УХВАЛА

25.07.2016Справа № 901/1291/13
Суддя Мудрий С.М. розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Рейдер" про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню у справі

за позовом публічного акціонерного товариства "Енергобанк"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Рейдер"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

ОСОБА_1

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Представники:

від позивача: Лашко І.І. - представник за довіреністю № 09/05-122 від 19.07.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_1 - директор, згідно витягу з ЄДРПОУ;

від третьої особи: ОСОБА_1 - паспорт серії НОМЕР_3, виданий Харківським РУГУ МВС України в м. Києві 11 липня 1996 р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 25.11.2013 р., яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2016 р., позов задоволено повністю. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коберником А.М. та зареєстрований за № 230, укладений між акціонерним банком "Енергобанк" (04071, м. Київ, вул.. Воздвиженська, 56, ідентифікаційний код 19357762) та товариством з обмеженою відповідальністю "Рейдер" (04071, м. Київ, вул. Ярославська, будинок 11-В, ідентифікаційний код 30372059), предметом якого є нерухоме майно, а саме їдальню дитячого оздоровчого табору "Коктебель", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та складається з столової (літ. А) площею 1631,4 кв.м., підвалу (літ. А.) площею 29,8 м.кв, навісу (літ. а),загальною площею 1661,0 кв.м. належить товариству з обмеженою відповідальністю "Рейдер" на підставі договору купівлі-продажу ВСТ 411633 від 10.05.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г., за реєстровим номером 1477 та зареєстрованого в Комунальному підприємстві "Феодосійське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації" 29.05.2006 року за реєстровим № 46 в книзі №1 в рахунок задоволення грошових вимог до ОСОБА_1 (02152, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заборгованості за договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №20733 від 31.08.2007 року по кредиту та по відсоткам в розмірі 816 859,97 дол. США, що за офіційним курсом гривні до долара США становить 6 529 161,74 грн. Встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки - їдальні дитячого оздоровчого табору "Коктебель", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та складається з столової (літ. А) площею 1631,4 кв.м., підвалу (літ. А.) площею 29,8 м.кв, навісу (літ. а),загальною площею 1661,0 кв.м., шляхом її продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною в розмірі 1 409 000,00 грн. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Рейдер" (04071, м. Київ, вул. Ярославська, будинок 11-В, ідентифікаційний код 30372059) на користь публічного акціонерного товариства "Енергобанк" (04071, м. Київ, вул.. Воздвиженська, 56, ідентифікаційний код 19357762) 68 820 (шістдесят вісім тисяч вісімсот двадцять ) грн. 00 коп. судового збору.

23.02.2016 р. видано накази.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 05.07.2016 р. задоволено заяву публічного акціонерного товариства "Енергобанк про виправлення помилки в наказах. Виправлено помилку в наказах господарського суду м. Києва про примусове виконання рішення від 23.02.2016 р., а саме: замість: - "Наказ дійсний для пред'явлення до виконання до 04.02.2016 року." вказано: "Наказ дійсний для пред'явлення до виконання до 04.02.2017 року."

05.07.2016 р. до відділу діловодства господарського суду м. Києва від товариства з обмеженою відповідальністю "Рейдер" надійшла заява про визнання наказів господарського суду м. Києва від 23.02.2016 р. у справі №901/1291/13 такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.07.2016 р. призначено розгляд заяв и на 25.07.2016 р.

25.07.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав відзив на заяву.

25.07.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав відзив на заяву.

У судовому засіданні 25.05.2016 р. представник відповідача та третьої особи подав додаткові докази по заяві підтримав заяву, просив суд задовольнити.

Представник позивача заперечував проти заяви, просив суд відмовити у задоволенні.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що на підставі статті 601 Цивільного кодексу України направив заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог банку 07.07.2013 р. ще до введення тимчасової адміністрації в ПАТ «Енергобанк», тому на думку заявника, з даного моменту з урахуванням фактів наявності заборгованості ПАТ «Енергобанк», які встановлені постановою Вищого господарського суду України № 0910/13784/13 від 10.03.2015 р. зустрічні зобов'язання між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_1 припинені шляхом зустрічного зарахування, тобто відсутній зв'язок ТОВ «Рейдер» як іпотекодавця, який виступив майновим поручителем за зобов'язаннями ОСОБА_1 перед ПАТ «Енергобанк».

Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однією сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Згідно із ст. ст. 202, 203 ГК України зобов'язання припиняється, зокрема зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

За змістом названих правових норм залік можливий лише при наявності таких умов: вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов'язань між двома особами, де кредитор одного зобов'язання є боржником іншого, те саме повинно бути і з боржником; однорідні, зокрема можна зарахувати грошовий борг проти грошового, а також необхідно, щоб за обома вимогами настав вже строк виконання, оскільки не можна пред'явити до зарахування вимоги за таким зобов'язанням, яке не підлягає виконанню.

При цьому, характер зобов'язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом.

Отже, за правовою природою припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної вимоги є односторонньою угодою, яка оформляється заявою однієї сторони. Якщо друга сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду і спір підлягає вирішенню по суті з урахуванням усіх матеріалів і обставин справи.

Відповідно до статті 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог:

1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням

здоров'я або смертю;

2) про стягнення аліментів;

3) щодо довічного утримання (догляду);

4) у разі спливу позовної давності;

5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Зважаючи на викладене, зарахування являє собою спосіб припинення зобов'язання і можливе за наявності умов зустрічності та однорідності вимог, настання строків виконання зобов'язання, а також відсутності спору відносно характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо.

Тобто, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому). При цьому, з аналізу норм чинного законодавства вбачається, що зарахування можливе при наявності таких умов: зустрічність вимог, це означає, що сторони беруть участь у двох зобов'язаннях, і при цьому кредитор в одному зобов'язанні є боржником в іншому зобов'язанні; однорідність вимог (гроші, однорідні речі); зрілість вимог -необхідно щоб термін виконання зобов'язань вже настав, або був визначений моментом запитання, чи що б термін не був указаний взагалі, тобто виконання можна вимагати в будь-якій момент; ясність вимог.

Посилання заявника на факти, встановлені постановою Вищого господарського суду України від 10.03.2015 р. у справі № 910/13784/13 судом не беруться до уваги, оскільки касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Рейдер" задоволено частково, рішення господарського суду міста Києва від 10.04.2014 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2014 р. у справі № 910/13784/13 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

У подальшому рішенням господарського суду міста Києва № 910/13784/13 від 27.07.2015 р. позовні вимоги задоволено частково, розірвано договір відступлення права вимоги боргових зобов'язань від 31.03.2008 р., укладений між публічним акціонерним товариством "ЕНЕРГОБАНК" та ОСОБА_5 за договором про надання споживчого кредиту від 02.02.2007 р. № 20703, що був укладений між АБ "Енергобанк" та ОСОБА_6 (ідентифікаційний код НОМЕР_2); розірвано договір відступлення права вимоги боргових зобов'язань від 31.03.2008 року, укладений між публічним акціонерним товариством "ЕНЕРГОБАНК" та ОСОБА_5, згідно з яким публічним акціонерним товариством "ЕНЕРГОБАНК" передано ОСОБА_5 право вимоги заборгованості в сумі 2 426 282,37 грн. за договором про надання кредиту від 02.02.2007 року № 702-04, що був укладений між АБ "Енергобанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕСТІНВЕСТ ЛЛС".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 р. апеляційну скаргу публічному акціонерному товариству "Енергобанк" на рішення господарського суду міста Києва від 27.07.2015 р. по справі № 910/13784/13 задоволено, рішення господарського суду міста Києва від 27.07.2015 р. у справі № 910/13784/13 скасовано частково, в позові товариству з обмеженою відповідальністю "Рейдер" відмовлено повністю.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Враховуючи приписи зазначених статей та те, що доводи товариства з обмеженою відповідальністю «Рейдер» вказані у заяві є необґрунтованими та не підтвердженими, тому суд вважає, що заява товариства з обмеженою відповідальністю "Рейдер" про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 86, ч. 2, 4 ст. 117 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Рейдер" про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню у справі № 901/1291/13 відмовити.

Суддя С.М. Мудрий