ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.07.16р. Справа № 904/4904/16
За позовом Публічного акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1", м. Київ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕМІС ГРУП", м. Київ

відповідач-2: Товариcтва з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство "АНТАРЕС", м.Підгороднє Дніпропетровськ область

відповідач - 3: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕМІС-АГРО", м.Підгороднє Дніпропетровська область

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕМІС КАНЦ", м. Кривий Ріг Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за кредитним договором та договорами поруки у розмірі 9 716 473,00 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність від 15.03.2016р.;

від відповідача - 1 - не з'явився;

від відповідача - 2 - не з'явився;

від відповідача - 3 ОСОБА_3, довіреність від 13.05.16р.;

від третьої особи не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1" (позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить суд:

- стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕМІС КАНЦ" (відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІС ГРУП» (відповідач-2), Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство «АНТАРЕС» (відповідач - 3) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІС-АГРО» (відповідач-4) часткову заборгованість за основною сумою кредиту за Кредитним договором №DNI-22-1126/11 від 07.10.2011р. в розмірі 9 716 473,00 грн.;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕМІС КАНЦ" (відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІС ГРУП» (далі відповідач-2), Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство «АНТАРЕС» (далі відповідач - 3) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІС-АГРО» (далі відповідач-4) витрати по сплаті судового збору у розмірі 145 747, 10 грн.

Ухвалою від 21.06.2016 року за заявою ПАТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1" господарським судом вжито заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчудження на рухоме майно, яке є предметом застави та належить Товариству з обмеженою відповідальністю ДЕМІС КАНЦ та передачі його на відповідальне зберігання Публічному акціонерному товариству ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1 за Договором застави рухомого майна № ТО-DNI-1126/2 від 22.01.2015р.

В судовому засіданні 18.07.2016 року позивач уточнив позовні вимоги та просить суд:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІС ГРУП» (відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство «АНТАРЕС» (відповідач - 2) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІС-АГРО» (відповідач-3) часткову заборгованість за основною сумою кредиту за Кредитним договором №DNI-22-1126/11 від 07.10.2011р. в розмірі 9 716 473,00 грн.;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІС ГРУП» (відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство «АНТАРЕС» (відповідач - 2) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІС-АГРО» (відповідач-3) витрати по сплаті судового збору у розмірі 145 747, 10 грн.

Ухвалою від 18.07.2016 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІС-АГРО» в порядку статті 27 ГПК України господарським судом залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕМІС КАНЦ».

Представники від Товариcтва з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство "АНТАРЕС" та Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІС КАНЦ» в судове засідання не зявились, про місце та час розгляду справи повідомлені належно.

Представник від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІС ГРУП» в судове засідання не зявився. В матеріалах справи наявний поштовий конверт з ухвалою суду про виклик у судове засідання, який було направлено на вказану у витягу з ЄДРПОУ адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІС ГРУП» та повернуто до суду у звязку з відсутністю за вказаною адресою.

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п.3.9.2 постанови).

В матеріалах справи наявне клопотання розпорядника майна ТОВ «ДЕМІС КАНЦ» ОСОБА_4 про зупинення провадження по справі.

В судовому засіданні 18.07.2016 року представником відповідача-3 заявлено наступні клопотання:

- про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомлення з матеріалами справи та надання заперечень на позов;

- про відкладення розгляду справи для забезпечення явки в судове засідання представника третьої особи;

- про обєднання справ №904/4901/16, №904/4905/16 та №904/4904/16 в одну справу.

Клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомлення з матеріалами справи відхиляється судом, оскільки в судовому засіданні 18.07.2016 року оголошувалась перерва для ознайомлення представника ТОВ «ДЕМІС-АГРО» з матераліами справи, що підтверджується відповідним клопотанням ТОВ «ДЕМІС-АГРО», наявним в матеріалах справи.

Щодо відкладення розгляду справи для надання заперечень на позов, а також клопотання про відкладення розгляду справи для забезпечення явки в судове засідання представника третьої особи суд зазначає наступне.

