ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" липня 2016 р.Справа № 916/1365/16

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Шевченко К.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 08.07.2015р. №20/7-1188

від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву: Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» (65026, м. Одеса, пл. Митна, буд. 1, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕКСІМ» (65026, АДРЕСА_1, )

про: стягнення 19725,95 грн., -

Суть спору: Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕКСІМ» про стягнення 19725,95 грн., з яких: 14399,84 грн. боргу, 5149,37 грн. пені та 176,74 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором оренди державного рухомого майна №КД-19074 від 04.07.2014р. в частині повної та своєчасної сплати орендної плати.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.05.2016р. порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи призначено на 30.06.2016р. о 12:00; витребувано додаткові документи.

29.06.2016р. за вх.№16055/16 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

29.06.2016р. за вх.№16057/16 до суду від позивача надійшли письмові пояснення.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.06.2016р. розгляд справи відкладено на 13.07.2016р. о 10:30; витребувано додаткові документи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судові засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштових відправлень від 31.05.2016р. та від 04.07.2016р.

Окрім того, господарським судом враховано наступне.

Застосовуючи відповідно до вимог ч.1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи, ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обовязком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989р. у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обовязок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Враховуючи вищевикладене, господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю належним чином повідомленого відповідача в порядку ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

04.07.2014р. між Державним підприємством «Одеський морський торговельний порт» (Орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРЕКСІМ» (Орендар, відповідач) укладений договір оренди державного рухомого майна №КД-19074, відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне рухоме майно, а саме: портовий тягач Terberg RT-222, T3691ОД, інв.№003351, ролл трейлер ПЛАНМАРІН (перебуд. у 45 фут.), р/н Т1107ОД, інв.№039354, ролл трейлер МАФІ, р/н Т2964ОД, інв.№039361 (далі - майно), що знаходиться на балансі Орендодавця.

Згідно з п.п. 1.3, 2.1 договору мета використання обєкту оренди: для використання Орендарем у виробничій діяльності. Орендар вступає у строкове платне користування майном з моменту підписання сторонами цього договору оренди та акту приймання-передачі майна (Додаток №1), що є невідємною частиною договору.

Згідно з п.3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою Кабінетом Міністрів України від 04.10.1995р. №786 зі змінами та доповненнями та становить без ПДВ за базовий місяць оренди (березень 2014р.): 27312,29 (двадцять сім тисяч триста дванадцять гривень 29 копійок) гривень (розрахунок орендної плати є Додатком №2 до цього договору). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що орендна плата за перший місяць оренди - червень 2014 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць (березень 2014р.) на відповідний індекс інфляції за квітень, травень та червень 2014 року. Розмір орендної плати за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Відповідно до п.3.3 договору орендна плата вноситься Орендодавцю щомісяця не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним місяцем.

Згідно з п.3.5 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно, або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується Орендодавцю відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожен прострочення, включаючи день оплати.

Пунктами 5.1, 5.2 договору передбачено, що Орендар зобовязується: використовувати орендоване майно у відповідності з його цільовим призначенням та умовами цього договору; своєчасне та у повному розмірі вносити Орендодавцю орендну плату.

Відповідно до п.7.1 договору Орендодавець зобовязується передати Орендарю в оренду майно згідно з розділом 1 цього договору по акту приймання-передачі майна згідно чинного законодавства України в технічно справному стані.

Згідно з п.10.1 договору цей договір набуває чинності з дати підписання цього договору, акту приймання-передачі та діє до 31 грудня 2014 року.

На виконання умов договору позивач передав в оренду відповідачу наступне рухоме майно: - портовий тягач Terberg RT-222, T3691ОД, інвентаризаційний номер 003351, в комплекті (тех. справний); - ролл трейлер ПЛАНМАРІН (перебуд. Уу 45 фут.), р/н Т1107ОД, інвентаризаційний номер 039354, в комплекті (тех. справний); - ролл трейлер МАФІ, р/н Т2964ОД, інвентаризаційний номер 039361, в комплекті (тех. справний), що підтверджується підписаним сторонами та скріпленим печатками сторін актом приймання-передачі від 04.07.2014р.

Додатковою угодою КД-19074/1 від 02.02.2015р. до договору оренди державного рухомого майна №КД-19074 від 04.07.2014р. сторони дійшли згоди про наступне:

- Орендар повертає Орендодавцю Портовий тягач Terberg RT-222, T3691ОД, інв. №003351, Ролл трейлер ПЛАНМАРІН (перебуд. у 45 фут.), р/н Т1107ОД, інв. №039354 та виключає їх з обєктів оренди;

- змінено п.3.1 договору та викладено його у наступній редакції: орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою Кабінетом Міністрів України від 04.10.1995р. №786 зі змінами та доповненнями та становить без ПДВ за базовий місяць оренди (грудень 2014р.): 4292,57 (чотири тисячі двісті девяносто дві гривні 57 копійок) гривень (розрахунок орендної плати є Додатком №1 до цієї Додаткової угоди). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством;

- змінено п.3.2 договору та викладено його у наступній редакції: орендна плата за перший місяць оренди - лютий 2015 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць (грудень 2014р.) на відповідний індекс інфляції за січень та лютий 2015 року. Розмір орендної плати за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за кожний наступний місяць на індекс інфляції за поточний місяць;

- змінено п.10.1 договору та викладено його у наступній редакції: цей договір набуває чинності з дати підписання цього договору, акту приймання-передачі майна та діє до 31 грудня 2015 року;

- інші умови договору залишають без змін та сторони підтверджують по ним свої зобовязання.

З наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач неналежним чином виконував свої договірні зобовязання в частині повної та своєчасної сплати орендної плати за договором.

Складені позивачем рахунки на оплату орендної плати оплачені відповідачем частково, а саме:

- рахунок №250095 від 09.02.2015р. за січень 2015р. на суму 40957,93 грн. оплачений 27.11.2015р. на суму 3957,93 грн., 09.12.2015р. на суму 7000 грн., 29.01.2016р. на суму 16957,93 грн., 10.03.2016р. на суму 13042,07 грн.;

- рахунок №250200 від 10.03.2015р. за лютий 2015р. на суму 6932,82 грн. оплачений 25.02.2016р. на суму 6932,82 грн.;

- рахунок №250308 від 07.04.2015р. за березень 2015р. на суму 6196,20 грн. оплачений 27.07.2015р. на суму 6196,20 грн.;

- рахунок №250533 від 08.06.2015р. за травень 2015р. на суму 7219,07 грн. оплачений 30.06.2015р. на суму 7219,07 грн.;

- рахунок №250644 від 07.07.2015р. за червень 2015р. на суму 7247,94 грн. оплачений 22.07.2015р. на суму 7247,94 грн.;

- рахунок №250759 від 07.08.2015р. за липень 2015р. на суму 7175,47 грн. оплачений 25.02.2016р. на суму 7175,47 грн.;

- рахунок №250870 від 08.09.2015р. за серпень 2015р. на суму 7118,06 грн. та рахунок №250980 від 07.10.2015р. за вересень 2015р. на суму 7281,78 грн. відповідачем не оплачені; про що свідчать відповідні виписки по рахунку.

На даний час у відповідача наявний борг перед позивачем у розмірі 14399,84 грн., який відповідачем не сплачений.

Іншого відповідачем не доведено.

Позивачем на адресу відповідача надіслані наступні претензії, в яких позивач просив погасити наявний перед позивачем борг за договором оренди державного рухомого майна №КД-19074 від 04.07.2014р. з урахуванням 3% річних та пені:

- 05.06.2016р. - претензія за вих.№20/1-884 від 03.06.2015р.,

- 13.07.2015р. - претензія за вих.№20/1-1172 від 07.07.2015р.,

- 15.10.2015р. - претензія за вих.№20/1-1817 від 12.10.2015р.,

- 15.10.2015р. - претензія за вих.№20/1-1820 від 12.10.2015р.,

- 23.11.2015р. - претензія за вих.№20/1-2111 від 18.11.2015р.

Вказані претензії залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором оренди державного рухомого майна №КД-19074 від 04.07.2014р. в частині повної та своєчасної сплати орендної плати стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною першою ст. 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Відповідно до ч.1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з ч.1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виходячи з наявних матеріалів справи господарським судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином свої зобовязання за договором оренди державного рухомого майна №КД-19074 від 04.07.2014р. в частині повної та своєчасної сплати орендної плати, внаслідок чого у нього виник борг перед позивачем у розмірі 14399,84 грн.

Іншого відповідачем не доведено.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про правомірність, обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» про стягнення з відповідача 14399,84 грн. боргу.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарський суд не може в повному обсязі прийняти до уваги виконаний позивачем розрахунок 3% річних, оскільки останній виконаний позивачем частково неправильно, з арифметичними помилками.

З огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 ГПК України господарський суд має зясовувати обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у звязку з порушенням грошового зобовязання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобовязання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо зясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобовязати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобовязати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Така ж правова позиція викладена і у п.1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» (з наступними змінами і доповненнями).

Господарським судом самостійно, з урахуванням конкретних обставин справи, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобовязання, виконано розрахунок 3% річних та визначено, що розмір 3% річних за визначений позивачем загальний період - з 17.02.2015р. по 29.04.2016р. - складає 1781,78 грн., між тим позивачем заявлено до стягнення з відповідача 176,74 грн. 3% річних.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

З огляду на відсутність в матеріалах справи відповідного клопотання позивача про вихід за межі позовних вимог, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в заявленій сумі 176,74 грн.

Щодо заявлених до стягнення 5149,37 грн. пені слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобовязань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобовязання.

У ч.6 ст. 231 ГК України також встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Сплата відповідачем пені передбачена п.3.5 договору оренди державного рухомого майна №КД-19074 від 04.07.2014р.

Господарський суд приймає до уваги виконаний позивачем розрахунок пені та вважає, що позовні вимоги Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» в частині стягнення з відповідача 5149,37 грн. пені підлягають задоволенню.

Іншого відповідачем не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕКСІМ» (65026, АДРЕСА_1, ) на користь Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» (65026, м. Одеса, пл. Митна, буд. 1, ) 14399 (чотирнадцять тисяч триста девяносто девять) грн. 84 коп. боргу, 176 (сто сімдесят шість) грн. 74 коп. 3% річних, 5149 (пять тисяч сто сорок девять) грн. 37 коп. пені та 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області.

Повне рішення складено 18 липня 2016 р.

Суддя Ю.С. Бездоля