РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2016Справа №910/10564/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирбуррозвідка»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік»

про стягнення 950 000, 00 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Єленіна С.М., Шинкар Т.М.;

від відповідача: Сердюк М.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомирбуррозвідка» (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» (далі-відповідач) про стягнення заборгованості 950 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань щодо виконання підрядних робіт за договором № 262/10 на створення геолого-тематичної продукції від 08.09.2010.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2016 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 23.06.2016 за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

23.06.2016 через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав клопотання, в якому просив суд здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписних технічних засобів у справі № 910/10564/16.

Крім того, 23.06.2016 представник відповідача подав заяву про припинення провадження у справі, в якій зазначає, що 05.02.2015 рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/27885/14 відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирбуррозвідка» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» про стягнення грошових коштів у сумі 950 000, 00 грн., таким чином є рішення суду між тим ж сторонами про той же предмет спору, у зв'язку з чим просить суд припинити провадження у справі № 910/1564/16 за позовом ТОВ «Житомирбуррозвідка» до ТОВ «Голден Деррік» про стягнення 950 000, 00 грн.

У судовому засіданні 23.06.2016 представник позивача на виконання вимог ухвали суду від 09.06.2016 надав копії платіжних доручень на підтвердження проведення попередньої оплати на загальну суму 950 000, 00 грн.

У судовому засіданні 23.06.2016 оголошувалась перерва до 11.07.2016 згідно ст. 77 ГПК України.

11.07.2016 через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивачем не надано підтвердження перебування ОСОБА_4 на посаді директора на момент підписання позову та звернення до суду.

У судовому засіданні 11.07.2016 представник позивача подав письмові пояснення.

Розглянувши подане відповідачем клопотання про залишення позову без розгляду, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо:

1) позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано;

2) у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав;

4) позивач не звертався до установи банку за одержанням з відповідача заборгованості, коли вона відповідно до законодавства мала бути одержана через банк;

5) позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору;

6) громадянин відмовився від позову, який було подано у його інтересах прокурором.

Згідно ст. 54 ГПК України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів і закону. Отже, від імені юридичної особи позовну заяву підписує повноважна посадова особа, повноваження якої ґрунтуються на установчих документах чи приписах закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України, справи юридичних осіб у господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, надають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище (ч. 2 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, право на представництво юридичної особи пов'язане з наявністю акта органу управління юридичної особи, котрим юридична особа наділяє посадову особу повноваженнями вчиняти певні юридичні дії.

Керівник підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначено законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їхнє посадове становище. Повноваження керівників юридичних осіб підтверджується:

а) документами, що посвідчують їхнє посадове чи службове становище. До таких документів відносять накази (чи інші аналогічні документи) про призначення на посаду, протоколи зборів про обрання на посаду;

б) установчими документами юридичної особи, в яких містяться повноваження посадових чи службових осіб, що беруть участь у справі як представники цих осіб.

Як вбачається з позовної заяви, остання підписана директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирбуррозвідка» ОСОБА_4, який в свою чергу діє на підставі статуту, до позовної заяви додано рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирбуррозвідка», оформлене протоколом № 1 від 22.11.2013, відповідно до якого, пунктом 5 порядку денного постановлено обрати директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирбуррозвідка» ОСОБА_4, наказ № 1-к від 25.11.2013, відповідно ОСОБА_4 приступив до виконання обов'язків директора товариства з 25.11.2013, крім того, перед порушенням провадження у справі судом здійснено відповідний запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно якого, керівником ТОВ «Житомирбуррозвідка» зазначено ОСОБА_4

Таким чином, наведені вище документи, станом на день подання позову до суду підтверджують посадове становище ОСОБА_4, як директора ТОВ «Житомирбуррозвідка».

У судовому засіданні 11.07.2016 оголошувалась перерва до 28.07.2016 відповідно до ст. 77 ГПК України.

25.07.2016 через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав клопотання про витребування доказів, в якому просить суд витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирбуррозвідка» оригінали документів, а саме:

проект на вивчення мінерально-сировинної бази бутово-щебеневої сировини законсервованих родовищ та перспективних ділянок в межах Житомирської області;

комплексу програму з виконання геологорозвідувальних робіт;

геологічне-завдання на проведення робіт за темою: «Вивчення мінерально-сировинної бази бутово-щебеневої сировини законсервованих родовищ та перспективних ділянок в межах Житомирської області».