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду).

Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Враховуючи те, що норми статті 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

У пункті 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 роз'яснено: якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина 1 статті 38 Господарського процесуального кодексу України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

В матеріалах справи наявне клопотання ТОВ "ДЕМІС КАНЦ" від 22.06.2016 року про ознайомлення з матеріалами справи №904/4904/16 та відкладення розгляду справи на іншу дату, що свідчить про обізнаність останнього про розгляд господарським судом Дніпропетровської області справи за участю ТОВ "ДЕМІС КАНЦ".

Ухвалою суду від 22.06.2016 року розгляд справи відкладено на 18.07.2016 року.

Враховуючи наведене, та з огляду на те, що матеріалами справи підтверджується належне повідомлення відповідачів та третьої особи про дату та час судового засідання з розгляду справи №904/4904/16, відповідачі мали достатньо часу для надання вмотивованих заперечень на позов, а третя особа мала можливість направити уповноваженого представника у судове засідання 18.07.2016 року або надіслати пояснення по суті позовних вимог.

За викладених обставин, суд вважає відсутніми підстави для відкладення розгляду справи, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

В порядку ст. 77 ГПК України в судовому засіданні, яке відбулось 18.07.2016 року о 11-15 год. оголошувалась перерва до 18.07.2016 року о 14-30 год.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.10.2011 року між банком (далі позивачем) та позивальником (третьою особою) укладено Кредитний договір № DNI-22-1126/11 (далі - Кредитний договір), згідно якого банк зобовязався надати позичальнику кредит у розмірі 12 475 000,00 грн., а позичальник зобовязується прийняти Кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за Кредит та повернути банку Кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Кредитним договором (п.1.1 Кредитного договору)

На виконання умов Кредитного договору банком відкрито позичальнику позичковий рахунок та надано обумовлені Кредитним договором грошові кошти в період з 11.10.2011р. по 15.11.2011р. на загальну суму 12 475 000,00 грн.

В подальшому між банком та позивальником було укладено низку додаткових угод до Кредитного договору: № 1 від 15.12.2011 р., № 2 від 23.12.2011 р., № 3 від 08.02.2012 р.; № 4 від 12.03.2012 р.; № 5 від 12.07.2012 р.; № 6 від 18.12.2012 р.; № 7 від 25.06.2013 р.; № 8 від 09.12.2013 р.; № 9 від 24.01.2014 р.; № 10 від 19.03.2014 р.; № 11 від 22.01.2015 р.; № 12 від 10.04.2015 р.; № 13 від 17.06.2015 р., № 14 від 01.09.2015 р.; № 15 від 24.09.2015 р.

Так, Додатковою угодою №11 від 22.01.2015 р. сторони погодили, надання банком позичальнику кредиту у розмірі 35 475 000,00 грн., а позичальник зобовязався прийняти Кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за Кредит та повернути банку Кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Кредитним договором (п.1.1 Додаткової угоди №11 до Кредитного договору).

Відповідно до п. 6.1. статті 6 Кредитного договору в редакції Додаткової угоди №13 від 17.06.2015 р. позичальник зобовязаний повернути Кредит та виконати Боргові зобовязання за Кредитом в повному обсязі в день закінчення кожного відповідного Періоду користування Кредитом. Строк користування Кредитом може бути продовжено, при цьому загальна кількість Періодів користування Кредитом не може перевищувати 5 (пяти) Періодів користування Кредитом. У випадку продовження строку користування Кредитом на 5 (пятий) Період користування Кредитом, датою повернення Кредиту є 01.07.2017 року.

Згідно п. 1.2. ст. 1 Кредитного договору в редакції Додаткової угоди №11 від 22.01.2015 р., Кредит надається у вигляді поновлювальної кредитної лінії з щоденним лімітом кредитування, який зменшується протягом дії цього Договору у відповідну дату до відповідного розміру, в порядку та на умовах, зазначених в п.6.1. та п.п. 6.1.1 Кредитного договору.

