КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2016 р. Справа№ 910/1331/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі Петрик М.О.

за участю представників:

від позивача: Гаркуша Г.В. - представник за довіреністю від 01.01.2016 року;

від відповідача: Хомчук М.С. - представник за довіреністю від 17.12.2015 року;

від третіх осіб: 1) не з'явились;

2) не з'явились,

розглянувши у відкритому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2016 року

у справі № 910/1331/15-г (суддя Якименко М.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна»

до Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс»

Треті особи 1) Філія «Іршанський державний гірничо-збагачувальний комбінат» Державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія»

2) Державне підприємство «Об'єднана гірничо-хімічна компанія»

про відшкодування шкоди в порядку регресу у сумі 113 057, 96 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" про відшкодування шкоди в порядку регресу 113 057,96 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.03.2015 у справі №910/1331/15-г (суддя Мандриченко О.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 (колегія суддів у складі: Тарасенко К.В. - головуючий суддя, судді Ільєнок Т.В., Яковлєв М.Л.), стягнуто з Державного підприємства "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" збитки у розмірі 113 057, 96 грн.

Постановою Вищого Господарського суду України (колегія суддів у складі: Губенко Н.М. - головуючий суддя, судді Барицька Т.Л., Картере В.І.) від 09.12.2015 року скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 у справі № 910/1331/15-г., справу №910/1331/15-г направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не дослідили яке майн обуло передано в оренду ПрАТ «Кримський Титан» на підставі договору оренди цілісного майнового комплексу ДП «Іршанський державний гірничо-збагачувальний комбінат» від 06.09.2004 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.02.2016 року у справі № 910/1331/15-г позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просив рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що достеменно невідомо, кому належало на праві володіння, користування джерело підвищеної небезпеки, яким скоєно ДТП.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2016 року повернуто апеляційну скаргу без розгляду позивачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

В травні 2016 року, відповідач вдруге звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Юкрейніан Кемікал Продактс" по справі № 910/1331/15-г передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Андрієнко В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2016 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Юкрейніан Кемікал Продактс" прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Андрієнко В.В. та призначено до розгляду на 15.06.2016 року.

У судове засідання 15.06.2016 року представник третьої особи 1 не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача у судовому засіданні 15.06.2016 року заявив усне клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_9, який, відповідно до постанови Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 27.08.2014 року визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Представник позивача та представник третьої особи 2 у судовому засіданні 15.06.2016 року заперечували проти задоволення клопотання відповідача.

Крім того, представниками сторін були надані пояснення по суті спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_9 та відкладено розгляд справи до 06.07.2016 року.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2016 року у зв'язку із перебуванням судді Андрієнка В. В., який не є головуючим суддею, у відпустці, справу № 910/1331/15-г передано на повторний атоматизований розподіл.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ від 05.07.2016 року, справу № 910/1331/15-г передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є. Ю., Руденко М. А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2016 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Юкрейніан Кемікал Продактс" прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є. Ю., Руденко М. А.

У судове засідання 06.07.2016 року представник третьої особи 1 та представник третьої особи 3 не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Представники сторін, присутні у судовому засіданні 06.07.2016 року підтримали свої правові позиції, надали додаткові пояснення по суті спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2016 року відкладено розгляд справи до 27.07.2016 року.

Представник позивача у судовому засіданні 27.07.2016 року заперечував протии задоволення апеляційної скарги, просив суд рішенян суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача у судовоум засіданні 27.07.2016 року надав належним чином завірену копію договору оренди № 586 від 06.09.2004 року. Крім того, представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 05.02.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Блок" (страхувальник) та Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (страховик, позивач) укладено договір страхування №550584630.14 (договір), за умовами якого був застрахований транспортний засіб марки "Тойота", державний номер НОМЕР_1 (далі по тексту - застрахований транспортний засіб).

Відповідно до договору страхування страховик повинен відшкодовувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрата або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП - дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу.

З матеріалів справи слідує, що 08.08.2014 року в селі Ємилівка сталося ДТП, в результаті якого зіткнулися застрахований транспортний засіб, та транспортний засіб марки "КрАЗ-6510", державний номер 0377ЮВ яким керував ОСОБА_9, у результаті чого застрахованому транспортному засобу було завдано пошкодження.

Згідно з постановою Володарсько-Володимирського районного суду Житомирської області від 27.08.2014 у справі № 276/1047/14-п (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода (далі за текстом - ДТП) відбулась внаслідок порушенням водієм ОСОБА_9 ст. 124 Кодексу про адміністративні правопорушення, в результаті чого останнього визнано винним у скоєні правопорушення, що причинило пошкодження зазначених транспортних засобів.

Відповідно до висновку №925 експертного автотоварозначого дослідження від 17.08.2014 року вартість матеріального збитку заподіяного застрахованому транспортному засобу склала 163 169,21 грн.

Згідно із страховим актом №118338 від 21.08.2014 року вартість матеріального збитку, завданого застрахованому транспортному засобу склала 162 547,96 грн. У зв'язку зі зверненням страхувальника до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (копія заяви в матеріалах справи), позивачем було визнано вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, про що складено відповідний страховий акт, видано наказ на здійснення виплати страхового відшкодування страхувальникові (зазначені документи містяться в матеріалах справи) у розмірі 162 547,96 грн.

Відповідно до ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті її цивільного права, має право на їх відшкодування. Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, і звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Майнова шкода, завдана страхувальникові позивача була відшкодована позивачем відповідно до умов Договору, однак постановою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 27.08.2014 року справа №276/1047/14-п винним у ДТП визнано ОСОБА_9

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки "КрАЗ-6510", державний реєстраційний номер 0377ЮВ, на момент скоєння ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія " Саламандра-Україна " згідно із полісом №АІ/6271347, що підтверджується витягом з централізованої бази даних МТСБУ.

