ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2016 р. Справа № 922/1136/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О. В., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Тарасова І. В.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників:

кредитора, Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області - Куликов І.М. (довіреність №5321/10/20-27-17-17 від 25.07.16),

інших учасників процесу - не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області (вх. №1851 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 21.06.16 у справі №922/1136/16

за заявою Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, м.Лозова Харківської області,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАІР-КВ", м.Первомайський Харківської області,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.04.16 у справі №922/1136/16 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАІР-КВ".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.06.16 (суддя Савченко А.А.) провадження у справі припинено.

Ініціюючий кредитор, Лозівська ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області, з ухвалою не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин справи, просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу на подальший розгляд до господарського суду Харківської області на стадію розпорядження майном.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказує на те, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, що задоволення грошових зобов'язань боржника перед одним кредитором можливо в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", оскільки в даному випадку виконавчим органом є контролюючий орган, на який покладено функцію щодо виконання рішень суду про стягнення боргу, крім боргу з фізичних осіб. Також апелянт зазначає, що ним було здійснено всі заходи погашення податкового боргу, передбачені Податковим кодексом України, та вони не дали позитивного результату, у зв'язку з чим задоволення грошових зобов'язань боржника перед Лозівською ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області можливе тільки в порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 15.07.16 вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження, призначено її розгляд на 28.07.16. Запропоновано учасникам процесу надати суду апеляційної інстанції: апелянту - письмові пояснення з посиланням на відповідні норми чинного законодавства в обґрунтування своєї позиції у справі та докази на підтвердження фактів, викладених в апеляційній скарзі, іншим учасникам процесу - відзиви на апеляційну скаргу з посиланням на відповідні норми чинного законодавства в обґрунтування своєї позиції у справі та докази на підтвердження своїх заперечень.

Текст вказаної ухвали розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а також направлено її копії учасникам процесу в даній справі.

Копія ухвали суду від 15.07.16, направлена на адресу боржника, ТОВ "ТАІР-КВ" (вул. Комунальна, буд. 1, м. Первомайський, Харківська обл., 64107) була повернута суду відділенням зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Отже, у відповідності до приписів статей 64, 87 ГПК України та положень п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.11 №18, боржник, ТОВ "ТАІР-КВ" вважається повідомленим належним чином про час та місце судового засідання 28.07.16. Однак відзиву на апеляційну скаргу вказаний учасник процесу не надав, не направив свого представника для участі в даному засіданні та не повідомив суд про причини його неявки.

Арбітражний керуючий Ткаченко О.А., повідомлений належним чином про час та місце судового засідання 28.07.16, також не прибув для участі в даному судовому засіданні, не повідомив суд про причини неявки та не надав відзиву на апеляційну скаргу.

Присутній у судовому засіданні 28.07.16 представник Лозівської ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду даної справи Харківським апеляційним господарським судом, у відповідності до ч.3 ст.4-3 ГПК України, було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 22 ГПК України, а також з огляду на закінчення процесуального строку апеляційного перегляду ухвали місцевого господарського суду, встановленого ч.2 ст.102 ГПК України та на відсутність клопотань учасників процесу про продовження вказаного строку, колегія суддів вважає за необхідне закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

В квітні 2016 року Лозівська ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області звернулась до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАІР-КВ" в порядку ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду від 12.04.16 було прийнято до розгляду заяву Лозівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області та призначено підготовче засідання на 25.04.16.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.04.16 порушеноі 2016 року и про банкрутство провадження у справі про банкрутство ТОВ "ТАІР-КВ", визнано розмір безспірних вимог Лозівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області у розмірі 705500,80грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Ткаченко Олександра Анатолійовича, якого зобов`язано не пізніше 07.06.16 подати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, в порядку п. 5 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", подати письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду їх вимог та докази їх отримання кредиторами, скласти реєстр вимог кредиторів та подати його на затвердження до господарського суду, разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника та визначити його вартість, відомості про результати проведеної інвентаризації подати суду у попереднє засідання. Призначено справу до розгляду в попередньому засіданні на 10.06.16.

Оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ "ТАІР-КВ" оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 26.04.16 №30922.

