ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року Справа № 924/13/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Малетича М.М.,

суддів: Круглікової К.С.,

Могил С.К,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.05.2016р. у справі № 924/13/16 господарського суду Хмельницької області за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" про стягнення 3611998,86 грн.,

за участю представників:

Позивача: Бєлячкова О.В., дов. № 2-77 від 21.03.2016р.,

Відповідача: Волощука П.Ю., дов. № 649/18 від 09.02.2016р.,

Доценко О.І., дов. № 1 від 05.01.2015р.

В с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - ПАТ "Укртрансгаз", Позивач) звернулось до господарського суду Хмельницької області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" (далі - ПАТ "Хмельницькгаз", Відповідач) про стягнення 2163023,31 грн. заборгованості щодо оплати наданих протягом січня - червня 2015 року послуг за договором на транспортуванню природного газу магістральними трубопроводами № /Н42 від 27.09.2011р., а також 945028,79 грн. пені, 365146,67 грн. штрафу, 53650,63 грн. 3% річних і 85149,47 грн. інфляційних втрат, за прострочення основного зобов'язання.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 17.02.2016р., залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.05.2016р., позов ПАТ "Укртрансгаз" задоволено частково, а саме: стягнуто з ПАТ "Хмельницькгаз" на користь ПАТ "Укртрансгаз" 90012,81 грн. пені, 4694,73 грн. 3% річних, 967,02 грн. інфляційних втрат і 1435,12 грн. витрат по оплаті судового збору. Провадження у справі в частині стягнення 2163023,31 грн. заборгованості рішенням суду припинено, а у стягненні 855015,98 грн. пені, 365146,67 грн. штрафу, 48955,90 грн. 3% річних і 84182,45 грн. інфляційних втрат, відмовлено.

У поданій касаційній скарзі, ПАТ "Укртрансгаз", посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 526, 530, 612, 651 ЦК України, ст.ст. 193, 231 ГК України, п.п. 1, 5 - 7 Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затв. Постановою Кабінету Мінстрів України № 20 від 11.01.2005р., ст.ст. 42, 43 ГПК України, просить скасувати постанову апеляційної інстанції та змінити рішення місцевого господарського суду в частині позовних вимог ПАТ "Укртрансгаз" щодо нарахованих ПАТ "Хмельницькгаз" 945028,79 грн. пені, 3% річних у розмірі 53650,63 грн. та інфляційних втрат в сумі 85149,47 грн., шляхом прийняття рішення про задоволення вказаних вимог у повному обсязі, та скасувати рішення місцевого господарського суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 7% штрафу у розмірі 365146,67 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з ПАТ "Хмельницькгаз" на користь ПАТ "Укртрансгаз" 7% штрафу у розмірі 365146,67 грн.

ПАТ "Хмельницькгаз", у своєму письмовому відзиві на касаційну скаргу, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, зокрема, ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення 90012,81 грн. пені, 4694,73 грн. 3% річних та 967,02 грн. інфляційних втрат, та прийняти у цій частині нове рішення, яким відмовити в позові ПАТ "Укртрансгаз".

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 27.09.2011р. між ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" (Газотранспортне підприємство), правонаступником якого є ПАТ "Укртрансгаз", і ПАТ "Хмельницькгаз" (Замовник) було укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н42 (далі - Договір № /Н42).

В наступному, 17.01.2013р. між ПАТ "Укртрансгаз" і ПАТ "Хмельницькгаз" було укладено Додаткову угоду № 1 до договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 27.09.2011р. № /Н42 (далі - Додаткова угода № 1), якою були внесені зміни і доповнення до вказаного договору і, зокрема, викладено в новій редакції усі розділи вищевказаного договору.

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. Договору № /Н42, в редакції Додаткової угоди № 1, газотранспортне підприємство зобов'язується надати Замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій, а Замовник зобов'язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами у розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами договору. Річний плановий обсяг транспортування природного газу Замовника складає 494862,820 тис.куб.м.

Умовами Договору № /Н42, в редакції Додаткової угоди №1, визначеними у його п.п. 3.1., 3.4., встановлювалось, що послуги з транспортування газу оформлюються Газотранспортним підприємством і Замовником актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами (далі - акти наданих послуг). Акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків Замовника з Газотранспортним підприємством.

