УХВАЛА

28.07.2016Справа № 910/26948/15

За позовом Державного підприємства «Київпассервіс»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Інжиніринг»

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство інфраструктури України

Про стягнення 215 679,60 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники учасників судового процесу: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Київпассервіс» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Інжиніринг» (далі - відповідач) про стягнення 215 679,60 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.15. порушено провадження у справі № 910/26948/15, залучено до участі в розгляді справи третю особу - Міністерство інфраструктури України, та призначено справу до розгляду на 12.11.15.

В судових засіданнях 12.11.15., 24.11.15., 15.12.15., 22.12.15. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошувались перерви.

При цьому, ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.15. а підставі ст. 69 ГПК України було продовжено строк вирішення спору в даній справі на п'ятнадцять днів.

За результатами судового засідання 24.12.15. суд дійшов висновку про призначення на підставі ст. 41 ГПК України по справі № 910/26948/15 судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, про що судом було прийнято відповідну ухвалу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.15. зупинено провадження у справі № 910/26948/15 на час проведення судової автотоварознавчої експертизи та отримання висновку експерта.

27.07.16. до Господарського суду міста Києва через відділ діловодства надійшов лист № 2202/16-43 від 21.07.16. від експертної установи, в якому викладено прохання здійснити оплату вартості призначеної експертизи в розмірі 12 331,20 грн. та з клопотанням експерта про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи.

Клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів розглядається господарським судом після поновлення провадження у справі; за необхідності для розгляду такого клопотання суд може витребувати матеріали справи з експертної установи, а також повідомити учасників судового процесу про час і місце проведення відповідного судового засідання (абз. 4, 5 п. 11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.12. № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи»).

Відповідно до ст. 82 ГПК України при вирішенні господарського спору по суті (задоволення позову, відмова в позові повністю або частково) господарський суд приймає рішення. Рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Згідно з п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.12. "Про судове рішення", рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, згідно з положеннями ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому, у відповідності до ч. 3 ст. 43 ГПК України господарський суд має створювати сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, в тому числі й шляхом витребування доказів на підставі поданого стороною або прокурором клопотання (ст. 38 ГПК України).

Разом з тим, за змістом системного аналізу приписів ст.ст. 43, 104 ГПК України з метою забезпечення законності та обґрунтованості судового рішення, на місцевий господарський суд покладено обов'язок всебічно та повно з'ясувати і дослідити обставини справи, що мають значення для її вирішення по суті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 104 ГПК України неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи, які господарський суд визнав встановленими, є підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду.

Таким чином, суд, розглядаючи справу, має вживати заходів до всебічного й повного встановлення обставин спору, що не суперечить принципу змагальності, оскільки останній відображається в змісті процесуальних прав та обов'язків осіб, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності, проте як суд наділяється в тому числі організаційно-розпорядчими повноваженнями, необхідними для здійснення ним функцій органу правосуддя та прийняття законних і обґрунтованих судових актів.

Зокрема, пунктом 4 ч. 1 ст. 65 ГПК України передбачено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя в ході підготовки справи до розгляду в необхідних випадках витребує від сторін, інших підприємств, установ, організацій, державних та інших органів, їх посадових осіб документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомиться з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження.

Слід зазначити, що вказані висновки в тому числі відповідають рекомендаціям Ради Європи, членом якої є Україна.

Так, в Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями proprio motu, щоб вимагати від сторін пред'явлення таких роз'яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.

Крім того, відповідно до п. 62 Додатку до Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 р. на 1098 засіданні заступників міністрів, - судді повинні розглядати кожну справу з належною ретельністю та впродовж розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, Господарський суд міста Києва поновлює провадження у справі № 910/26948/15, з метою повного та всебічного розгляду справи, керуючись ст. ст. 43, 65 ГПК України, суд вважає за необхідне витребувати докази, що мають значення для вірного вирішення спору по суті.

Господарський суд міста Києва звертає увагу Державного підприємства «Київпассервіс» (04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, 15-А; ідентифікаційний код 33348385) на необхідність оплати вартості призначеної експертизи.

Звернути увагу сторін на наступне.

Згідно із ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Частиною 2 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України визначено, що невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 5 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право стягувати в доход Державного бюджету України з винної сторони штраф у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону.

В п. 3 інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-08/140 від 15.03.10. "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" вказано, що неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, може розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.

Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням конкретних обставин справи може тягти за собою, зокрема, такі наслідки:

- покладення на особу, що припустилася зловживання, державного мита незалежно від результатів вирішення спору (частина друга статті 49 ГПК);

- стягнення штрафу з винної сторони в доход Державного бюджету України (пункт 5 статті 83 ГПК);

- винесення у встановленому порядку окремих ухвал (статті 90 ГПК).

Після розгляду та вирішення по суті клопотання експерта про надання для проведення дослідження додаткових документів, суд на підставі ст. 79 ГПК України зупиняє провадження у справі № 910/26948/15 на час проведення судової експертизи та отримання висновку експерта.

Керуючись ст. ст. 65, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Поновити провадження у справі № 910/26948/15.

2. Зобов'язати сторін надати:

- проектно-кошторисну документацію у повному обсязі на виконання робіт з монтажу системи опалення в приміщеннях за адресою: м. Київ, пр-т Науки, 1/2, погоджену та затверджену відповідно до вимог державних будівельних норм, з підписами затвердження замовником, в тому числі проект організації будівництва або проект виробництва робіт;

- експертний звіт (позитивний) щодо проходження державної експертизи проектно-кошторисної документації;

- розрахунок завищення на суму 215 679,60 грн. до акту перевірки Міністерства інфраструктури України від 31 серпня 2015;

- виконавчі схеми системи опалення;

- видаткові накладні на придбання будівельних матеріалів, обладнання.

3. Попередити учасників судового процесу, що за ухилення від вчинення дій, покладених на них господарським судом, можуть бути застосовані санкції, встановлені приписами п. 5 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

4. Зупинити провадження у справі № 910/26948/15 на час проведення судової експертизи та отримання висновку експерта.

Суддя Т.М. Ващенко