Також, 25.07.2016 представник відповідача подав клопотання про витребування доказів (первинних документів), в якому просить суд витребувати у позивача баланси на всі звітні дати по даний час; оборотно-сальдову відомість в розрізі контрагента ТОВ «Голден Деррік», податкові декларації по податку на прибуток за всі звітні періоди по даний час, для долучення до матеріалів справи № 910/10564/16.

Крім того, 25.07.2016 представник відповідача подав клопотання про витребування у ТОВ «Житомирбуррозвідка» оригіналу календарного плану, про відкладення розгляду справи № 910/10564/16 для проведення звірки взаєморозрахунків між сторонами та про продовження строку розгляду справи № 910/10564/16 на п'ятнадцять днів.

У даному судовому засіданні представник відповідача підтримав подані клопотання про припинення провадження у справі та про витребування доказів, а також надав клопотання про зупинення провадження у даній справі, обґрунтоване тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирбуррозвідка» про визнання договору № 262/10 на створення геолого-тематичної продукції від 08.09.2010 діючим, зокрема, ухвалою Господарського суду Житомирської області порушено провадження у справі № 906/702/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» та призначено розгляд справи на 20.09.2016, у зв'язку з чим просить суд зупинити провадження у справі № 910/10564/16 до набрання чинності рішенням суду у справі № 906/702/16.

Представник позивача заперечив проти задоволення поданих відповідачем клопотань.

Так, розглянувши подані відповідачем клопотання про витребування доказів, суд відзначає, що відповідно до положень ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, що перешкоджають його наданню; підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; обставини, які може підтвердити цей доказ. Господарський суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону.

У п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що згідно з частиною другою статті 43 ГПК та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів. У разі неможливості самостійно подати необхідні для розгляду справи докази сторона, прокурор, третя особа вправі звернутися до господарського суду, в тому числі й апеляційної інстанції, з клопотанням про витребування доказів; при цьому обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2016 про порушення провадження у справі № 910/10564/16 суд зобов'язав позивача надати оригінали доданих до позовної заяви документів для огляду у судовому засіданні, при цьому, у даному судовому засіданні судом було оголошено перерву для надання відповідачу можливості ознайомитися з оригіналами документів наданих позивачем, відповідно суд відхиляє подані відповідачем клопотання про витребування доказів.

Щодо клопотання відповідача про припинення провадження у справі, суд відзначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач посилається на рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2015 у справі № 910/27885/14, яким відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Житомирбуррозвідка» до ТОВ «Голден Деррік» про стягнення грошових коштів у сумі 950 000, 00 грн., у зв'язку з чим зазначає, що є рішення суду між тим ж сторонами про той же предмет спору з тих же підстав.

Так, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже, предметом позову у справі № 910/27885/14 було стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» заборгованості за діючим договором № 262/10 на створення геолого-тематичної продукції від 08.09.2010 у сумі 950 000, 00 грн., а підставою - порушення ТОВ «Голден Деррік» умов даного договору та невиконання робіт згідно договору, в той час як підставою позову у даній справі є стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 950 000, 00 грн., отриманих за договором № 262/10 на створення геолого-тематичної продукції від 08.09.2010, який розірвано.

З огляду на викладене, суд визнає подане клопотання відповідача необґрунтованим, тому у його задоволенні відмовляє.

Розглянувши подане відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі клопотання суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Як роз'яснено пунктом 3.16. постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Проте, розгляд Господарським судом Житомирської області справи № 906/702/16 ніяким чином не унеможливлює розгляд даної справи, що являлось би підставою для зупинення провадження у справі, відповідно суд відмовляє у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Щодо клопотання відповідача про продовження строків розгляду справи, суд зазначає, що у відповідності до приписів ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Відповідно до п. 3.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", продовження передбачених частинами першою і другою статті 69 ГПК строків вирішення спору можливе лише у виняткових випадках за клопотанням сторони і не більше як на п'ятнадцять днів (частина третя цієї статті ГПК); якщо таке продовження здійснюється два і більше разів, сукупна його тривалість також не може перевищувати п'ятнадцяти днів. Чи є той чи інший випадок винятковим вирішує суд з урахуванням конкретних обставин даної справи, в тому числі її складності, кількості учасників судового процесу, значного обсягу доказів, які підлягають збиранню та оцінці тощо. Ухвала про продовження строку вирішення спору виноситься тим же складом суду, який розглядає справу по суті. Продовження цього строку можливе у порядку і з підстав, зазначених у частині третій статті 69 ГПК.