При цьому, п.п. 5.1., 5.3. - 5.5. Договору № /Н42, в редакції Додаткової угоди № 1, передбачалось, що розрахунки за послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюються за тарифами, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Газотранспортне підприємство зобов'язується розміщувати інформацію про чинні тарифи на своєму офіційному веб-сайті та в засобах масової інформації. Розрахунковий період за договором становить один місяць з 09:00 години першого дня місяця до 09:00 години першого дня наступного місяця включно. Вартість фактично наданих Газотранспортним підприємством замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акта наданих послуг. Оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється Замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за 10 днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу. Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Також, пунктом 7.3. Договору, № /Н42 в редакції Додаткової угоди № 1, передбачалось, що у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених розділом 5 договору, із Замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно п. 11.1. Договору № /Н42, в редакції Додаткової угоди № 1, він набирає чинності з дня його підписання сторонами, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 жовтня 2011 року. Договір діє в частині транспортування газу до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків за надані Газотранспортним підприємством послуги - до повного виконання Замовником своїх зобов'язань за цим договором. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Крім того, додатковими угодами до договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 27.09.2011р. №/Н42, а саме: № 2 від 11.02.2013р. (далі - Додаткова угода № 2), № 3 від 28.01.2014р. (далі - Додаткова угода № 3) і № 6 від 31.01.2015р. (далі - Додаткова угода № 6) сторонами було внесено доповнення до п. 1.2. розділу 1 Договору № /Н42 щодо річного фактичного обсягу транспортування природного газу Замовника, відповідно, у 2012 році, у 2013 - 2014 р.р. та у 2014 - 2015 р.р.

Разом з тим, між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, Департаментом фінансів Хмельницької облдержадміністрації, ПАТ "Хмельницькгаз", ПАТ "Укртрансгаз" і НАК "Нафтогаз України", відповідно до вимог Постанови КМУ від 11.01.2005р. № 20, було укладено спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків (далі - спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків), а саме: № 356/у від 18.02.2015р., № 573/у від 18.03.2015р., № 851/у від 17.04.2015р., № 1220/у від 21.05.2015р., № 1372/у від 17.06.2015р., № 1606/у від 17.07.2015р., № 1845/у від 21.08.2015р., №2030/у від 21.09.2015р., № 2517/у від 19.11.2015р. і № 213/у від 21.01.2016р., якими, фактично, сторони у такий спосіб змінили порядок і строк проведення розрахунків за транспортування природного газу.

Як було також встановлено судами попередніх інстанцій, що підтверджується матеріалами справи, на виконання умов Договору №/Н42 Позивач у січні - червні 2015 року надав Відповідачу послуги з транспортування природного газу на загальну суму 23714210,02 грн.

У свою чергу, на момент звернення Позивача до господарського суду з даним позовом Відповідач за отримані послуги розрахувався лише частково - у розмірі 21551186,71 грн., у зв'язку з чим, станом на 05.01.2016р. сума основного боргу Відповідача перед Позивачем складала 2163023,31 грн.

При чому, розрахунок за надані послуги Відповідач здійснив наступним чином: частину вартості послуг з транспортування газу, наданих за Договором № /Н42, на суму 15366449,06 грн., Відповідач оплатив за рахунок коштів підприємства, а іншу частину наданих послуг на суму 6184737,65 грн. - за рахунок коштів, отриманих на підставі спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків.

Водночас, після порушення провадження у даній справі, Позивач, на підставі спільного протокольного рішення № 213/у від 21.01.2016р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог Постанови КМУ від 11.01.2005р. № 20, укладеного між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, Департаментом фінансів Хмельницької облдержадміністрації, ПАТ "Хмельницькгаз", ПАТ "Укртрансгаз" і НАК "Нафтогаз України", Позивачу було перераховано згідно платіжного доручення № 3 від 22.01.2016р. (оплачено 27.01.2016р.) кошти у розмірі 2163023,31 грн. за послуги з транспортування газу, надані у травні-червні 2015 року.

Вимогами ПАТ "Укртрансгаз" у даній справі, з посиланням на положення ст.ст. 526, 530, 536, 612, 625, 953 ЦК України, ст.ст. 193, 198 ГК України, та на неналежне виконання ПАТ "Хмельницькгаз" умов Договору № /Н42 і додаткових угод до нього, щодо повного та своєчасного розрахунку за надані послуги з транспортування природного газу, є стягнення з останнього 2163023,31 грн. заборгованості щодо оплати наданих протягом січня - червня 2015 року послуг з транспортування природного газу, а також 945028,79 грн. пені, 365146,67 грн. штрафу, 53650,63 грн. 3% річних і 85149,47 грн. інфляційних втрат від простроченої суми основного зобов'язання.

