РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2016Справа №910/10035/16

За позовомКомунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"
До Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
Простягнення 26 316,15 грн.
Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача:Яковіщук Я.М., представник за довіреністю № 03-Д від 04.01.2016 р.;
Від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" звернулося до суду з позовом про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 22 501,90 грн. заборгованості за спожиті комунальні послуги, 2 290,50 грн. інфляційної складової боргу та 1 523,76 грн. 3 % річних за час прострочення.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/10035/16 від 01.06.2016, яку призначено до розгляду в судовому засіданні на 21.06.2016.

15.06.2016 від позивача до суду надійшли документи на виконання вимог ухвали від 01.06.2016.

Відповідно до ухвали від 21.06.2016 розгляд справи було відкладено на 19.07.2016 у зв'язку з неявкою в засідання відповідача та неподання витребуваних судом документів.

14.07.2015 судом було отримано від відповідача відзив на позовну заяву з додатками та заяву про застосування строків позовної давності.

У судове засідання, призначене на 19.07.2016, відповідач не з'явився, уповноваженого представника не направив, хоча був належним чином і завчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Приймаючи до уваги обмеженість процесуальних строків вирішення спору та наявність в матеріалах справи відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про взаємовідносини сторін.

У ході розгляду спору по суті представник позивача посилався на факт споживання відповідачем як власником приміщення площею 73,50 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 надаваних послуг з опалення і холодного водопостачання у період з 18.09.2010 по 01.10.2014 без укладення відповідного договору у письмовій формі та на обставини неналежного виконання відповідачем обов'язку з оплати таких послуг (несвоєчасність, не повний обсяг), вартість яких на даний час підлягає перерахуванню Комунальному підприємству "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району".

Як слідує з відзиву на позовну заяву позовні вимоги заперечуються повністю, оскільки відповідач стверджує, що з 2010 року не споживає послуги теплопостачання через їх неналежну якість, факт чого підтверджується актом Комунального підприємства Житлово-експлуатаційна контора "Лук'янівська" від 25.01.2010, а з 01.11.2012 між сторонами діє інший договір, за яким відповідачем споживаються послуги з постачання холодної води та водовідведення.

Крім того, у заяві від 14.04.2016 відповідач просить відмовити позивачеві у позові у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі статутом позивача, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.04.2012 № 610, Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" засноване на комунальній власності територіальної громади міста Києва та, відповідно до рішення Київської міської ради "Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва" від 22.09.2011 № 24/6240 перейменоване з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради.

Відповідно до п.п. 2.2.1 статуту позивача основними напрямками діяльності підприємства, зокрема, є забезпечення послугами газопостачання, водопостачання (водовідведення) та централізованого опалення до споживачів по внутрішньо-будинкових мережах на підставі договорів, укладених підприємством з виробниками послуг, а також на підставі договорів, укладених підприємством безпосередньо зі споживачами послуг; здійснення нарахувань та виготовлення рахунків на сплату житлово-комунальних послуг для споживачів (власників, наймачів) жилих та нежилих приміщень; забезпечення збору платежів від споживачів зазначених послуг на користь виробників послуг.

26.10.2006 ОСОБА_1 придбав за договором купівлі-продажу нежилі приміщення №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 групи приміщень № 28, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 73,5 кв.м., що підтверджується реєстраційним посвідченням № НОМЕР_1 від 08.11.2006 Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна".

Судом встановлено, що 14.11.2003 між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської району міста Києва, яке перейменоване на Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", та Акціонерною енергопостачальною організацією "Київенерго" (після зміни найменування - Публічне акціонерне товариство "Київенерго") укладено договір № 34-0426 на постачання теплової енергії у гарячій воді. За умовами вказаного договору, постачання теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання здійснюється енергопостачальною організацією на межі балансової належності позивача, до яких, серед іншого, належить належне відповідачеві приміщення, загальною площею 74,60 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

20.04.2005 Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської району міста Києва, яке перейменоване на Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" та Відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" укладено договір на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі № 05618/2-10, до об'єктів водоспоживання за яким належить, зокрема, те ж саме нежитлове приміщення, що належить відповідачеві.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно з ч. 2 ст. 2 названого нормативного акту суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Виходячи зі ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення, житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

У ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зазначається, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Разом з тим, п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

З наведеного слідує, що згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги, тоді як відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 25.11.2014 у справі № 3-184гс14.

