Р І Ш Е Н Н Я

25 липня 2016 року Справа № 913/699/16

Провадження №1/913/699/16

За позовом позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, сел. Артемівське Артемівського району Донецької області

до відповідача ОСОБА_2 підприємства «Алчевська шляхово-експлуатаційна дільниця», м. Алчевськ Луганської області

про стягнення 131472 грн. 00 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання-помічник судді Антонова І.В.

представники не викликалися;

Суть спору: про стягнення з відповідача заборгованості за договором № 56 на придбання матеріальних цінностей в сумі 99000 грн. 00 коп., 6930 грн. 00 коп. штрафу за прострочення сплати товару більше 30 днів, пені в сумі 18117 грн. 00 коп., інфляційних нарахувань у сумі 7425 грн. 00 коп.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Так, за інформацією Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта, наведеній у листі від 15.01.2015 №30-14 та розміщеній на офіційному веб-сайті пересилання пошти до м. Алчевська Луганської області тимчасово не здійснюється, тому повідомлення відповідача про час і місце судового засідання було розміщено на сторінці відповідного суду офіційного веб-порталу Судова влада в Україні в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/).

Втім, як свідчать матеріали справи, в провадженні господарського суду до початку АТО знаходилась справа № 913/1353/14 (яка є втраченою) за позовом між тими ж сторонами, про той же предмет та з тих же підстав на суму 131472 грн. 00 коп.

У судовому засіданні, яке відбулось 29.06.2016, позивач долучив відзив відповідача по вказаній справі № 913/1353/14 за листом № 502 від 25.06.2014, за змістом якого підтверджується факт укладання договору з позивачем № 56 від 10.10.2013 та існування заборгованості в сумі 99000 грн. 00 коп.

У ході розгляду справи № 913/699/16 відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Справа розглядається на підставі ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Як свідчать матеріали справи, спір між сторонами виник з наступних причин.

Так, 10.03.2013 між ОСОБА_2 підприємством Алчевська шляхово-експлуатаційна дільниця (позивачем) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (відповідачем) було укладено договір № 56 на придбання матеріальних цінностей, за умовами якого продавець (позивач) прийняв зобовязання передати покупцю (відповідачу) товар, який мав здійснити його само вивезення зі складу продавця за адресою: сел. Артемівське Донецької області, вул. Є.Мартинова, 63.

Відповідно до пункту 3.1. договору сторони передбачили, що загальна ціна договору складає 99000 грн. 00 коп., найменування, кількість, асортимент товару зазначаються у специфікації, а оплата має проводитись після його одержання згідно дати накладної (п. 3.3 договору).

Як свідчить зміст позову, на порушення вказаних вище умов договору відповідачем не було сплачено борг за товар, одержаний за накладною № 312 від 10.10.2013 на суму 99000 грн. 00 коп.

Крім цього, до стягнення заявлені додаткові вимоги по пені на суму 18117 грн. 00 коп., 6930 грн. 00 коп. штрафу та на підставі ст. 625 ЦК України - 7425 грн. 00 коп. інфляційних нарахувань.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та не повне задоволення позову, виходячи з наступних підстав.

Так, правове регулювання правовідносин поставки здійснюється § 3 глави 54 ЦК України. Зокрема, ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За Господарським кодексом України договір поставки регулюється ст. 265, а саме: за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватись належним чином, зокрема, відповідно до умов договору.

Як було встановлено при розгляді справи, факт поставки товару позивачем відповідачу підтверджується накладною № 312 від 10.10.2014 на суму 99000 грн. 00 коп., а прострочення його оплати - змістом відзиву КП Алчевська шляхово-експлуатаційна дільниця за листом від 25.06.2014 № 502. Так, відповідач зазначає, що платіжне доручення на вказану суму боргу було ним направлене до УДКСУ в м. Алчевську Луганської області у жовтні 2013 року, але його не було виконано Державним казначейством. Відповідач вважає, що його вини у виникненні заборгованості немає.

Зокрема, до справи долучені реєстри бюджетних фінансових зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 30.12.2013 № 563, за якими у переліку даних бюджетних фінансових зобовязань обліковується спірна у справі сума 99000 грн. 00 коп.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Таким чином матеріалами справи підтверджено факт неналежного виконання відповідачем грошового зобов'язання по сплаті боргу за отриманий товар за накладною № 312 від 10.10.2013, тому суд встановлює факт прострочення його сплати на суму 99000 грн. 49 коп. з 11.10.2013, що дає підстави для застосування відповідальності за прострочення оплати товару, встановленої законом та договором.

Так, до стягнення заявлені 7425 грн. 00 коп. інфляційних нарахувань за період з жовтня 2013 року по квітень 2014 року (99000,00 х 1,075 = 106425,00 99000,00).

Втім, такий розрахунок, не є правильним з огляду на наступне. Так, відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Державною службою статистики України і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочення платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Як зазначено у п. 3.2 пленуму ВГС України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, виходячи з матеріалів справи, період для розрахунку цих вимог починається з 01.11.2013 та середній індекс інфляції за час до 01.05.2014 складає 1,071, а відповідні вимоги 7029 грн. 00 коп. (99000,00 х 1,071 = 106029,00 99000,00).

Щодо вимог по штрафу у розмірі 6930 грн. 00 коп. (99000,00 х 7%), то його нарахування передбачено умовами п. 4.3 договору за порушення строку виконання зобовязання стягується пеня у розмірі 0,1% вартості товарів, за якими допущене прострочення за кожний день, а за прострочення більше 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми прострочення.

Щодо вимог то пені, то за складеним позивачем розрахунком на суму 18117 грн. 00 коп. він визнаний судом необґрунтованим, у т.ч. за приписами п. 2.9 постанови пленуму ВГС України від 17.12.2013 № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань. Так, згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

За уточненим розрахунком, зробленим судом, пеня складає 6452 грн. 63 коп. (99000,00 х 2 х 6,5 % х 183 : 365 : 100), яка підлягає до стягнення.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню на суми 99000 грн. 00 коп. боргу за товар, 6930 грн. 00 коп. штрафу та пені в сумі 6452 грн. 63 коп. з віднесенням на відповідача судового збору відповідно до ст. 49 ГПК України пропорційно задоволеним вимогам.

У задоволенні решти вимог по пені та інфляційних нарахуваннях слід відмовити за необгрунтованістю.

Також позивачу підлягають до повернення з Державного бюджету України 657 грн. 37 коп. судового збору, зайве сплаченого за квитанцією від 20.05.2014 на суму 2629 грн. 45 коп. (по справі судовий збір складає 1972 грн. 08 коп.), про що суд виносить відповідну ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 підприємства Алчевська шляхово-експлуатаційна дільниця, м. Алчевськ Луганської області, проспект Леніна, буд. 13, ідент. код 05472672 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1, сел. Артемівське Бахмутського району Донецької області, вул. Є.Мартинова, буд. 63, ідент. номер НОМЕР_1 - 99000 грн. 00 коп. боргу, 6930 грн. 00 коп. штрафу, 7029 грн. 00 коп. інфляційних нарахувань, 6452 грн. 63 коп. пені та 1791 грн. 17 коп. судового збору, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти вимог по пені та інфляційних нарахуваннях відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.07.2016.

Суддя Н.М.Зюбанова

Надр. 2 прим.:

1-до справи;

2-позивачу: вул. Є.Мартинова, буд.63, сел. Артемівське Бахмутського р-ну Донецької області, 84510 (рек. з повід.);

3- відповідачу: повідомлення здійснюється на сайті суду

Вих. №

1

27.07.2016