Місцевий господарський суд, з яким погодився і апеляційний господарський суд, з посиланням на положення ст.ст. 525, 526, 610, 612, 625, 629, 901, 903 ЦК України, ст.ст. 174, 231 ГК України, умови Договору №/Н42 і додаткових угод до нього, протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, укладені між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, Департаментом фінансів Хмельницької облдержадміністрації, ПАТ "Хмельницькгаз", ПАТ "Укртрансгаз" і НАК "Нафтогаз України", відповідно до приписів Постанови КМУ від 11.01.2005р. № 20, та представлені матеріали справи, встановивши, що вартість послуг з транспортування газу, наданих ПАТ "Укртрансгаз" за Договором № /Н42 частково була оплачена у повній відповідності до укладених спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, а саме: № 356/у від 18.02.2015р. на суму 401311,77 грн., № 573/у від 18.03.2015р. на суму 1214831,04 грн., № 851/у від 17.04.2015р. на суму 906712,78 грн., № 1220/у від 21.05.2015р. на суму 1223139,73 грн., № 1372/у від 17.06.2015р. на суму 789091,47 грн., № 1606/у від 17.07.2015р. на суму 278846,78 грн., № 1845/у від 21.08.2015р. на суму 58780,96 грн., № 2030/у від 21.09.2015р. на суму 11805,13 грн., № 2517/у від 19.11.2015р. на суму 1300217,99 грн. і № 213/у від 21.01.2016р. на суму 2163023,31 грн., а всього на загальну суму 6184737,65 грн., тоді як інша частина вартості таких послуг, що не була предметом регулювання за спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків - на суму 15366449,06 грн., була оплачена за рахунок власних коштів, з простроченням строків такої оплати, здійснивши при цьому вірний перерахунок розміру штрафних санкцій, заявлених до стягнення, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ "Укртрансгаз", стягнувши на його користь з ПАТ "Хмельницькгаз" 90012,81 грн. пені, 4694,73 грн. 3% річних та 967,02 грн. інфляційних втрат, відмовивши у решті позову про стягнення 855015,98 грн. пені, 365146,67 грн. штрафу, 48955,90 грн. 3% річних і 84182,45 грн. інфляційних втрат. При цьому, врахувавши те, що після порушення провадження у справі, ПАТ "Хмельницькгаз", відповідно умов Договору № /Н42 і додаткових угод до нього та спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків, перерахувало ПАТ "Укртрансгаз" 2163023,31 грн. основного боргу, суд першої інстанції, з висновками якого і у цій частині погодився суд апеляційної інстанції, припинив у цій частині провадження у справі.

На думку колегії суддів касаційної інстанції, висновки судів попередніх інстанцій, відповідають фактичним обставинам справи та наявним матеріалам і ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, з дотриманням процесуальних норм.

Стосовно доводів Позивача про те, що сторони Договору №/Н42 від 27.09.2011р. не вносили зміни до його умов в частині виконання Відповідачем грошових зобов'язань з оплати послуг по транспортуванню природного газу, а також не визначали, що останній здійснює розрахунки за вказаною угодою виключено шляхом оформлення спільних протокольних рішень відповідно до вимог Постанови КМУ № 20 від 11.01.2005р., колегія суддів касаційної інстанції зазначає про наступне.

Відповідно до ст. 7 ГК України відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

Згідно ст. 12 ГК України держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного та соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Зокрема, засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб'єктів господарювання є регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб'єктів господарювання здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

З огляду на це, запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу (далі - ПЕК), визначений Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій (Постанова КМУ № 20 від 11.01.2005р.), держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств ПЕК, пов'язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме - витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами.

Фактично, визнаючи неможливість розрахунків у цій частині підприємствами ПЕК, держава, приймаючи відповідні нормативно-правові акти, змінює цим самим характер регулювання відповідних правовідносин, що склались між сторонами на підставі укладених між ними договорів.

Тобто, правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами в цій частині зазнають імперативного регулюючого впливу держави, шляхом прийняття, зокрема, ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", Закону про державний бюджет на відповідний рік, нормами яких передбачено виділення субвенцій на фінансування пільг та субсидій, та інших законодавчих актів, на виконання яких, у свою чергу, було прийнято підзаконні нормативні акти і, зокрема, згадану вище Постанову КМУ № 20 від 11.01.2005р.

Отже, незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов'язання між сторонами договору в частині, яку держава буде компенсувати за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, зокрема, адміністративного (бюджетного) застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачили сторони у договорі відповідні умови, чи навпаки.

Тому, при визначенні обсягу грошових зобов'язань, до яких слід застосовувати норми того чи іншого законодавства, суд повинен виходити з величини компенсації, яку буде перераховано за рахунок державного бюджету.

З огляду на таке, оформлення та підписання документів, зокрема, таких як протоколи взаєморозрахунків, а в даному випадку - спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, слід вважати лише елементами оформлення розрахунків за рахунок коштів субвенцій з державного бюджету, процедурою реалізації права, дотримання якої є передумовою безпосереднього виділення коштів та фактичних розрахунків за рахунок бюджетних коштів. Дані документи є вторинними та похідними від факту надання відповідних пільг та субсидій певним категоріям юридичних та фізичних осіб, оскільки правовідносини, що регулюються нормами відповідного законодавства, зокрема, адміністративного (бюджетного), виникають саме з моменту надання відповідних пільг та субсидій і з цього ж моменту виникає формальне право на отримання бюджетного відшкодування.

У зв'язку з викладеним, доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції про залишення без змін рішення суду першої інстанції, а тому підстав для зміни чи скасування його постанови, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117 - 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення, а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.05.2016р. у справі № 924/13/16 - без змін.

Головуючий - суддя Малетич М.М.

Судді Круглікова К.С.

Могил С.К.