.

25.05.2016 р. до канцелярії Господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта №18228/15-54 від 17.05.2016 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи у справі №910/18026/15, відповідно до якого розмір відновлювального ремонту автомобіля Toyota Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 20 601,77 грн.

Суд відзначає, що матеріалами справи підтверджено, що позивачем набуто право вимоги у розмірі 34 296,26 грн.

Враховуючи визначені полісом № АС/7694138 розміри лімітів відповідальності, а також встановлений судом розмір шкоди, право на вимогу якої перейшло до позивача, що обмежений розміром відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, відповідач був зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 20 601,77 грн. (20 601,77 грн. - 0,00 грн. франшизи за полісом) у строк до моменту звернення - ПрАТ "СК "Вусо" до суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з ПАТ НАСК "Оранта" на користь ПрАТ "СК "Вусо" суми страхового відшкодування у розмірі 20 601,77 грн.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 13 694,49 грн. необхідно відмовити з викладених підстав.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д; ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (04080, м. Київ, вул. К. Малевича, 31; ідентифікаційний код 31650052) суму страхового відшкодування у розмірі 20 601,77 грн., судовий збір у розмірі 1 097,48 грн. та витрати на проведення судової експертизи у розмірі 1 845,35 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

6. Дата складання повного тексту рішення 18.07.2016 р.

Суддя А.В. Яковенко