Відповідно до п. 4.1. ст. 4 Кредитного договору надання Кредиту відбувається за цільовим призначенням, обумовленим цим Договором, шляхом сплати із позичкового рахунку розрахункових документів позичальника або шляхом перерахування кредитних коштів із Позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий в Банку, з наступним виконанням розрахункових документів позичальника.

Пунктом 4.3. ст. 4 Кредитного договору визначено, що датою надання Кредиту вважається дата списання коштів з позичкового рахунку позичальника.

Згідно з п. 4.5. ст. 4 Кредитного договору незалежно від того, в якій валюті Позичальник фактично використав Кредит, повернення Кредиту має здійснюватися виключно у валюті Кредиту.

Згідно положень п.п. 6.1.1 п. 6.1. ст. 6 Кредитного договору кредит підлягає поверненню частинами в розмірах та строки, зазначені в графіку (в Третій, Четвертий та Пятий Періоди користування Кредитом):

- в Третій Період користування Кредитом позичальник зобовязаний повернути всю суму заборгованості за Кредитом у випадку не продовження кредитування на Четвертий Період користування Кредитом не пізніше 19.01.2016 р.;

- в Четвертий Період користування Кредитом позичальник зобовязаний повернути всю суму заборгованості за Кредитом у випадку не продовження кредитування на Пятий Період користування Кредитом не пізніше 15.01.2017р.;

- в Пятий Період користування Кредитом Позичальник зобовязаний повернути всю суму заборгованості за Кредитом не пізніше 01.07.2017 р.

Відповідно до умов Кредитного договору, протягом строку дії кожного поточного Періоду користування кредитом ОСОБА_1 розглядає питання щодо продовження кредитування на наступний Період користування кредитом.

На виконання умов Кредитного договору в редакції Додаткової угоди №11 банком відкрито позичальнику позичковий рахунок та надано грошові кошти у розмірі 23 000 000,00 грн.

Таким чином, загальний розмір Кредиту, який було надано банком позичальнику на умовах Кредитного договору в редакції Додаткових угод до нього. становить 35 475 000, 00 грн.

Внаслідок неналежного виконання позичальником свої зобовязань з повернення кредиту банком було прийнято рішення не продовжувати кредитування на четвертий Період користування Кредитом, у звязку з чим, відповідно до п.п.6.1.1 п. 6.1. ст. 6 Кредитного договору строк повернення кредиту настав 19.01.2016р.

З огляду на те, що позичальник не повернув 19.01.2016р. отримані кредитні кошти за Кредитним договором в розмірі 31 785 000,00 грн., з 20.01.2016р. сума заборгованості за Кредитом вважається простроченою.

Оскільки позивачем заявлено до стягнення суму 9 716 473,00 грн., суд розглядає спір по суті в межах заявлених позивачем вимог.

З метою забезпечення виконання зобов'язань Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕМІС КАНЦ" перед позивачем, банком укладені наступні договори поруки:

- Договором поруки №DNI-22-1129/11 від 07.10.2011р., укладеним між Публічним акціонерним товариством "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕМІС ГРУП", зі змінами та доповненнями до нього, внесеними Додатковими угодами № 1 від 23.12.2011 р., № 2 від 18.12.2012 р., № 3 від 25.06.2013 р., № 4 від 19.03.2014 р., № 5 від 22.01.2015 р., № 6 від 17.06.2015 р.;

- Договором поруки №DNI-22-1133/11 від 07.10.2011р., укладеним між Публічним акціонерним товариством "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1" та Товариством з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство "АНТАРЕС", зі змінами та доповненнями до нього, внесеними Додатковими угодами № 1 від 23.12.2011 р., № 2 від 18.12.2012 р., № 3 від 25.06.2013 р., № 4 від 19.03.2014 р., № 5 від 22.01.2015 р., № 6 від 17.06.2015 р.;

- Договором поруки №П-DNI-1126/1 від 22.01.2015р., укладеним між Публічним акціонерним товариством "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕМІСАГРО", зі змінами та доповненнями до нього, внесеними Додатковою угодою № 1 від 17.06.2015 р.

