ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2016 р.Справа № 916/975/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Будішевської Л.О.,

Суддів: Мишкіної М.А., Таран С.В.,

при секретарі судового засідання Шитря О.М.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю,

від відповідача ОСОБА_2 за довіреністю,

від третьої особи - ОСОБА_2 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС»

на рішення господарського суду Одеської області від 24 червня 2016 року

у справі №916/975/16

за позовом ОСОБА_3

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4

про визнання недійсним рішення, визнання недійсною редакцію статуту (змін до статуту) та скасування реєстраційної дії

встановив:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 (далі-позивач) звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС» (далі-відповідач, ТОВ «МБК») про:

- визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ «МОРСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС», на яких вирішувались питання щодо збільшення статутного капіталу товариства, зміни складу або інформації про засновників, державної реєстрації змін до установчих документів;

- визнання недійсною редакції статуту вказаного товариства, що зареєстрований Реєстраційною службою Одеського управління юстиції від 03.12.2015р. за №0015228, а також скасування вказаної реєстраційної дії, вчиненої державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, легалізації громадських формувань Одеського міського управління юстиції.

12.05.2016р. до господарського суду від позивача надійшли уточнення позовної заяви (зміна підстав подання позову), згідно з якими останній просив суд:

- визнати недійсним рішення загальних зборів ТОВ «МОРСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС», яке оформлене протоколом №2 від 02.12.2015р.;

- визнати недійсною редакцію статуту вказаного товариства, затвердженого загальними зборами учасників, оформленого протоколом №2 від 02.12.2015р. та зареєстрованого Реєстраційною службою Одеського управління юстиції від 03.12.2015р. за №0015228, а також скасувати вказану реєстраційну дію, вчинену державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, легалізації громадських формувань Одеського міського управління юстиції.

Порушення своїх корпоративних прав позивач обгрунтовує тим, що він не був належним чином повідомлений про проведення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський будівельний комплекс», чим був позбавлений можливості реалізувати свої корпоративні права щодо управління товариством.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.06.2016р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4.

Рішенням господарського суду Одеської області від 24.06.2016р. (суддя Щавинська Ю.М.) позов задоволено частково, визнано недійсним рішення загальних зборів ТОВ «МОРСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС», яке оформлене протоколом №2 від 02.12.2015р., визнано недійсною редакцію статуту, затверджену рішенням загальних зборів учасників ТОВ «МОРСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС», оформлену протоколом №2 від 02.12.2015р. та зареєстровану Реєстраційною службою Одеського управління юстиції від 03.12.2015 року за №0015228. В задоволенні решти позову відмовлено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 2756 грн. судового збору та 2000 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Рішення суду мотивоване наступним.

Відповідачем не надано доказів надіслання позивачу повідомлення про проведення зборів, які мали місце 02.12.2015р.

Зменшення частки учасника товариства з 25% до 2,8% майже ідентичне виключенню з учасників товариства, тому в даній справі підлягає застосуванню правова позиція , викладена у постанові Верховного Суду України від 02.09.2014р. у справі №5017/1221/2012, відповідно до якої неповідомлення учасника товариства про скликання й проведення загальних зборі, на яких його виключили з учасників товариства, є безумовним порушенням прав, передбачених ст.10 Закону України «Про господарські товариства».

Направлення нерозподіленого прибутку, замість пропорційної виплати дивідендів, повністю на поповнення обігових коштів без отримання на це згоди позивача є порушенням права позивача, як учасника товариства, брати участь у розподілі прибутку і одержувати його частину.

Рішення загальних зборів учасників ТОВ «МБК» від 02.12.2015р. про збільшення статутного капіталу з перерозподілом часток учасників в статутному капіталі товариства із зміною частки позивача в сторону зменшення без його згоди є таким, що прийнято в порушення імперативної норми ст.51 Закону України «Про господарські товариства».

Враховуючи, що судом здійснено висновки про визнання недійсним рішення загальних зборів від 02.12.2015р., статут, який було зареєстровано на підставі цього рішення, також слід визнати недійсним.