Відповідно до ч. 1 статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У період з 2007 по жовтень 2010 облік, нарахування та збір платежів від власників (орендарів) нежитлових приміщень від імені управлінь житлових господарств відповідних районів міста Києва здійснювали житлово-експлуатаційні організації.

Отже, з викладеного слідує, що відповідач є споживачем комунальних послуг у належних йому нежитлових приміщеннях, безпосереднє обслуговування яких забезпечувало Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна контора "Лук'янівка".

Відповідно до окремого письмового доручення першого заступника голови Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації Пахальчук Г.Д. від 13.09.2010 № 905 з метою підвищення контролю за рівнем платіжної дисципліни і недопущення безоплатного використання теплової енергії та водопостачання позивача було зобов'язано заключити прямі договори з орендарями та власниками нежитлових приміщень Шевченківського району, а житлово-експлуатаційні організації було зобов'язано передати позивачеві всю первинну документацію, провести звірку з орендарями та власниками нежитлових приміщень Шевченківського району міста Києва, скласти акти звіряння станом на 01.10.2010.

За твердженнями позивача, у період з 19.09.2010 по 01.10.2014 відповідачу фактично було надано комунальних послуг з опалення і холодного водопостачання на загальну суму 22 878,26 грн., які останній спожив, проте розрахувався за які частково, сплативши лише 376,36 грн.

Також, позивач посилається на укладений сторонами договір від 02.04.2007 № 205 про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників як на підставу для проведення відповідачем розрахунків саме з позивачем.

За умовами названого договору позивач зобов'язався здійснювати нарахування та збір платежів на користь виробників послуг за спожиті відповідачем комунальні послуги (теплова енергія, холодне водопостачання, водовідведення тощо) в наданих обсягах, інформувати відповідача за його вимогою про кількість і вартість спожитих ним комунальних послуг, надавати платіжне доручення (квитанцію) про суму оплати спожитих комунальних послуг у трьохденний термін з моменту надходження від виробників послуг розрахунків, стягувати з відповідача на користь виробників комунальних послуг прострочену заборгованість у випадку несплати коштів за спожиті комунальні послуги, а відповідач зобов'язався сплатити вартість спожитих комунальних послуг у 3-х ленний термін після надходження платіжного доручення (квитанції), але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, укласти договори прямих поставок з виробниками (постачальниками) таких послуг у випадку встановлення окремих засобів обліку теплової енергії, холодного водопостачання тощо.

На підтвердження своїх посилань позивач надав суду вищеописані договори, облікові картки споживання теплової енергії, розшифровки рахунку абонента за адресою: АДРЕСА_1, рахунки на оплату комунальних послуг, претензію про сплату боргу, розрахунок ціни позову.

За змістом ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг та зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 32 "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно згідно з умовами договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

У п. 18 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" від 21.07.2005 № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Частино 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 підтвердив факт наявності у його власності приміщення площею 73,5 кв.м. (нежилі приміщенні № № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7) по АДРЕСА_1, проте заперечив позовні вимоги, вказуючи на те, що позивач не довів факту надання і споживання відповідачем послуг з опалення та холодного водопостачання. Так, відповідач вказує, що через низьку температуру у приміщеннях у 2010 році, що підтверджується актом Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора "Лук'янівка", він був змушений відключити водопостачання гарячої води та опалення, а з 01.11.2012 між сторонами діє інший договір, що не передбачає надання послуг опалення та гарячого водопостачання.

Таким чином, відповідач вважає, що позивач не довів факту споживання спірних послуг.

Поряд з цим, відповідач просить відмовити відповідачеві у позові через пропуск троку позовної давності, застосувавши положення ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України.

Дослідивши матеріали справи суд з'ясував, що 25.01.2010 комісією у складі уповноважених працівників Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора "Лук'янівка" складено акт проведення заміру температури повітря в належних відповідачеві нежитлових приміщеннях по АДРЕСА_1 та встановлено, що температура повітря в приміщенні складає 12 градусів по Цельсію.

01.08.2010 відповідач підписав лист-погодження з мешканцями 4-го під їзду будинку АДРЕСА_1 про перехід на альтернативне опалення (тепла підлога) за зрізанням батарей та відключенням від централізованого опалення нежилих приміщень №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 групи приміщень № 28 по АДРЕСА_1, власником яких є ОСОБА_1

Восени 2010 року відповідач облаштував у належних йому приміщеннях альтернативне палення (тепла підлога) на основі індивідуального котла, придбання якого засвідчується видатковою накладною від 23.11.2010 № Б231110-012.

