УХВАЛА

20.07.2016 р.Справа № 910/9570/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідроекоресурс"

до Громадської організації "СТОП КОРУПЦІЇ"

про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування шкоди 300 000,00 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Бойчук Д.В. за договором №1-04/16 від 03.03.2016 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гідроекоресурс" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Громадської організації "СТОП КОРУПЦІЇ" про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування шкоди 300 000,00 грн.

Ухвалою суду від 27.05.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 30.06.2016 р.

Ухвалою від 30.06.2016 р. розгляд справи відкладено на 20.07.2016 р.

20.07.2016 р. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням представника Котюжиннської Т.Г. у щорічній відпустці.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Враховуючи те, що причини відсутності представника, на які позивач посилається у своєму клопотанні, не можуть вважатись поважними, оскільки позивач не позбавлений права направити для участі у судовому засіданні іншого представника, суд відмовляє у задоволенні вказаного клопотання.

Дослідивши наявні в справі матеріали, дослідивши зібрані докази, всебічно і повно з'ясувавши обставини справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гідроекоресурс", звертаючись до господарського суду з даним позовом, обґрунтовує власні вимоги тим, що відповідачем в мережі Інтернет було розміщено публікації журналіста Олександра Мамая, які містять недостовірну інформацію про діяльність позивача, чим порушено права останнього на недоторканність ділової репутації.

Як вбачається з матеріалів справи, автором оспорюваних статей являється фізична особа - Олександр Мамай.

При цьому, в оглядовому листі Вищого господарського суду України від 12.11.2008 № 01-8/676 роз'яснено, що «якщо позов подано про спростування відомостей, опублікованих у пресі або поширених іншими засобами масової інформації (по радіо, телебаченню), як відповідачі притягаються автор та відповідний орган масової інформації (редакція, агентство, інший орган, що здійснив випуск інформації).

У разі, якщо автором статті, в якій викладено недостовірну інформацію, є фізична особа, господарський суд повинен припинити провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Так, за загальними правилами цивільно-правової відповідальності за поширення недостовірної інформації зобов'язаними суб'єктами названих правовідносин є особи, які (незалежно від наявності їхньої вини) поширили відомості, що не відповідають дійсності, або виклали їх неправдиво, і це порочить честь і гідність чи ділову репутацію або завдає шкоди інтересам громадян чи організацій.

При цьому під поняттям "спростування" розуміється доведення неправильності, помилковості, хибності будь-чиїх тверджень, переконань або їх заперечення. Спростування має відбуватись, як правило, у формі, ідентичній поширенню інформації, а коли це неможливо чи недоцільно, - в адекватній чи іншій формі, з урахуванням того, що воно повинно бути ефективним. Крім того, спростування обов'язково має бути проведено або підписано особою, яка поширила неправдиву інформацію і цим порушила немайнові права позивача. У протилежному випадку застосовуються інші способи захисту - відповідь, висловлювання своєї думки тощо.

В абзаці другому пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.09.1990 № 7 "Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій" зазначено, що якщо позов пред'явлено про спростування відомостей, опублікованих в пресі або поширених іншими засобами масової інформації (по радіо, телебаченню), як відповідачі притягаються автор та відповідний орган масової інформації (редакція, агентство, інший орган, що здійснив випуск інформації).

Таку ж правову позицію щодо необхідності притягнення автора як відповідача викладено і в постанові Верховного Суду України від 27.03.2007 зі справи № 52/175-06.

Статтею 22 Закону України «Про інформацію» визначено, що масова інформація - інформація, що поширюється з метою її доведення до необмеженого кола осіб. Засоби масової інформації - засоби, призначені для публічного поширення друкованої або аудіовізуальної інформації.

Оскільки Громадська організація "СТОП КОРУПЦІЇ" являється засобом масової інформації, що здійснив випуск інформації щодо позивача, співвідповідачем у даному судовому спорі має бути й автор статей, зміст яких оспорюється позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність залучення Олександра Мамая до участі у справі в якості іншого відповідача, як автора спірних статей.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 21 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Згідно ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що Господарським судам підвідомчі: - справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Отже, господарським судам підвідомчі справи визначені в ст. 12 ГПК України, коли склад учасників спору відповідає ст. 1 ГПК України, а правовідносини, щодо яких виник спір носять господарський характер (п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року N 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам").

Пунктом 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов до висновку, що після залучення до участі у справі Олександра Мамая у якості іншого відповідача, даний спір не підвідомчий господарським судам України, у зв'язку з чим провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 24, п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залучити до участі у справі Олександра Мамая (автора спірної статті) до участі у справі в якості іншого відповідача.

2. Припинити провадження у справі № 910/9570/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідроекоресурс" до Громадської організації "СТОП КОРУПЦІЇ" про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування шкоди 300 000,00 грн.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.І. Зеленіна