Звернення з позовом про скасування реєстраційної дії чинним законодавством не передбачено, оскільки законом встановлений порядок скасування такої реєстраційної дії.

Витрати позивача на послуги адвоката підлягають частковому задоволенню, зважаючи на те, що позовна заява не була подана адвокатом, як це встановлено актом виконаних робіт, і представництво по справі здійснював не адвокат.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ «МОРСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС», яке оформлене протоколом №2 від 02.12.2015р. та визнання недійсною редакцію статуту, затверджену рішенням загальних зборів учасників ТОВ «МОРСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС», оформлену протоколом №2 від 02.12.2015р. та зареєстровану Реєстраційною службою Одеського управління юстиції від 03.12.2015 року за №0015228. В цій частині прияти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Скасувати п.5 резолютивної частини рішення господарського суду Одеської області від 24.06.2016р. у справі №916/975/16, в іншій частині рішення господарського суду залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

При прийнятті рішення суд першої інстанції прийняв до уваги лише доводи позивача, відсутнє правове обґрунтування та не взято до уваги доводи відповідача.

Позовна заява ОСОБА_3 обґрунтована лише однією матеріально-правовою підставою, а саме тим, що позивач не був належним чином повідомлений про проведення 02.12.2015р. загальних зборів учасників ТОВ «МБК».

Приймаючи рішення, суд першої інстанції порушив принципи незалежності, змагальності сторін та відійшов від матеріально-правових підстав предявленого позову, вдавшись до самостійного пошуку додаткових підстав для задоволення позову ОСОБА_3

При прийнятті рішення у справі суд першої інстанції порушив приписи ст.43 ГПК України та прийняв рішення, ґрунтуючись на припущеннях.

Судом першої інстанції безпідставно стягнуто з відповідача судові витрати у розмірі 2000,00 грн.

Суд дійшов помилкового висновку про те, що відповідачем не доведено факт належного повідомлення позивача про проведення зборів.

Судом першої інстанції не було враховано, що присутність під час проведення 02.12.2015р. загальних зборів учасників ТОВ «МБК» ОСОБА_3 не могла б істотно вплинути на результати голосування та, відповідно прийняття оскаржуваного рішення загальними зборами учасників ТОВ «МБК».

Судом першої інстанції в порушення процесуальних норм було змінено матеріально-правові підстави заявленого позову. При цьому судом помилково застосовані положення ч.2 ст.51 Закону України «Про господарські товариства».

В судовому засіданні представник відповідача наполягав на задоволенні апеляційної скарги з підстав, викладених в останній.

Представник позивача в засіданні суду заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважаючи їх безпідставними, а рішення суду законним та обґрунтованим.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін та третьої особи, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС» (раніше мало назву Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕННА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ») було створене на підставі рішення зборів учасників товариства від 19.03.2002р., оформленого протоколом №1 від 19.03.2002р., та зареєстроване, як юридична особа Малиновською районною адміністрацією виконавчого комітету Одеської міської ради 25.03.2002р. за реєстраційним №03567960Ю0021068.

Учасниками товариства на час його створення та на день проведення загальних зборів ТОВ «МБК», а саме на 02.12.2015р. були ОСОБА_4 з часткою в статутному капіталі вказаного товариства у розмірі 75% та ОСОБА_3 з часткою 25% статутного капіталу.

02.12.2015р. були проведені загальні збори учасників ТОВ «МБК», на яких були прийняті рішення, оформлені протоколом №2:

- у звязку із відсутністю у товариства вільних коштів для виплати дивідендів, згідно протоколу загальних зборів №1 від 30.03.2015р. та необхідністю поповнення обігових коштів товариства не виплачувати отриманий та не розподілений прибуток за 2014р. у розмірі 400000 грн. та використати ці кошти для збільшення обігових коштів товариства;

- для поповнення обігових коштів товариства змінити розмір статутного капіталу товариства шляхом його збільшення на 1000000 грн. за рахунок внеску ОСОБА_4 у розмірі 1000000 грн. на розрахунковий рахунок товариства; зобовязати вказану особу внести грошові кошти у вказаній сумі не пізніше трьох банківських днів з моменту прийняття цього рішення;

