КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2016 р. Справа№ 911/1891/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Скрипки І.М.

Тарасенко К.В.

секретар Каніковський А.О.

за участю представників:

від позивача: Монастиренко О.Ю. (представник за довіреністю)

від відповідача: Томчишин А.І. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бел-Ойл"

на ухвалу господарського суду Київської області від 13.06.2016 р.

у справі №911/1891/16 (суддя Антонова В.М.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бел-Ойл" про забезпечення позову №10/06-16 від 09.06.2016 (вх. №67/16 від 09.06.2016) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бел-Ойл"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Побутрембудматеріали"

про стягнення 470000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бел-Ойл" звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою №09/06-13 від 09.06.2016 (вх. №1955/16) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Побутрембудматеріали" про стягнення 470000,00 грн. - заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги №01/02/16-7ФП від 01.02.2016 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.06.2016 порушено провадження у справі №911/1891/16 та призначено її до розгляду на 07.07.2016 р.

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову №10/06-16 від 09.06.2016 (вх. №67/16 від 09.06.2016) шляхом накладання арешту на нерухоме майно, а саме: малий комплекс обслуговування автотранспорту площею 639,2 кв.м, що розташований за адресою: Волинська обл., Любомльський р-н, с. Старовойтове, вул. Прикордонників, буд. 7-А; шляхом заборони відповідачу вчиняти дії - відчужувати дане нерухоме майно, заборони суб'єктам державної реєстрацій вчиняти будь-які дії щодо оформлення (переоформлення) права власності на нерухоме майно - малий комплекс обслуговування автотранспорту площею 639,2 кв.м, що розташований за адресою: Волинська обл., Любомльський р-н, с. Старовойтове, вул. Прикордонників, буд. 7-А.

Зазначена заява обґрунтована тим, що зважаючи на ігнорування відповідачем звернень позивача щодо виконання зобов'язань про повернення грошових коштів за договором фінансової допомоги, позивач вважає, що з метою неможливості подальшої реалізації (відчуження) вказаного у заяві нерухомого майна товариством "Виробниче підприємство "Побутрембудматеріали", що може унеможливити або утруднити виконання рішення суду у даній справі, у разі задоволення позову, необхідно вжити заходи для забезпечення позову. Також в заяві зазначено, що відповідач нещодавно отримав позику від фізичної особи, і в якості забезпечення виконання умов за договором позики передав в іпотеку (заставу) зазначене майно, що підтверджується довідкою з державного реєстру речових прав та права власності на нерухоме майно. Позивач побоюється, що дане майно в подальшому може змінити власника, що в свою чергу унеможливить товариство "Бел-Ойл" належним чином захистити своє право на стягнення з відповідача, переданих в якості фінансової допомоги грошових коштів за рахунок цього майна.

10.06.2016 та 13.06.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від представника позивача надійшли уточнення до заяви про забезпечення позову №10/06-16 від 10.06.2016 (вх. №12334/16 від 10.06.2016) та №13/06-16 від 13.06.2016 (вх. №12453/16 від 13.06.2016), до якої додані додаткові докази. Зокрема, в даній заяві зазначено про те, що 13.06.2016 р. на сайті безкоштовних об'яв OLX позивач помітив повідомлення про продаж майна, на яке він просив накласти арешт. Скріншот цього повідомлення об'яви додано до уточнення до заяви про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.06.2016 р. відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Бел-Ойл" в задоволенні заяви про забезпечення позову. Суд виходив з того, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Бел-Ойл" не надано належних доказів на підтвердження того факту, що за час провадження у справі майно та грошові кошти відповідача можуть зникнути, що в результаті зробить неможливим або утруднить виконання рішення господарського суду у даній справі.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бел-Ойл" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 13.06.2016 р. у справі №911/1891/16 та постановити нове, яким застосувати заходи забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала була прийнята судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, Зокрема скаржник зазначає, що суд залишив поза увагою надані ним докази, позбавивши таким чином позивача права на належний розгляд даної справи, у разі задоволення позову - належного виконання рішення суду за допомогою звернення стягнення за рахунок майна відповідача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Скрипка І.М., Тарасенко К.В.) від 04.07.2016 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бел-Ойл" було прийнято до провадження і розгляд справи призначено на 19.07.2016 р.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив ухвалу господарського суду Київської області від 13.06.2016 р. у справі №911/1891/16 скасувати та постановити нове, яким застосувати заходи забезпечення позову.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу - без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали оскарження ухвали суду, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги №01/02/16-7ФП від 01.02.2016 р. в розмірі 470000,00 грн.

В заяві про вжиття заходів забезпечення позову позивач просив накласти арешт на нерухоме майно, а саме: малий комплекс обслуговування автотранспорту площею 639,2 кв.м, що розташований за адресою: Волинська обл., Любомльський р-н, с. Старовойтове, вул. Прикордонників, буд. 7-А; заборонити відповідачу вчиняти дії - відчужувати дане нерухоме майно, заборонити суб'єктам державної реєстрацій вчиняти будь-які дії щодо оформлення (переоформлення) права власності на нерухоме майно - малий комплекс обслуговування автотранспорту площею 639,2 кв.м, що розташований за адресою: Волинська обл., Любомльський р-н, с. Старовойтове, вул. Прикордонників, буд. 7-А.

Заява обґрунтована тим, що зважаючи на ігнорування відповідачем звернень позивача щодо виконання зобов'язань про повернення грошових коштів за договором фінансової допомоги, позивач вважає, що з метою неможливості подальшої реалізації (відчуження) вказаного у заяві нерухомого майна товариством "Виробниче підприємство "Побутрембудматеріали", що може унеможливити або утруднити виконання рішення суду у даній справі, у разі задоволення позову, необхідно вжити заходи для забезпечення позову. Також в заяві зазначено, що відповідач нещодавно отримав позику від фізичної особи, і в якості забезпечення виконання умов за договором позики передав в іпотеку (заставу) зазначене майно, що підтверджується довідкою з державного реєстру речових прав та права власності на нерухоме майно. Позивач побоюється, що дане майно в подальшому може змінити власника, що в свою чергу унеможливить товариство "Бел-Ойл" належним чином захистити своє право на стягнення з відповідача, переданих в якості фінансової допомоги грошових коштів за рахунок цього майна. В уточненні до заяви про забезпечення позову зазначено про те, що 13.06.2016 р. на сайті безкоштовних об'яв OLX позивач помітив повідомлення про продаж майна, на яке вони просили накласти арешт. Скріншот цього повідомлення об'яви додано до уточнення до заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Статтею 67 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу, забороною відповідачеві вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Зі змісту вказаних статей вбачається, що обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

В пунктах 1, 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (із змінами і доповненнями) роз'яснено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження того факту, що за час провадження у справі майно та грошові кошти відповідача можуть зникнути, що в результаті зробить неможливим або утруднить виконання рішення господарського суду у даній справі.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що особа яка подала заяву про вжиття заходів до забезпечення позову не довела адекватність засобу забезпечення позову, тобто не доведено відповідність (співвідношення) права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю та видом майна, на яке вимагається накладення арешту.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали в суді апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних доказів на спростування висновків суду першої інстанції, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції у даній справі в розумінні ст. 104 ГПК України.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись статтями 49, 99, 101-103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бел-Ойл" залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Київської області від 13.06.2016 р. у справі №911/1891/16 залишити без змін.

2. Матеріали оскарження ухвали суду повернути господарському суду Київської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді І.М. Скрипка

К.В. Тарасенко