ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о п р и п и н е н н я п р о в а д ж е н н я у с п р а в і

"22" липня 2016 р. Справа № 926/981/16

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Дочірнього сільськогосподарського підприємства «Агрофірма Гніздівці»

про стягнення заборгованості 185811,98 грн.

Cуддя М.І.Ніколаєв

представники:

від позивача не зявився

від відповідача ОСОБА_2, довіреність від 06.06.2016 року, ОСОБА_3, довіреність від 21.07.2016 року.

СУТЬ СПОРУ: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до дочірнього сільськогосподарського підприємства «Агрофірма Гніздівці» про стягнення 185811,98 грн. заборгованості згідно договору на виконання робіт №1 від 01.07.2013 року, в тому числі 61850,00 грн. основного боргу, що виник за період з 16.08.2013 року по 03.05.2016 року, 67004,68 грн. пені за період з 16.08.2013 року по 03.05.2016 року, 5222,23 грн. 3 % річних та 51735,07 грн. інфляційних, що виникли за період з 07.10.2013 року по 03.05.2016 року.

Ухвалою суду від 10.05.2016 року порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 25.05.2016 року за участю представників сторін.

Ухвалою суду від 25.05.2016 року у звязку із неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 07.06.2016 року.

Ухвалою суду від 07.06.2016 року розгляд справи відкладено на 30.06.2016 року.

17.06.2016 року від відповідача надійшло клопотання про припинення провадження по справі у звязку з тим, що згідно пункту 8.2 договору всі спори, розбіжності, вимоги та претензії, які виникають при виконанні цього договору, підлягають вирішенні в Третейському суді при Асоціації «Всеукраїнське обєднання торговців транспортними засобами» згідно з регламентом цього суду.

Ухвалою суду від 30.06.2016 року відкладено розгляд справи на 12.07.2016 року, а ухвалою суду від 12.07.2016 року продовжено строк вирішення спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 22.07.2016 року.

Позивач в судове засідання 22.07.2016 року в черговий раз не зявився, при причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши клопотання відповідача, суд прийшов до висновку, що провадження у справі підлягає припиненню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.07.2013 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі - виконавець) та дочірнім сільськогосподарським підприємством «Агрофірма Гніздівці» (надалі-замовник) було укладено договір на виконання робіт №1, згідно якого виконавець своїми комбайнами надає послуги по збиранню врожаю зернових культур на площах замовника, а відповідач здійснює оплату заявлених робіт.

Пунктом 8.2 договору передбачено, що сторони домовились про те, що вісі спори, розбіжності, вимоги та претензії, які виникають при виконанні цього договору чи у звязку з ним або випливають з нього, підлягають остаточному рішенню у Третейському судді при асоціації «Всеукраїнське обєднання торговців транспортними засобами» згідно з Регламентом даного суду. Рішення Третейського суду буде остаточним і обовязковим для сторін та буде виконуватися ними у зазначені строки, які вказані в рішенні Третейського суду.

Відповідно п.п. 5 п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду.

Частиною другою статті 12 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду, крім спорів про визнання недійсними актів, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб, спорів, передбачених пунктом 4 частини першої цієї статті, та інших спорів, передбачених законом, що кореспондується з ст. 5 ЗУ "Про третейські суди", відповідно до якої юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Передбачене даною нормою право може бути реалізоване і після порушення провадження у справі з наслідками, передбаченими пунктом 5 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 1 Закону України "Про третейські суди" встановлює, що до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 12 Закону України "Про третейські суди", яка визначає вимоги до виду і форми третейської угоди, передбачено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається в письмовій формі.

В пунктах 4.2, 4.2.3 постанови № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" пленум Вищого господарського суду України роз'яснив, що припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, якщо при розгляді справи буде встановлено, що, в тому числі, є письмова угода сторін про передачу спору на вирішення третейського суду (пункт 5 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України). Таку угоду сторони вправі укласти як до, так і після порушення провадження у справі. В останньому випадку провадження підлягає припиненню з посиланням на зазначену норму Господарського процесуального кодексу України. Якщо ж таку угоду укладено до порушення провадження у справі, то: у разі коли відповідач не заперечує проти розгляду справи саме господарським судом, спір підлягає вирішенню останнім; у випадку якщо відповідач з посиланням на згадану угоду, яка є чинною та не визнавалася недійсною, наполягає на вирішенні спору саме третейським судом, господарський суд має припинити провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Тож, господарський суд, до якого подано позов з питання, що є предметом третейської угоди, припиняє провадження у справі, якщо є заперечення однієї з сторін щодо вирішення спору у господарському суді і судом не буде визнано, що третейська угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

В матеріалах справи міститься клопотання, в якому відповідач просить суд прийняти до уваги укладену між позивачем та відповідачем третейську угоду у вигляді третейського застереження в договорі, яка є чинною, не визнавалась недійсною і може бути виконана.

Така форма третейського застереження відповідає вимогам Закону України "Про третейські суди" і є невідємною частиною укладеного договору на виконання робіт №1 від 01.07.2013 року.

Доказів недійсності, втрати чинності чи неможливості виконання вказаної третейської угоди до матеріалів справи не надано.

Пунктом 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Цивільний кодекс України визначає, що сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов (ст. 627 ЦК України); зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними (ст. 628 ЦК України), сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (ст. 6 ЦК України).

За правилами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Уклавши договір виконання робіт №1 від 01.07.2013 року, позивач погодився з передбаченим в ньому порядком вирішення спорів (пункти 8.2 цього договору).

Статтею 204 Цивільного кодексу України, передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Доказів визнання договору в цій часині недійсним до матеріалів справи не надано.

За таких обставин провадження по справі слід припинити.

При цьому суд розяснює позивачу, що відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Отже, судовий збір може бути повернуто якщо позивач звернеться до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження по справі припинити.

Суддя М.І.Ніколаєв