- у звязку із збільшенням статутного капіталу товариства здійснити перерозподіл часток у статутному капіталі товариства з врахуванням його збільшення наступним чином:

- ОСОБА_4 97,2% статутного капіталу товариства, що складає 1093750,00 грн.;

- ОСОБА_3 2,8% статутного капіталу товариства, що складає 31250,00 грн.;

- у звязку із збільшенням статутного капіталу товариства та перерозподілом часток учасників у статутному капіталі товариства, затвердити нову редакцію статуту товариства;

- уповноважити підписати статут у новій редакції голову та секретаря зборів, також уповноважити директора товариства провести державну реєстрацію збільшення статутного капіталу товариства та нової редакції статуту для чого підготувати та підписати усі необхідні документи та подати їх до органу державної реєстрації у встановленому законом порядку.

На цих зборах був присутній ОСОБА_2 представник ОСОБА_4, учасника товариства, що володіє часткою в розмірі 75% статутного капіталу товариства та запрошений директор товариства ОСОБА_6.

Позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовані тим, що він не був повідомлений про проведення 02.12.2015р загальних зборів товариства, а дізнався про них лише 12.04.2016р.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції, досліджуючи докази, наявні в матеріалах справи не прийняв до уваги курєрську квитанцію №00654414, як доказ направлення ОСОБА_3 листа від 19.08.2015р. з повідомленням про скликання загальних зборів 02.12.2015р., оскільки цим поштовим відправленням на адресу ОСОБА_3 був також відправлений лист, про отримання останнім своєї трудової книжки і ОСОБА_3 заперечує отримання за цим поштовим відправленням будь-яких інших документів.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки на вказаних загальних зборах товариства приймались рішення, одні з яких потребували обовязкової участі ОСОБА_3, а інші його згоди, неповідомлення ОСОБА_3 про проведення цих зборів та його відсутність на них є підставою для визнання недійсними рішень, прийнятих на цих зборах та оформлених протоколом №2 від 02.12.2015р.

Судова колегія не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

За положеннями ч.1 ст.10 Закону України «Про господарські товариства», з якими цілком кореспондуються норми п.5.1 статуту товариства, учасники товариства мають право, зокрема, брати участь в управлінні справами товариства, отримувати частку прибутку від діяльності товариства; одержувати дані та відомості щодо діяльності товариства, стану його майна, розмірів прибутку та збитків; вийти з товариства в установленому порядку; здійснювати відчуження часток у статутному капіталі товариства, тощо.

Відповідно до ст.58 Закону України «Про господарські товариства» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі.

Відповідно до ч.5 ст.61 цього Закону, про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до п.9.2.1 статуту ТОВ «МБК», у редакції, що затверджена рішенням зборів учасників товариства від 09.07.2008р., яка була чинною станом на день проведення оспорюваних загальних зборів, учасники повідомляються про проведення зборів учасників персонально із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблене не менше ніж за 30 днів до скликання зборів учасників.

Вимоги щодо повідомлення учасників про проведення загальних зборів рекомендованим листом з описом вкладення Статут не містить.

Відповідачем у справі надано суду курєрську квитанцію №00654414, як доказ направлення листа від 19.08.2015р. Крім того, суду апеляційної інстанції надана копія Журналу курєрської вихідної кореспонденції, з якого вбачається, що 19.08.2015р. на адресу ОСОБА_3 у відправленні №00654414 було надіслано повідомлення про загальні збори та лист щодо трудової книжки.

Даний факт позивачем не спростований ніякими доказами, крім його пояснень.

Судова колегія приходить до висновку, що ОСОБА_3 не доведений факт його неповідомлення про проведення загальних зборів ТОВ «МБК» 02.12.2005р., а висновок суду першої інстанції щодо відсутності доказів надіслання позивачу повідомлення про проведення загальних зборів ґрунтується лише на припущеннях.