Продовження строку розгляду справи здійснюється господарським судом у будь-який з наведених далі способів шляхом зазначення у відповідній ухвалі: а) кількості днів, на який продовжено строк, або б) певної дати, до якої продовжено строк (якою може бути й дата наступного судового засідання), або в) як кількості днів, так і певної дати, до якої продовжено строк.

Продовження строку розгляду справи відбувається з ініціативи та за клопотанням сторони. З урахуванням особливостей конкретної справи, її складності, великого обсягу доказів, кількості осіб, що беруть участь у справі, суд може дійти висновку про необхідність продовження строку розгляду справи.

Враховуючи, що суд, дотримуючись принципу змагальності сторін, у процесі розгляду даної справи неодноразово оголошував перерви у судових засіданнях з метою надання сторонам часу для підготовки своїх доводів і заперечень, відповідно розцінює подане представником відповідача клопотання про продовження строків розгляду спору таким, що спрямоване на необґрунтоване затягування розгляду даної справи та зловживання своїми процесуальними правами.

У даному судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 28.07.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

08.09.2010 між Національною акціонерною компанією «Надра України» (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» (далі - виконавець) укладено договір № 262/10 на створення геолого-тематичної продукції, умовами якого передбачено, що замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання з розробки геолого-тематичної продукції на теми, які визначаються у додаткових угодах до даного договору, та які є його невід'ємними частинами, а замовник зобов'язується прийняти виконану геолого-тематичну продукцію, та оплатити її в розмірі, та на умовах визначених даним договором, та додатковими угодами.

Виконавець зобов'язується виконувати роботи відповідно до розробленого замовником технічного (геологічного) завдання, що є невід'ємною частиною даного договору в терміни, визначені у календарному плані виконання робіт, що є невід'ємною частиною даного договору (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору, вартість створення геолого-тематичної продукції по кожній темі визначається у відповідних додаткових угодах до даного договору, а також на підставі кошторисів, які є невід'ємними частинами даного договору та які підтверджуються Держгеолекспертизою.

Згідно п. 2.2. договору, на момент підписання даного договору орієнтовна загальна вартість робіт становить 43 000 000, 00 грн., у тому числі ПДВ складає 7 166 666, 67 грн.

Пунктом 2.4. договору передбачено, що оплата вартості робіт за даним договором може здійснюватися замовником, як на умовах попередньої оплати, так і за фактично виконані виконавцем роботи після підписання сторонами акту приймання - передачі геолого-тематичної продукції протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту отримання від виконавця рахунку-фактури.

Умовами п.п. 3.1 та 3.2. договору встановлено, що виконавець зобов'язаний виконувати роботи в обсягах та в терміни, визначені даним договором, додатковими угодами, технічним (геологічним) завданням та Календарним планом виконання робіт. Перебіг строків виконання робіт починається з дати підписання сторонами календарного плану виконання робіт.

За приписами п. 3.7. договору, порядок прийняття виконаних робіт здійснюється згідно з чинним законодавством Україні та включає підписання сторонами акту приймання-передачі геолого-тематичної продукції, а також передачу звітних матеріалів у відповідності з предметом даного договору та згідно технічного (геологічного) завдання.

Пунктом 4.1. договору передбачені обов'язки виконавця, зокрема виконавець зобов'язаний виконати роботи відповідно до умов даного договору, (технічного) геологічного завдання та календарного плану виконання робіт.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 8.1. договору).

08.09.2010 між Національною акціонерною компанією «Надра України» (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» (далі - виконавець) укладено додаткову угоду № 19 до договору № 262/10 на створення геолого-тематичної продукції від 08.09.2010, відповідно до якої сторони на виконання комплексної програми з виконання геологорозвідувальних робіт НАК «Надра України» на період 2010-2015 років уклали дану додаткову угоду про наступне:

1. На виконання умов договору № 262/10 на створення геолого-тематичної продукції від 08.09.2010, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання з розробки геолого-тематичної продукції на тему: «Вивчення мінерально-сировинної бази бутово-щебеневої сировини законсервованих родовищ та перспективних ділянок в межах Житомирської області».

2. Виконавець зобов'язується виконати роботу відповідно до розробленого замовником технічного (геологічного) завдання, що є невід'ємною частиною договору в терміни, визначені у календарному плані виконання робіт, що є невід'ємною частиною договору.