Відповідно до положень п. 1.2. ст. 1 Договорів поруки відповідачі-1, 2, 3 відповідають перед позивачем за виконання зобовязання третьої особи в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, витрат Кредитора тощо.

Пунктом 1.3 ст. 1 Договорів поруки визначено, що у разі порушення боржником зобовязання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає право кредитора вимагати виконання зобовязання в повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так і від кожного з них окремо.

Пунктом 3.1 ст. 3 Договорів поруки передбачено, що в разі порушення зобовязання боржником кредитор направляє поручителю письмову вимогу виконати зобовязання (або певну його частину). Кредитор не зобовязаний підтверджувати яким-би то не було чином факт невиконання зобовязання боржником. Вимога кредитора буде достатньою для Поручителя підставою виконати зобовязання на суму, вказану в такій вимозі, без будь-яких застережень, умов чи вимог до кредитора про надання додаткової інформації чи документів.

Укладання договорів поруки було погоджено протоколами засновників відповідачів-1, -2, -3:

- протоколами загальних зборів учасників ТОВ «ДЕМІС ГРУП» № 27 від 05.09.2011р. та № 94 від 19.01.2015р.;

- протоколами загальних зборів учасників ТОВ «СП «АНТАРЕС» № 56 від 05.09.2011р. та № 88 від 19.01.2015р.;

- протоколом загальних зборів учасників ТОВ «ДЕМІС-АГРО» № 122 від 19.01.2015р.

У зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язання щодо повернення кредиту, на підставі п. 3.1. Договорів поруки позивач направив рекомендованими листами на адреси поручителів наступні вимоги:

- Товариству з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство "АНТАРЕС" письмові вимогу за вих. № КНО-61-05-145 від 12.03.2016р., щодо виконання зобов'язань за договором поруки;

- Товариству з обмеженою відповідальністю "ДЕМІСАГРО" письмову вимогу №КНО-61-05-134 від 12.03.16 р., щодо виконання зобов'язань за договором поруки;

- Товариству з обмеженою відповідальністю "ДЕМІС ГРУП" письмову вимогу за вих. № КНО-61-05-143 від 12.03.2016р.

Відповідно до положень п. 7.3 Договорів поруки будь-які повідомлення та/або документи, що направляються Сторонами одна одній у звязку з цим Договором, повинні бути викладені в письмовій формі та будуть вважатись поданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом. Сторони погодились, що повідомлення та/або документи вважаються отриманими Поручителем на сьомий календарний день з дати реєстрації Позивачем рекомендованого листа у відділенні поштового звязку (при цьому Поручитель несе ризик отримання таких листів у строк, що перевищує сім календарних днів).

12.03.2016 року вказані вимоги направлені на адреси відповідачів-1,-2,-3 тобто останній день на виконання зобовязання закінчився 22.03.2016р.

Відповідно до п. 3.2. та п. 3.3 ст. 3 Договорів поруки поручитель зобовязаний виконати предявлену йому вимогу кредитора в валюті зобовязання в повному обсязі в строк не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання такої вимоги.

З огляду на те, що поручителі у визначений Договорами поруки строк не виконали вимоги позивача, останній звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідачів-1, -2, -3 суми 9 716 473,00 грн. заборгованості за Кредитним договором.

На час розгляду спору відповідачем-1, -2, -3 не надано господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 цієї глави і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові), зокрема, грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Умовами укладених між позивачем та відповідачем-1, позивачем та відповідачем-2, позивачем та відповідачем-3, Договорів поруки чітко встановлено, що поручителі за порушення позичальником зобов'язань за Кредитним договором несуть солідарну відповідальність поручителів та відповідають перед позивачем в тому ж обсязі, що і позичальник.

Статтею 541 Цивільного кодексу України передбачені солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Відповідно до частини 1 статті 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі-1, -2, -3, отримавши вимоги щодо виконання зобов'язань за договором поруки, жодних заходів щодо добровільного погашення заборгованості за вищевказаним Кредитним договором не здійснили.