Судова колегія також не погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність застосування у даній справі правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України у справі №5017/1221/2012 від 2.09.2014р., оскільки він стосується випадків неповідомлення учасника товариства про скликання й проведення загальних зборів, на яких його виключили з учасників товариства.

Судом першої інстанції безпідставно зроблено висновок, що зменшення частки учасника товариства з 25% до 2,8% за наслідками майже ідентичне виключенню.

Крім того, суд першої інстанції помилково пославшись на п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012р. «Про судове рішення», відповідно до якого: «З огляду на вимоги частини першої статті 4 ГПК господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову)», визнав недійним рішення про направлення нерозподіленого прибутку замість пропорційної виплати дивідендів, повністю для поповнення обігових коштів з тих підстав, що на це не була отримана згода позивача.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_3 єдиною підставою позовних вимог зазначив його неповідомлення про проведення загальних зборів.

Крім того, відповідно до п.8.3.7. р.9. Статуту товариства питання розподілу прибутку Товариства вирішується загальними зборами Товариства, на яких відповідно до п.9.4.2. р.9. Статуту рішення з цього питання може бути прийняте простою більшістю голосів учасників Товариства.

В даному випадку рішення було прийняте 75% голосів учасників Товариства.

Розглянувши спірне рішення загальних зборів Товариства від 02.12.2015р. в частині збільшення статутного капіталу та перерозподілу часток у ньому, суд першої інстанції прийшов до висновку, що воно прийняте в порушення вимог ст.51 Закону України «Про господарські товариства».

Зауважуючи, що така підстава позову ОСОБА_3 в позовній заяві не зазначалась, судова колегія вважає, що судом першої інстанції при цьому помилково зроблений висновок про порушення спірним рішенням вимог ст.51 Закону України «Про господарські товариства»

Суд першої інстанції правильно зазначив, що можливість збільшення статутного капіталу товариства передбачена нормами Закону України «Про господарські товариства», а також п.6.11 Статуту, згідно з яким порядок внесення додаткових вкладів встановлюється у чинному законодавстві.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про господарські товариства», зміна вартості майна, внесеного як вклад, та додаткові внески учасників не впливають на розмір їх частки у статутному капіталі, вказаної в установчих документах товариства, якщо інше не передбачено установчими документами.

При цьому судом першої інстанції залишено поза увагою п.9.3.2. та п.9.3.3. р.9 Статуту, відповідно до яких питання зміни розміру статутного капіталу Товариства та порядку внесення Учасниками додаткових вкладів вирішуються Загальними зборами Учасників Товариства, що і відбулося в даному випадку.

Крім того, відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.20.2008р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» при вирішенні питання про визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства з підстав недопущення до участі в них учасників товариства судам необхідно зясовувати, чи могла їх відсутність (або наявність) істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується.

Враховуючи, що в ТОВ «МБК» на час проведення спірних загальних зборів було лише два учасники, представник учасника ОСОБА_4, який володів на той час часткою 75% статутного капіталу, приймав участь на зборах, присутність учасника товариства ОСОБА_3, який володів часткою 25% статутного капіталу не могла істотно вплинути на результати голосування, оскільки, відповідно до п.9.4.2. р.9. Статуту будь-яке рішення загальними зборами могло бути прийняте учасниками, які володіють більш, як 50 відсотками загальної кількості голосів Учасників Товариства.

З урахуванням усіх обставин справи, судова колегія апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_3

Судові витрати в цьому випадку відповідно до ст.49 ГПК України покладаються на позивача.

Апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позову та стягнення судових витрат з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у позові.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99, 101-105

Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС» задовольнити.

Рішення господарського суду Одеської області від 24 червня 2016 року у справі №916/975/16 скасувати в частині задоволення позову та стягнення судових витрат.

Прийняти в цій частині нове рішення про відмову у позові.

В іншій частині рішення залишити без змін, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

«У задоволенні позову відмовити повністю.»

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 01.08.2016р.

Головуючий суддя: Будішевська Л.О.

Судді: Мишкіна М.А.

ОСОБА_7