10.06.16 розпорядником майна ТОВ "ТАІР-КВ" Ткаченко О.А. на виконання вимог місцевого суду надано письмовий звіт, в якому він надав пояснення, що у зв'язку з ігноруванням керівником боржника звернень розпорядника майна щодо надання інформації з фінансово-господарської діяльності боржника, стану кредиторської заборгованості, інших даних необхідних для проведення процедури розпорядження майном боржника, розпорядник майна не має можливості виконувати свої обов'язки у передбаченому законодавством порядку. Крім того, зазначив, що будь-які кредиторські вимоги на адресу розпорядника майна ТОВ "ТАІР-КВ" Ткаченко О.А. не надходили. (а.с. 87-93)

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.06.16 відкладено розгляд справи в попередньому засіданні на 21.06.16.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.06.16 припинено провадження у справі №922/1136/16 про банкрутство ТОВ "ТАІР-КВ", залишено без розгляду клопотання розпорядника майна про витребування доказів, припинено повноваження розпорядника майна ТОВ "ТАІР-КВ" арбітражного керуючого Ткаченко О.А.

Ухвала місцевого суду мотивована тим, що однією із сутнісних умов банкрутства є наявність низки конкурсних кредиторів з вимогами до боржника, проте після офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "ТАІР-КВ" до боржника не висунуто вимог, у зв'язку з чим суд першої інстанції припинив провадження у справі про банкрутство ТОВ "ТАІР-КВ" відповідно до п. 8. ч. 1 ст. 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Проте, з такими висновками місцевого господарського суду колегія суддів не може погодитись, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 10 Закону про банкрутство право на звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство мають боржник, кредитор. Справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону про банкрутство при порушенні провадження у справі про банкрутство господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом здійснюється перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство.

Частиною третьою вказаної статті Закону про банкрутство встановлено, що якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що за наявності встановлених Законом обставин господарський суд порушує провадження у справі про банкрутство за заявою кредитора (заявника).

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції встановлено відповідність заяви Лозівської ОДПІ ДФС у Харківської області вимогам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у зв'язку з чим ухвалою від 25.04.16 у даній справі порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "ТАІР-КВ", введено процедуру розпорядженням майном боржника. Вказана ухвала набрала законної сили, учасниками у справі про банкрутство оскаржена не була

З метою виявлення всіх кредиторів і осіб, які можуть взяти участь у санації боржника, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ "ТАІР-КВ" від 26.04.16 №30922.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Згідно з ч. 4 ст. 23 вказаного Закону особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Таким чином, після офіційного оприлюднення ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство всі кредитори мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, в порядку статті 23 Закону про банкрутство.

При цьому, як вбачається з норм чинного законодавства про банкрутство, звернення до господарського суду з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство - це право кредитора.

Згідно з ч.6 ст. 23 Закону про банкрутство грошові вимоги всіх конкурсних і забезпечених кредиторів розглядаються господарським судом у попередньому засіданні.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції на момент винесення оскаржуваної ухвали до боржника не висунуто жодних вимог, у зв'язку з чим місцевий суд припинив провадження у справі на підставі пункту 8 статті 83 Закону про банкрутство.

Дійсно, відповідно до вказаної норми господарський суд припиняє провадження у справі про банкрутство, якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про його банкрутство не висунуто вимог.

Разом з тим, у даній справі з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника звернувся кредитор - Лозівська ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, грошові вимоги якого у розмірі 705500,80 грн. визнані судом.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов'язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження у справі, але й право отримати «вирішення» спору судом. (Наприклад, рішення у справі "Буланов та Купчик проти України" N 7714/06 та 23654/08, пункт 36).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 12.04.12 № 9-рп/2012 вказує на те, у правовій державі звернення до суду є універсальним механізмом захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункти 1, 2, 4 частини третьої статті 129 Основного Закону України). Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.

Таким чином, кредитор, що звернувся до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство, користується таким же правом на захист свого порушеного неплатоспроможним боржником права, як і кредитор, що звернувся в суд з такою заявою після офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство.

При цьому, колегія суддів зазначає, що виходячи з положень Закону про банкрутство, кредитор, за заявою якого порушено провадження у справі, не зобов'язаний дублювати вказану заяву після офіційного оприлюднення, крім того, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною 1 ст. 23 вказаного закону.

Отже, кредитор, Лозівська ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, скористався своїм правом та подав до суду заяву з вимогами до боржника, виконав вимоги, встановлені Законом, не відкликав вказаної заяви до підготовчого засідання, у зв'язку з чим має право на належний розгляд його заяви.

Крім того, у пункті 35 інформаційного листа "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-УІ) від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 Вищим господарським судом України роз'яснено, що пункт 8 частини першої статті 83 Закону підлягає застосуванню у разі порушення провадження у справі про банкрутство за заявою боржника.

Також, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, що наявність у боржника тільки одного конкурсного кредитора унеможливлює створення зборів (комітету) кредиторів та колегіальне прийняття відповідних рішень стосовно судових процедур, які застосовуються до боржника, на засадах конкуренції.

В інформаційному листі Вищого господарського суду України від 28.03.13 №01-06/606/2013 зазначено, що статтею 83 Закону про банкрутство передбачені підстави припинення провадження у справі про банкрутство, які можуть бути поділені на дві групи. До першої з них належать ті, що зумовлені наявністю обставин, які перешкоджають подальшому провадженню у справі (пункти 1 - 3, 8 - 11 частини першої статті 83 Закону), а до другої - підстави, пов'язані із застосуванням до боржника процедур банкрутства (пункти 4 - 7 частини першої цієї ж статті).

З аналізу вищенаведеної статті вбачається, що закон не відносить наявність одного кредитора та відсутність можливості створення зборів (комітету) кредиторів та колегіального прийняття відповідних рішень стосовно судових процедур до обставин, які перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Крім того, колегія суддів не погоджується з твердженням місцевого суду, що задоволення грошових зобов'язань боржника перед одним кредитором можливе у порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження" з огляду на наступне.

Як вже було зазначено, судом першої інстанції визнано безспірні вимоги Лозівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області у розмірі 705500,80грн.

Згідно з положеннями ст. 95 Податкового кодексу України, ч.3 ст.10 та ч.7 ст.11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» доказами на підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів, є рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів у дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України. Відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження у такому випадку до заяви органу доходів і зборів про порушення провадження у справі про банкрутство не додається, оскільки списання коштів із рахунків боржника здійснюється відповідно до умов і порядку, визначених Податковим кодексом України, а не Законом України «Про виконавче провадження».

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 29.04.15 у справі №920/629/14.

Таким чином, в даному випадку виконавчим органом є контролюючий орган, на який покладено функцію щодо виконання рішень суду про стягнення боргу (крім боргу з фізичних осіб) та яким здійснені всі заходи погашення податкового боргу, передбачені Податковим кодексом України, що не дали позитивного результату. Отже, з метою захисту свого порушеного права Лозівська ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області звернулась до господарського суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство. Вказане було встановлено судом першої інстанції під час прийняття рішення про визнання грошових вимог кредитора до боржника та порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Таір-КВ».

Отже, задоволення грошових зобов'язань боржника перед Лозівською ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області можливе тільки в порядку, передбаченому Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Інших шляхів для захисту порушеного неплатоспроможним боржником права кредитора законодавцем не передбачено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що у зв'язку з наявністю визнаних кредиторських вимог ініціюючого кредитора - Лозівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області до боржника у даній справі, підстави для припинення провадження у справі згідно з пунктом 8 частиною 1 статті 83 Закону відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 03.03.16 у справі 927/611/14.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, що відповідно до положень ст. 104 ГПК України є підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду.

Тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувану ухвалу господарського суду Харківської області має бути скасовано, а справу слід передати на розгляд до місцевого господарського суду.

З огляду на викладене, керуючись статтями 33, 43, 49, 99, 101, пунктом 2 статті 103, пунктами 3, 4 частини 1 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 21.06.16 у справі №922/1136/16 скасувати.

Справу направити на розгляд до господарського суду Харківської області.

Повний текст постанови складено 02.08.16

Головуючий суддя Шевель О. В.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Тарасова І. В.