За таких обставин, позивач набув право вимоги до відповідачів-1, -2, -3 щодо погашення заборгованості за Кредитним договором у сумі заявлених до них позовних вимог на підставі укладених Договорів поруки.

За приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За встановлених обставин, відповідачі неналежним чином виконали свої, встановлені Кредитним договором та Договорами поруки зобов'язання щодо своєчасного повернення суми кредиту, сплати відсотків та комісії, чим порушили умови укладених із позивачем договорів та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо клопотання відповідача-3 про обєднання справ, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1, 2 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Суддя має право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу, про що зазначається в ухвалі про порушення справи або в рішенні. За клопотанням сторін або з власної ініціативи суд об'єднує кілька вимог, що випливають з корпоративних відносин і пов'язані між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Відповідно до пункту 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді. При цьому останній вправі вирішувати питання про об'єднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні.

Враховуючи, що справа №904/4901/16 та №904/4905/16 перебувають в провадженні інших суддів господарського суду Дніпропетровської області, у задоволенні клопотання відповідача-3 про об'єднання справ №904/4901/16, №904/4905/16 та №904/4904/16 слід відмовити.

З приводу клопотання розпорядника майна ТОВ «ДЕМІС КАНЦ» ОСОБА_4 про зупинення провадження по справі суд зазначає наступне.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2016р. у справі № 904/5344/16 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕМІС КАНЦ" введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4 (свідоцтво №243 від 25.02.13р.). Відповідне оголошення № 33308 про порушення провадження у справі про банкрутство № 904/5344/16 та призначення розпорядника майна боржника - ТОВ «ДЕМІС КАНЦ», розміщено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України http://vgsu.arbitr.gov.ua/.

За викладених обставин, розпорядник майна ТОВ «ДЕМІС КАНЦ», посилаючись на приписи статті 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» просить зупинити провадження по справі.

Розглянувши подане клопотання, суд зазначає, що в судовому засіданні 18.07.2016 року позивачем уточнено позовні вимоги, за змістом яких ТОВ «ДЕМІС КАНЦ» не входить до складу відповідачів, до яких позивачем предявлено позовні вимоги, а тому у суду відсутні підстави для зупинення провадження по справі з підстав, наведених розпорядником майна в своєму клопотанні.

Між тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Ухвалою від 21.06.2016 року за заявою ПАТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1" господарським судом вжито заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчудження на рухоме майно, яке є предметом застави та належить Товариству з обмеженою відповідальністю ДЕМІС КАНЦ.

З огляду на те, що ТОВ ДЕМІС КАНЦ не є відповідачем по справі, суд вважає наявними підстави для скасування заходів до забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2016 року.

Судові витрати у справі покладаються на відповідачів згідно ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІС ГРУП» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77, поверх 2; ), Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство «АНТАРЕС» (52001, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Ульянова, буд. 127; ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІС-АГРО» (52001, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгороднє, вул. Ульянова, буд. 127; ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4; ) заборгованість у розмірі 9 716 473,00 грн. (дев'ять мільйонів сімсот шістнадцять тисяч чотириста сімдесят три грн. 00 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІС ГРУП» (01033, м.Київ, вул. Саксаганського, буд. 77, поверх 2; ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4; ) суму 48 582, 37 грн. (сорок вісім тисяч пятсот вісімдесят дві грн. 37 коп.) судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство «АНТАРЕС» (52001, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул.Ульянова, буд.127; ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4; ) суму 48 582, 37 грн. (сорок вісім тисяч пятсот вісімдесят дві грн. 37 коп.) судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІС-АГРО» (52001, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Ульянова, буд.127; ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4; ) суму 48 582, 36 грн. (сорок вісім тисяч пятсот вісімдесят дві грн. 36 коп.) судового збору

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Скасувати заходи забезпечення позову у справі №904/4904/16, застосовані ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя ОСОБА_5

Повний текст рішення підписаний 22.07.2016р.