3. На момент підписання даної додаткової угоди орієнтовна вартість створення геолого-тематичної продукції становить 2 500 000, 00 грн., в тому числі ПДВ складає 416 666, 67 грн.

Додатком № 1 від 01.07.2011 до договору № 262/10 на створення геолого-тематичної продукції від 08.09.2010, сторони погодили календарний план по темі: «Вивчення мінерально-сировинної бази бутово-щебеневої сировини законсервованих родовищ та перспективних ділянок в межах Житомирської області».

Крім того, 01.07.2011 головою правління Національної акціонерної компанії «Надра України» відповідно до умов договору № 262/10 від 08.09.2010 затверджено геологічне завдання на проведення робіт за темою: «Вивчення мінерально-сировинної бази бутово-щебеневої сировини законсервованих родовищ та перспективних ділянок в межах Житомирської області».

27.07.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» (далі - виконавець), Національною акціонерною компанією «Надра України» (далі - замовник) та Дочірнім підприємством Національною акціонерною компанією «Надра України» «Житомирбуррозвідка» (далі - новий замовник) укладено додаткову угоду № 21/81/1 до договору № 262/10 на створення геолого-тематичної продукції від 08.09.2010 про заміну сторони у зобов'язанні, відповідно до якого сторони домовились про заміну сторони в зобов'язанні, передбаченому додатковою угодою № 19 до договору № № 262/10 на створення геолого-тематичної продукції від 08.09.2010, а саме, з дати підписання сторонами даної додаткової угоди до нового замовника у порядку, визначеному ст.ст. 512-513 Цивільного кодексу України, переходять усі права та обов'язки замовника за додатковою угодою № 19 до договору, в т.ч., що виникають у майбутньому.

Заміна сторони в зобов'язаннях здійснюється за згодою сторін, яка виражається шляхом підписання сторонами та погодження правлінням НАК «Надра України» даної додаткової угоди.

Так, відповідно до п. 1.1 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирбуррозвідка», затвердженого загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирбуррозвідка» (протокол № 4 від 25.02.2015) Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомирбуррозвідка» створено шляхом припинення Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Житомирбуррозвідка», шляхом його реорганізації у формі перетворення у Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомирбуррозвідка».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомирбуррозвідка» є правонаступником усіх прав і обов'язків Дочірнього підприємства Національної акціонерною компанією «Надра України» «Житомирбуррозвідка».

Згідно ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За приписами ст. 513 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 516 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином позивач, як новий кредитор, внаслідок укладення додаткової угоди № 21/81/1 до договору № 262/10 на створення геолого-тематичної продукції від 08.09.2010 про заміну сторони у зобов'язанні від 27.07.2011 та згідно ст.ст. 512, 513 Цивільного кодексу України, отримав право вимагати від відповідача повернення грошових коштів у розмірі 950 000, 00 грн., перерахованих в якості попередньої оплати за договором № 262/10 на створення геолого-тематичної продукції від 08.09.2010.

Судом встановлено, що відповідач на виконання умов договору виставив позивачеві рахунки-фактури на оплату № ГД-0000337 від 02.08.2011 на суму 150 000, 00 грн., № ГД-0000361 від 11.08.2011 на суму 300 000, 00 грн. та № ГД-000563 від 28.12.2011 на суму 500 000, 00 грн., а позивачем відповідно до п. 2.4. договору в якості попередньої оплати на виконання робіт було оплачено такі рахунки на суму 950 000, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 21 від 04.08.2011, № 31 від 11.08.2011 та № 35 від 28.12.2011 (копії в матеріалах справи).

Проте, передбачені договором № 262/10 на створення геолого-тематичної продукції від 08.09.2010 роботи у визначені договором та календарним планом строки відповідач не виконав.

20.05.2014 позивачем на адресу відповідача направлено претензію № 2/106 від 19.05.2014, в якій зазначено, що станом на 19.05.2014 передбачені договором роботи Товариством з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» не виконано, у зв'язку з чим просив повернути грошові кошти у розмірі 950 000, 00 грн. перераховані в якості попередньої оплати за договором № 262/10 на створення геолого-тематичної продукції від 08.09.2010 (отримана відповідачем 27.05.2014, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення).

Відповідач на претензію відповіді не надав, грошові кошти не повернув.

22.07.2014 позивачем направлено на адресу відповідача вимогу № 2/153 від 22.07.2014, в якій позивач повторно просив повернути грошові кошти у розмірі 950 000, 00 грн., шляхом перерахування їх на поточний рахунок позивача.

