ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.07.16р. Справа № 904/4858/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Білд Сервіс", смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області

до Комунального підприємства "Жилсервіс-9" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про стягнення 34 401 грн. 46 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № б/н від 02.06.2016р.;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 1609 від 21.06.2016р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВС Білд Сервіс" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Комунального підприємства "Жилсервіс-9" Дніпропетровської міської ради заборгованість в розмірі 34 401 грн. 46 коп., з яких: 2 085 грн. 57 коп. 3% річних, 32 315 грн. 89 коп. інфляційні збільшення за неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань в частині своєчасної оплати виконаних позивачем підрядних робіт відповідно до умов договору підряду від 05.05.2014р. № 663.

Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що виникнення заборгованості за договором зумовлене тим, що протягом терміну виконання робіт та після їх виконання жодних вимог щодо сплати за виконані роботи позивачем не заявлялось та стягнення спірної заборгованості в примусовому порядку може негативно вплинути на стан розрахункової дисципліни з іншими контрагентами, які на даний час здійснюють виконання поточних ремонтів та технічне обслуговування житлового фонду підприємства. Просив в позові відмовити.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, у судовому засіданні оголошувалася перерва з 12.07.2016р. по 19.07.2016р.

В порядку ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.05.2014р. між Комунальним підприємством "Жилсервіс-9" Дніпропетровської міської ради (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю „АВС Білд Сервіс (виконавець) укладений договір підряду (надалі Договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобовязання по виконанню поточного ремонту системи холодного водопостачання житлового будинку за адресою: вул. Калинова, б. 76. Роботи виконуються із матеріалу підрядника (п. п. 1.1, 1.2 ОСОБА_3).

Відповідно до п. 3.2 ОСОБА_3 даний Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє на період до 31.12.2014р.

Згідно до п. 2.1 ОСОБА_3 вартість всіх доручених підряднику робіт визначається в цінах, що формуються ринковими відносинами та складає 57 800,40 грн.

За умовами п. 2.2. ОСОБА_3 замовник перераховує на розрахунковий рахунок підрядника всю суму згідно ОСОБА_3 повністю протягом 5 банківських днів після закінчення робіт та підписання акту виконаних робіт (форми № 2).

На виконання умов ОСОБА_3 позивачем виконані ремонтні роботи на загальну суму 57 800 грн. 40 коп., що підтверджується довідкою про вартість виконаних підрядних робіт та актом приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014р., що підписаний обома сторонами без зауважень 30.05.2014р. (а.с. 12-17, 28).

В порушення умов ОСОБА_3, відповідач свої зобовязання по оплаті виконаних підрядних робіт у визначений ОСОБА_3 строк не виконав, сплативши вартість вказаних робіт 19.08.2015р., що підтверджується банківською випискою від 06.06.2016р. (а.с. 10).

Відповідно до п. 6.1 ОСОБА_3 сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобовязань за даним ОСОБА_3.

На підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та вимагає стягнути з відповідача 32 315 грн. 89 коп. інфляційних втрат за період з 01.07.2014р. по 31.07.2015р. та 2 085 грн. 57 коп. 3% річних за період з 06.06.2014р. по 18.08.2015р.

Заборгованість відповідача підтверджується: ОСОБА_3 з додатками, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, актом приймання виконаних підрядних робіт, обґрунтованим розрахунком суми позовних вимог тощо

На час розгляду справи доказів сплати заборгованості відповідачем не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Приписами статті 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобовязань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обовязкові умови договору відповідно до законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обовязковим до виконання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, заборгованість відповідача за виконані роботи становила 57 800 грн. 40 коп. З урахуванням положень пункту 2.2 ОСОБА_3 строк оплати виконаних підрядних робіт є таким, що настав 06.06.2014р.

Відповідно до ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові

Згідно із п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань від 17.12.13р. № 14 з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Згідно ч. 1 ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Умовами п. 2.1 ОСОБА_3 сторони узгодили відстрочення оплати вартості виконаних робіт строком на 5 банківських днів після закінчення робіт та підписання акту виконаних, у звязку із чим строк виконання зобовязань відповідачем з оплати виконаних робіт є таким, що настав 06.06.2014р.

Оскільки при проведенні розрахунку 3% річних позивачем не враховані приписи ч. 1 ст. 253 ЦК України та невірно розрахований період вказаних нарахувань, згідно перерахунку, здійсненого господарським судом, до стягнення з відповідача підлягають 3% річних в сумі 2 071 грн. 31 коп. за період з 09.06.2014р. по 18.08.2015р. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Водночас, перевіркою виконаного позивачем розрахунку інфляційних втрати порушень не встановлено.

За умовами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої, визначені ОСОБА_3, майново-господарські зобовязання перед позивачем з оплати виконаних підрядних робіт, чим порушив умови укладеного із позивачем ОСОБА_3 та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача 2 071 грн. 31 коп. 3% річних, 32 315 грн. 89 коп. інфляційних - є обґрунтованими і підлягають задоволенню. В решті позову слід відмовити.

Заперечення відповідача спростовується матеріалами справи або не впливають та не спростовують вищенаведеної правової оцінки матеріалів, обставин справи згідно з вимогами закону, тому не приймаються господарським судом.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог..

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Жилсервіс-9" Дніпропетровської міської ради (49087, м. Дніпропетровськ, вул.. Калинова, буд. 83, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Білд Сервіс" (52005, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район смт. Ювілейне, вул.. 8 Березня, буд.. 23-А, ) 2 071 грн. 31 коп. (дві тисячі сімдесят одну грн. 31 коп.) 3% річних, 32 315 грн. 89 коп. (тридцять дві тисячі триста пятнадцять грн. 89 коп.) інфляційних втрат, 1 377 грн. 43 коп. (одну тисячу триста сімдесят сім грн. 43 коп.) витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його підписання.

Суддя ОСОБА_4

Повне рішення складено -25.07.16р.