ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

25.07.2016 справа № 908/3468/13

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддіОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від21 листопада 2013 року
у справі№ 908/3468/13 (суддя Ніколаєнко Р.А.)
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Енергомаш-Інвест, м. Київ
до боржникаОСОБА_5 акціонерного товариства „Запорізький сталепрокатний завод, м. Запоріжжя
пробанкрутство
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 року у справі №908/3468/13 порушено провадження у справі про банкрутство публічного акціонерного товариства Запорізький сталепрокатний завод; визнано грошові вимоги ТОВ Енергомаш-Інвест до ПАТ Запорізький сталепрокатний завод в розмірі 1338527,74 грн., у тому числі 1232069,42 грн. основна заборгованість та 106458,32 грн. пеня, з яких вимоги в розмірі 657733,00 грн. забезпечені заставою майна боржника, вимоги в розмірі 680794,74 грн. заставою майна боржника не забезпечені; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та зобовязано учасників провадження здійснити інші дії передбачені Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Не погодившись з ухвалою прийнятою місцевим господарським судом, Гр. ОСОБА_4 звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (б/н від 11.07.2016р.), в якій просив скасувати оскаржуваний процесуальний документ та зупинити провадження у справі №908/3468/13 про банкрутство ОСОБА_5 акціонерного товариства „Запорізький сталепрокатний завод. В апеляційній скарзі Гр. ОСОБА_4 просив суд відновити пропущений процесуальний строк та зменшити розмір судового збору за подання апеляційної скарги.

Однак, апеляційна скарга Гр. ОСОБА_4 не відповідає вимогам розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.01.2014 року по справі № 908/3468/13 затверджено реєстр вимог кредиторів в кількості 13 конкурсих кредиторів.

Згідно протоколу зборів кредиторів підприємства - боржника ОСОБА_5 акціонерного товариства „Запорізький сталепрокатний завод від 29.01.2014 року обрано комітет кредиторів у складі:

1.ТОВ „Енергомаш-інвест

2.УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя

3.ДПІ в Заводському районі м. Запоріжжя ГУ Мін доходів в Запорізькій області.

4.ТОВ „Торговий дім „Метизи

Згідно протоколу засідання комітету кредиторів підприємства-боржника ОСОБА_5 акціонерного товариства „Запорізький сталепрокатний завод від 29.01.2014 року обрано голову комітету кредиторів боржника - ТОВ "Енергомаш-Інвест.

Статтею 1 Закону України про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом передбачає, що сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут);

Відповідно до ст. 94 Господарського процесуального кодексу України, до скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Статтею 95 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

До апеляційної скарги Гр. ОСОБА_4 надає докази надсилання копії апеляційної скарги ініціюючому кредитору та боржнику.

Відповідно до доданих до апеляційної скарги додатків, не вбачається доказів направлення копії апеляційної скарги іншим сторонам у справі.

Не повідомлена сторона у справі належним чином, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти обєктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

У п. 2 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії інший стороні (сторонам).

Враховуючи, що апеляційна скарга була подана з порушенням вимог п. 2 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, дана апеляційна скарга підлягає поверненню для усунення зазначених порушень.

Крім того, Гр. ОСОБА_4 було заявлено клопотання про зменшення розміру сплати судового збору.

В обґрунтування заявленого клопотання, апелянт зазначає те, що він є фізичною особою і дотого ж єдиною заінтересованою у відновленні платоспроможності ОСОБА_5 акціонерного товариства „Запорізький сталепрокатний завод.

Відмовляючи у задоволення клопотання Гр. ОСОБА_4 про зменшення розміру сплати судового збору колегія апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційних та касаційних скарг на судові рішення.

Розміри ставок судового збору встановлено ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційних скарг - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви і скарги (110% від 10 мінімальних заробітних плат, станом на минулий період).

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом положень статті 8 Закону питання про зменшення розміру судового збору з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 р. N 01-06/2093/15 Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 N 484-VIII)).

Жодних доказів на підтвердження скрутного майнового становища або доказів того, що його майновий стан перешкоджає йому сплатити судовий збір Гр. ОСОБА_4 не надано.

Лише та обставина, що Гр. ОСОБА_4 є фізичною особою не є тією підставою, яка характеризує його майновий стан.

Посилання апелянта Гр. ОСОБА_4 на одну із обставин, що він є єдиною особою, яка заінтересована у відновленні платоспроможності боржника не яким чином не повязана з майновим станом апелянта, яке б мало свідчити про необхідність зменшення судового збору.

Водночас, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. ст. 33, 34 ГПК України).

Колегія суддів враховує, що наведеної правової позиції також дотримується Верховний Суд України при застосуванні ст.8 Закону України "Про судовий збір" (ухвали ВСУ від 13.11.2015 у справі №910/3551/15-г та від 17.11.2015 у справі №923/1899/14).

З огляду на вищевикладене, апеляційна інстанція не вбачає достатніх правових підстав для задоволення клопотання скаржника про зменшення розміру сплати судового збору, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 3 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням наведених вище приписів процесуального закону та виходячи з аналізу матеріалів апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що скаржником при поданні апеляційної скарги не було дотримано наведених вище вимог закону, у зв'язку з чим підстави для прийняття скарги до апеляційного провадження відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 97 Господарського процесуального Кодексу України після усунення обставин, що зявились підставою повернення апеляційної карги, сторона у справі має право повторно звернутись до Донецького апеляційного господарського суду в загальному порядку з врахуванням вимог ст. 93 Господарського процесуального Кодексу України.

Враховуючи викладене, клопотання скаржника про відновлення процесуального строку на оскарження ухвали господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 року у даній справі може знайти своє відповідне вирішення після усунення зазначених недоліків.

Керуючись статями ст.ст. 86, 91, 93, 94, 97 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Гр. ОСОБА_4 на ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 року у справі №908/3468/13 повернути заявнику.

Матеріали оскарження ухвали господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 року у справі №908/3468/13 повернути господарському суду Запорізької області.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга б/н від 11.07.2016р. на 6 арк. та додані до неї документи на 8 арк.

Головуючий Н.О. Мартюхіна

Судді Н.В. Будко

ОСОБА_3