Листом від 26.01.2011 № 81 Комунальне підприємство по утриманню Житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради повідомило відповідача про необхідність дотримання нормативно встановленого порядку відключення приміщень від централізованого опалення і, зауважило, що у разі відсутності документів, які підтверджують дотримання такого порядку, необхідним є проведення робіт з відновлення працездатності системи централізованого теплопостачання.

Листом від 14.08.2012 № 048/41/102015 структурний відокремлений підрозділ Публічного акціонерного товариства "Київенерго" у відповідь на лист відповідача про відключення системи опалення нежитлових приміщень ОСОБА_1 від загально будинкової системи теплопостачання, повідомило про те, що порушене у листі питання буде розглянуто після отримання від Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" відповідного листа та проектно-технічної документації із перерахунком теплового навантаження системи теплопостачання будинку з урахуванням відключення системи опалення нежитлових приміщень відповідача від загальної системи теплопостачання, погодженої зі службою перспективного розвитку філії "Теплові мережі" Публічного акціонерного товариства "Київенерго".

01.12.2012 Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" в якості виконавця та фізична особа - підприємець ОСОБА_1 в якості споживача уклали договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, за яким позивач зобов'язався своєчасно надавати відповідачу послуги з постачання холодної води і водовідведення у приміщення №№ 1-, 2, 3, 4, 5, 6, 7 будинку АДРЕСА_1, а відповідач зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та строк (не пізніше 25-го числа місяця, що настає за розрахунковим).

Відповідно до п. 9.1 названого договору його укладено на один рік, він набирає чинності з дня його укладення і вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією зі сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

Станом на час розгляду спору доказів припинення дії договору від 01.12.2012 суду подано не було.

З приєднаних до позовної заяви документів слідує, що нарахування безпосередньо відповідачеві сум для сплати за послуги опалення та холодного водопостачання відбувалося розрахунковим способом без зняття показань засобами обліку саме по приміщенням, що належать ОСОБА_1

З проведеного позивачем уточненого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачеві нараховано борг за опалення за період з 30.11.2010 по 30.04.2012, за холодне водопостачання - за період з 18.09.2010 по 30.11.2012.

Проаналізувавши встановлені факти та обставини справи у сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач фактично не споживає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання орієнтовно з серпня 2010 року (точну дати не видається за можливе встановити).

Крім того, суд відзначає, що до матеріалів справи відповідачем не було подано документації, яка свідчить про проходження ним процедури відключення від централізованого опалення та гарячого водопостачання належних йому нежитлових приміщень у будинку АДРЕСА_1.

У зв'язку з цим, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги, заявлені за період до 01.12.2012 є правомірними, адже відповідач не підтвердив належними і допустимими засобами доказування того, що від пройшов та належним чином оформив процедуру відключення від централізованого опалення належних йому приміщень.

На думку суду, факт укладення сторонами 01.12.2012 договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, за яким надаються лише послуги з постачання холодної води і водовідведення, засвідчує підстави для припинення нарахування позивачем відповідачеві плати за централізоване опалення та холодне водопостачання з посиланням на договір від 02.04.2007.

Проте, відповідач подав заяву про застосування до позову Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" наслідків пропуску строків позовної давності.

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею ст. 257 Цивільного кодексу України встановлено загальний строк позовної давності тривалістю у три роки.

Позовну заяву до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1. позивачем подано до суду 31.05.2016, тобто з пропуском загального строку позовної давності до вимог за період з 18.09.2010 по 31.10.2012.

Частиною 4 ст. 267 Цивільного кодексу України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Зважаючи на приписи ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовні вимоги про стягнення суми основного боргу судом відхиляються зважаючи на пропуск позивачем строку позовної давності.

Позивач не вказав на фактичні дані, з яких можна встановити поважність пропуску строків позовної давності, заяв чи клопотань з цього приводу суду не надав.

Крім того, судом відхиляються позовні вимоги в частині стягнення нарахувань за ст. 625 Цивільного кодексу України як похідні від суми основного боргу.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 81-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко

Дата складання рішення 25.07.2016 р.