РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2016Справа №910/8858/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті ДТП, в розмірі 3 572,73 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Погоржевська М.О., за довіреністю;

від відповідача: Патрик Г.Г., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (далі - позивач) до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті ДТП, в розмірі 3 572,73 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.05.2016 було порушено провадження у справі № 910/8858/16, розгляд справи призначено на 08.06.2016.

02.06.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача були подані документи на виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі № 910/8858/16 від 18.05.2016.

03.06.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача були подані документи на виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі № 910/8858/16 від 18.05.2016.

03.06.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

07.06.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача були подані документи на виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі № 910/8858/16 від 18.05.2016.

08.06.2016 представник позивача у судове засідання з'явився, вимоги ухвали господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі № 910/8858/16 від 18.05.2016 позивач виконав.

Представник відповідача 08.06.2016 у судове засідання не з'явився, вимоги ухвали господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі № 910/8858/16 від 18.05.2016 відповідач виконав.

Розглянувши у судовому засіданні 08.06.2016 клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд у задоволенні вищезазначеного клопотання відмовив, у зв'язку з його необґрунтованістю.

Враховуючи нез'явлення представника відповідача у судове засідання та необхідність витребування у позивача нових доказів, розгляд справи було відкладено на 06.07.2016.

06.07.2016 представник позивача у судове засідання з'явився, надав суду письмові та усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 06.07.2016 з'явився, надав усні пояснення по суті спору, проти задоволення позову заперечував.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

18.10.2013 між ОСОБА_3 (страхувальник) та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (далі - позивач, страховик) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2701-13-00155 (далі - Договір), відповідно до якого позивачем були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1.

18.03.2014 о 12 год. 00 хв. водій ОСОБА_4, на вул. Святошинська в м. Вишневе, Києво-Святошинського району, Київської області, керуючи транспортним засобом «УАЗ 3962», державний номерний знак НОМЕР_2, під час руху не слідкував за технічною справністю автомобіля, внаслідок чого під час руху відчинились праві дверці автомобіля та вдарили автомобіль марки «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1, який стояв припаркований праворуч, в результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив п. 1.5, п. 2.3 б) ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.03.2014 ОСОБА_4 піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 425,00 грн.

Позивачем був складений та підписаний страховий акт № ДККА-35353 від 08.04.2014, згідно з яким пошкодження автомобіля марки «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок вищезазначеної ДТП, визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 3 572,73 грн.

На підставі сформованого страхового акту № ДККА-35353 від 08.04.2014 позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 3 572,73 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 9400 від 08.04.2014.

Позивач стверджує, що водієм транспортного засобу «УАЗ 3962», завдано шкоди страхувальнику позивача, проте, у зв'язку із тим, що цивільно-правову відповідальність першого не застраховано, страхове відшкодування підлягає стягненню з Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ, відповідач) на підставі п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідач у відзиві зазначив, що МТСБУ не проводить регламентні виплати страховикам за водіїв, які не застрахували свою цивільно-правову відповідальність на підставі пп. а п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що випливає зі змісту п. 36.4. ст. 36 цього ж закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Частиною 2 ст.1192 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 990 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Зібраними у справі матеріалами встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП застрахована не була. Згідно з ст. 4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суб'єктами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі.

Відповідно до п. 39.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. п. 39.2.1. п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» основними завданнями МТСБУ є, зокрема, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Підпунктом "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Як передбачено п. 41.3. ст. 41 Закону, МТСБУ не відшкодовує шкоду потерпілим, якщо вони можуть задовольнити вимоги на підставі договорів інших видів страхування. В таких випадках МТСБУ відшкодовується частина шкоди, яка не компенсована за договорами інших видів страхування.

Зазначене підтверджується положеннями п. 36.4. ст. 36 Закону, відповідно до якого виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Враховуючи викладене, з урахуванням обмеження щодо виплат, що містяться в п. 36.4. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», положення якого виключає можливість компенсації МТСБУ витрат страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, за шкоду заподіяну з вини осіб, які на дату ДТП не застрахували свою цивільно-правову відповідальність, вказані витрати повинна компенсувати особа винна у скоєння ДТП.

Зазначене свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог страховика до МТСБУ щодо стягнення регламентної виплати за збитки, завдані особою, цивільно-правова відповідальність якої не застрахована. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Вищого господарського суду України від 31.03.2016 у справі № 910/25638/15.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування МТСБУ матеріальної шкоди, заподіяної в результаті ДТП, в розмірі 3 572,73 грн не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача, оскільки позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судовий збір покласти на позивача.

Повне рішення складено 14.07.2016.

Суддя О.В. Нечай