Пунктом 2 полісу №АІ/6271347 встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну в розмірі 50 000,00 грн. та франшизу в розмірі 510,00 грн.

ПрАТ СК "Саламандра-Україна" відповідно до претензії ПрАТ "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" №3898 від 23.09.2014р. здійснила страхове відшкодування в межах обов'язкового ліміту відповідальності страховика за полісом № АІ/6271347 за вирахуванням франшизи на суму 49 490,00 грн. (50 000,00 грн. - 510,00 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків (ч. 1 ст. 1172 ЦК України).

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи те, що ПрАТ СК "Саламандра-Україна" здійснило страхове відшкодування в межах обов'язкового ліміту в сумі 49 490,00 грн., а розмір заподіяних збитків, перевищує ліміт відповідальності страховика за полісом № АІ/6271347, то обов'язок відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди 162 547,96 грн. та страховим відшкодуванням 49 490,00 грн., що складає суму в розмірі 113 057,96 грн., покладається на володільця автомобіля марки "КрАЗ-6510", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, водій якого є винним у спричиненні ДТП та завдані збитків.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки "КрАЗ-6510", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував винний у ДТП водій ОСОБА_9, знаходився у володінні та користуванні Іршанського ГКЗ, що також підтверджується довідкою ВДАІ № 9421359 від 22.08.2014 р. про дорожньо-транспортну пригоду та постановою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 27.08.2014 року у справі № 276/1047/14-п.

Крім того, колегією суддів встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України №373 від 28.03.1998 "Про створення Державної акціонерної компанії "Українські поліметали"" було затверджено перелік державних підприємств, майно яких передається до статутного фонду компанії, до якого входило ДП "Іршанський державний гірничо-збагачувальний комбінат".

При цьому, пунктом 7 вказаної постанови встановлено, що майно державних підприємств, яке передається до статутного фонду компанії, перебуває у державній власності до прийняття згідно із законодавством спеціального рішення про приватизацію.

Доказів проведення приватизації ДП "Іршанський державний гірничо-збагачувальний комбінат", або прийняття відповідного рішення про приватизацію, не надано, а відтак, суд приходить до висновку, що спірний майновий комплекс перебуває у державній власності, а не у власності будь-якої іншої особи.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавцем є Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук, а також майна, що належить вищим навчальним закладам та/або науковим установам, що надається в оренду науковим паркам та їхнім партнерам.

Указом Президента України "Про заходи щодо забезпечення розвитку виробництва двоокису титану та підвищення ефективності використання виробничих потужностей підприємств із видобутку ільменітової руди" №765/2014 від 07.07.2004 постановлено Кабінету Міністрів України вжити в установленому порядку заходів щодо підвищення ефективності діяльності підприємств із виробництва двоокису титану та видобутку ільменітової руди, в тому числі забезпечити передачу Фонду державного майна України у місячний строк Вільногірського державного гірничо-металургійного комбінату, Іршанського державного гірничо-збагачувального комбінату, а також інших активів Державної акціонерної компанії "Українські поліметали", пов'язаних із технологічним процесом видобування ільменітової руди.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 06.09.2004 року між Фондом державного майна України (орендодавець) та ЗАТ «Кримський Титан» було укладено договір оренди № 586 цілісного майнового комплексу ДП «Іршанський державний гірничо-збагачувальний комбінат», відповідно до якого орендодавець передав орендарю в строкове платне користування цілісний майновий комплекс ДП «Іршанський державний гірничо-збагачувальний комбінат».

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №406 "Про деякі питання забезпечення функціонування підприємств титанової галузі" було прийнято рішення віднести до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі цілісні майнові комплекси Іршанського гірничо-збагачувального і Вільногірського гірничо-металургійного комбінатів після припинення договору їх оренди з приватним акціонерним товариством "Кримський титан".

Актом прийому-передачі від 31.12.2014 року було повернуто ПАТ «Кримський титан» було повернуто з оренди ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» цілісно-майновий комплекс ДП «Іршанський державний гірничо-збагачувальний комбінат».

Наказом Фонду державного майна України та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №2253/1073 від 06.09.2014 було передано Міністерству економічного розвитку і торгівлі України цілісний майновий комплекс ДП "Іршанський державний гірничо-збагачувальний комбінат".

У подальшому, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1074 від 06.09.2014 цілісний майновий комплекс ДП "Іршанський державний гірничо-збагачувальний комбінат" був закріплений за ДП "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" на праві господарського відання.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що на момент скоєння ДТП джерело підвищеної небезпеки, яким скоєно ДТП перебувало у володінні та користуванні ПАТ «Кримський Титан».

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що під час скоєння ДТП ОСОБА_9 перебував у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством "Кримський Титан", що підтверджується записом у трудовій книжці

Відповідно до п. 2.8 статуту ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс», ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» є правонаступником за всіма правами та зобов'язаннями ПрАТ «Кримський Титан».

Беручи до уваги зазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідач як правонаступник ПрАТ «Кримський Титан», зобов'язаний відшкодувати позивачу (який виплатив страхове відшкодування страхувальнику в розмірі 162 547,96 грн.) страхове відшкодування яке не покрите лімітом відповідальності, а саме 113 057, 96 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позовні вимоги у повному обсязі.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2016 року у справі № 910/1331/15-г відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2016 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2016 року у справі № 910/1331/15-г - без змін.

3. Матеріали справи № 910/1331/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко