ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року Справа № 915/422/16

м. Миколаїв

За позовом: Приватного підприємством Шік-Транс, (вул. Заньковецької, 64,

м.Ужгород, Закарпатської області, 88015).

до відповідача-1: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, (вул.

Набережна, 3,с. Парутине, Очаківського району Миколаївської

області, 57540),

відповідача-2: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Уніка, (вул.

Саксаганського, 70-А, м.Київ, 01032),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, вул. Ольвійська, 9, с. Парутине, Очаківського району Миколаївської області, 57540,

про: відшкодування завданих збитків.

Суддя С.М.Коваль

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача: ОСОБА_3, довіреність від 25.04.2016 р.

Від відповідача-1: ОСОБА_4, довіреність №7729 від 15.12.2015р.,

Від відповідача-2: не зявився

Від третьої особи: не зявився

Позов поданий про стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користь Приватного підприємством Шік-Транс 347 000 грн.00 коп. відшкодування різниці між фактичною вартістю заподіяної шкоди і сплаченими страховим відшкодуванням.

Позовні вимоги обґрунтовуються завданням шкоди внаслідок дорожньо - транспортної пригоди завданих автомобілю Приватного підприємством Шік-Транс, яку фізична особа підприємець ОСОБА_1 та Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Уніка не відшкодували, оскільки ліміт відповідальності передбачений полісом обов'язкового страхування № АЕ/1950041 від 12.12.2012 року становить 50000 грн.; позивач просить стягнути різницю між фактичною вартістю заподіяної шкоди у сумі 397000 грн. і сплаченими страховим відшкодуванням у розмірі 50000 грн., тобто 347000 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 24.05.2016 року (а.с. 193, том. 1) до участі в справі в якості іншого відповідача, залучено Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Уніка.

У відзиві на позов та в судовому засіданні представник відповідача-1 позовні вимоги не визнав повністю, посилаючись на те, що позивач не поніс реальних збитків, а також звіт № 30 про оцінку автобуса аналогічного до знищеного із зазначенням вартості у розмірі 451210 грн. не є належним доказом, оскільки не стосується предмету доказування, окрім цього оцінка є дослідженням а не експертизою.

Відповідач-2 у наданому відзиві заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що страховик виконав умови договору та виплатив страхове відшкодування за полісом щодо тягача, оскільки причеп та тягач на момент ДТП знаходились у зчепленні між собою.

Третя особа у судове засідання свого представника не направила, письмових пояснень по суті спору не надала..

Згідно з вимогами ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 21.07.2016 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Обставини справи.

03.04.2013 року на 692 км+300м автодороги Київ-Чоп транспортний засіб "RENAULT Premium", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом-цистерною харчовою "Fauvet S-3T-341" державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 під керуванням водія ОСОБА_2, здійснив зіткнення з автобусом БАЗ А 079.23 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 (власник автобусу ППШік-Транс) Тобто мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП).

В результаті дорожньо транспортної пригоди застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження, тобто, власнику автобуса була завдана майнова шкода.

Вироком Сколівського районного суду Львівської області від 04.07.2013 р. у справі №453/875/13-к (провадження № І-кп/453/62/13) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено покарання - 4 роки позбавлення волі та без позбавлення права керування транспортними засобами.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області від 01.11.2013р. (провадження №11-кп/783/169/13) вирок Сколівського районного суду Львівської області від 04.07.2013р. у справі №453/875/13-к залишено без змін.

Згідно страхових полісів № АЕ/1950308 та № АЕ/1950041 від 12.12.2012р. про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (термін дії полісів з 13.12.2012р. по 12.12.2013р.), ОСОБА_2 застрахував сідловий тягач "RENAULT Premium", реєстраційний номер НОМЕР_4 та напівпричіп-цистерну харчову "Fauvet S-3T-341", реєстраційний номер НОМЕР_5 у ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50000,00грн.

Згідно висновку від 24.05.2013 р. № 1191 експертного авто товарознавчого дослідження з оцінки отриманих внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди пошкоджень застрахованого автобусу ПП Шік-Транс визначено матеріальні збитки в сумі 89096 грн.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля "RENAULT Premium" (р.н. НОМЕР_1) із цистерною "Fauvet S-3T-341" (р.н. НОМЕР_2) була застрахована акціонерним товариством «Страхова компанія Уніка згідно з полісами страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів, 26.05.2014 року на замовлення страхової компанії Уніка оцінювачем ОСОБА_6 складено звіт про оцінку вартості майнової шкоди розмір якої складає 124 874 грн.

15.07.2014 року Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Уніка на рахунок ПП «Шік-Транс» виплачено страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн.

Оскільки, як зазначено у п. 1.6 висновку від 24.05.2013 р. № 1191, автобус БАЗ А079.23 відновити економічно не доцільно, позивач станом на теперішній час має намір поновити своє порушене право шляхом придбання аналогічного до знищеного автобуса.

Згідно звіту про оцінку автобуса БАЗ А079.23 № 30 від 31.03.2016 року, виготовленого на замовлення позивача, вартість автобусу аналогічного, який був в експлуатації з 2009 року (строк експлуатації 7 років) станом на 31.03.2016 р. складає 451 210 грн. (а.с.21-24).

ПП «Шік-транс» серед існуючих на ринку пропозицій знайшло автобус вартістю 397000 грн.

Загальна сума сплачених відповідачем-2 платежів становить 50 000 грн.

11 квітня 2016 року ПП Шік-Транс звернулося до господарському суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення 347000 грн. відшкодування матеріальної шкоди, тобто різницю між фактичною вартістю заподіяної шкоди у сумі 397000 грн. з урахуванням сплаченими страховим відшкодуванням у розмірі 50000 грн.

В обґрунтування позову ППШік-Транс посилається на ст.ст. ст. 1166, 1187,1188, 1194 Цивільного Кодексу України, та просить суд стягнути з відповідача 347 000 грн.

Відповідач -1, як вже вище вказано у відзиві проти позову заперечує.

Відповідач -2 свого представника у судове засідання не направ, у наданому відзиві просить у позові відмовити.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання 21.07.2016 року свого представника не направила, письмових пояснень по суті спору не надала..

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представника позивача та відповідача 1, господарський суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог частково на підставі нижченаведеного.

Відповідно до статті 396 Цивільного кодексу України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Матеріалами справи доведено, що ОСОБА_2 на момент скоєння ДТП працював у підприємця ОСОБА_1 водієм та на час скоєння ДТП - 03.04.2013 року знаходився під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Власником транспортного засобу "RENAULT Premium", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом-цистерною харчовою "Fauvet S-3T-341" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 є підприємець ОСОБА_1 Це підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Отже, відповідачем за даним позовом є фізична особа підприємець ОСОБА_1.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами:

- письмовими і речовими доказами, висновками експертів;

- поясненнями представника позивача.

Із матеріалів справи вбачається, що шкідливий результат, який зазнав позивач, виник не із договірних взаємостосунків між сторонами по справі, а є позадоговірною шкодою.

Тобто, у даному випадку мають місце правовідносини, котрі виникли із делікту.

Позов про стягнення шкоди покладає на позивача обов'язок доведення у розумінні ст.1166 Цивільного Кодексу України наявності складу правопорушення, яке містить певні елементи, зокрема:

- наявність шкоди, її розмір;

- протиправну поведінку заподіювача шкоди;

- причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача;

- вину.

Щодо зобов'язань, які виникають внаслідок заподіяння шкоди, є виняток з цього загального правила, тобто, коли обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на особу без її вини (статті 1173,1174,1187 ЦК України).

Проте, склад цивільного правопорушення має бути доведений.

Вироком Сколівського районного суду Львівської області від 04.07.2013 р. у справі №453/875/13-к (провадження № І-кп/453/62/13) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження і призначено покарання - 4 роки позбавлення волі та без позбавлення права керування транспортними засобами.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області від 01.11.2013р. (провадження №11-кп/783/169/13) вирок Сколівського районного суду Львівської області від 04.07.2013р. у справі №453/875/13-к залишено без змін.

Позивачем доведено, що внаслідок дорожньо транспортної пригоди, яка відбулася 03.04.2013 року, з вини ОСОБА_2, котрий працював водієм підприємця ОСОБА_1, автобус БАЗ А 079.23 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 отримав пошкодження.

Власником автобусу БАЗ А 079.23 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 є ППШік-Транс. Це підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 19).

Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пунктом 15 Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розяснено, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент ушкодження.

Внаслідок ДТП ПП Шік-Транс заподіяно шкоду, яка згідно висновку від 24.05.2013 р. № 1191 експертного авто товарознавчого дослідження по кримінальному провадженню № 0000359, станом саме на момент ДТП 03.04.2013 р. становить 89 096 грн. (а.с. 116-124).

Звіт про оцінку майна вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу № 071/05/14 від 25.05.2014 р., судом не береться до уваги, оскільки при проведенні оцінки експертом не було враховано проценту додаткового збільшення чи зменшення ринкової вартості оцінюваного автобуса від умов його догляду, зберігання, використання (а.с. 101), що в свою чергу було враховано у висновку експерта від 24.05.2013 р. № 1191.

Відповідач-2 здійснив виплату страхового відшкодування на користь позивач в сумі 50 000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, оскільки сума збитків завдана майну позивача є більшою ніж розмір страхового відшкодування, тому відповідачем-1 належить сплатити різницю між загальною сумою шкоди (вартість транспортного засобу на момент ушкодження) та сумою яка підлягає відшкодуванню за полісом, що складає 39096 грн. (89 096 грн. 50 000 грн.)

Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами доведено право на стягнення з відповідача 39096 грн.

За таких обставин, позов є обґрунтований та підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 49 ГПК судові витрати покладаються на відповідача, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, (вул.Набережна,3, с.Парутине, Очаківського району Миколаївської області, 57540, ідентифікаційний номер НОМЕР_6) на користь Приватного підприємством Шік-Транс, (вул. Заньковецької, 64, м.Ужгород, Закарпатської області, 88015, ідентифікаційний код 35663421) 39096 (тридцять девять тисяч девяносто шість) грн., а також 585 (пятсот вісімдесят пять) грн. 96 коп. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Оформлене відповідно до статті 84 цього Кодексу, рішення підписано 26.07.2016 року.

Суддя С.М. Коваль