Таким чином, враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, зокрема, неповернення грошових коштів, перерахованих на виконання робіт, позивачем 11.02.2015 направлено на адресу відповідача лист № 1/31 від 10.02.2015 про розірвання договору, відповідно до якого позивач, керуючись ст.ст. 651, 653 та ст. 849 Цивільного кодексу України, повідомив ТОВ «Голден Деррік» про розірвання договору шляхом односторонньої відмови, у зв'язку з чим, з дати отримання такого листа припиняються всі зобов'язання по договору № 262/10 на створення геолого-тематичної продукції від 08.09.2010.

Відповідач на зазначений вище лист відповіді не надав, грошові кошти не повернув.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує зобов'язання за договором, замовлених робіт не виконав, перерахованих грошових коштів в розмірі 950 000, 00 грн. не повернув.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 262/10 на створення геолого-тематичної продукції від 08.09.2010, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором підряду.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що на виконання своїх зобов'язань за договором № 262/10 на створення геолого-тематичної продукції від 08.09.2010 позивачем було перераховано відповідачеві авансовий платіж у розмірі 950 000, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 21 від 04.08.2011, № 31 від 11.08.2011 та № 35 від 28.12.2011.

Отже, з моменту отримання вказаних коштів, відповідач був зобов'язаний розпочати виконання робіт та завершити їх протягом липня-серпня 2014 року.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що передбачених договором робіт та у вказані строки відповідач не виконав, доказів належного виконання зобов'язань суду не надав.

Як встановлено судом вище, позивачем 11.02.2015 було направлено на адресу відповідача лист № 1/31 від 10.02.2015 про розірвання договору, відповідно до якого позивач, керуючись ст.ст. 651, 653 та ст. 849 Цивільного кодексу України, ТОВ «Житомирбуррозвідка» повідомило ТОВ «Голден Деррік» про розірвання договору шляхом односторонньої відмови, у зв'язку з чим, з дати отримання цього листа припиняються всі зобов'язання по договору № 262/10 на створення геолого-тематичної продукції від 08.09.2010.

Отже, враховуючи нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 року N 958 «Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень» відповідач вважається таким, що отримав лист 14.02.2015.

Частиною 2 ст. 849 ЦК України встановлено, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Проте, відповідач жодної відповіді на фактичну відмову від договору не надав та перераховані авансові кошти в сумі 950 000, 00 грн. позивачеві не повернув.

Частиною третьою статті 651 ЦК України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до частини другої статті 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Оскільки позивач, на підставі ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України відмовився від договору № 262/10 на створення геолого-тематичної продукції від 08.09.2010, надіславши відповідачу лист про розірвання договору, який отримано 14.02.2015, і така одностороння відмова від договору не потребує узгодження з підрядником, відповідно суд приходить до висновку, що зобов'язання за договором № 262/10 на створення геолого-тематичної продукції від 08.09.2010 є припиненими з 14.02.2015.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

При цьому, відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Тобто, до відсутності правової підстави вищенаведена стаття відносить також і випадок, коли підстава, на якій було набуте або збережене майно, на момент набуття або збереження існувала, але згодом відпала.

Припинення дії договору № 262/10 на створення геолого-тематичної продукції від 08.09.2010 і є тією підставою, яка відпала у розумінні ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Таким чином, як вже зазначалось вище, грошові кошти у розмірі 950 000, 00 грн. позивачем перераховувались відповідачу на підставі договору № 262/10 на створення геолого-тематичної продукції від 08.09.2010, який припинив дію.

Як встановлено частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, суд приходить до беззаперечного висновку, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання з повернення перерахованих позивачем коштів у сумі 950 000, 00 грн. в якості передоплати.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано до суду жодних доказів на спростування своєї вини в невиконанні зобов'язання щодо повернення позивачеві перерахованих коштів. Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений, у зв'язку чим суд вважає заявлені вимоги про стягнення з відповідача 950 000, 00 грн. обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирбуррозвідка» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» (04123, м. Київ, вул. Западинська, буд. 13, літера А, ідентифікаційний код - 35251246) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирбуррозвідка» (12114, Житомирська обл., смт. Нова Борова, вул. Коцюбинського, буд. 8, ідентифікаційний код - 30737100) 950 000 (дев'ятсот п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. - передоплати та 14 250 (чотирнадцять тисяч двісті п'ятдесят) грн. 00 коп. - судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 02.08.2016.

Суддя Бондарчук В.В.