ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2016р. Справа№ 914/1588/16

Суддя О.Запотічняк при секретарі М.Зубрицькій розглянула справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ТКС ОСОБА_1, м.Трускавець, Львівська область,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Львів

про: стягнення 56 933,35 грн. заборгованості по орендній платі та 5 693,34 грн. штрафу.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_3 представник;

Від відповідача: ОСОБА_4 представник;

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю ТКС ОСОБА_1 звернулося в Господарський суд Львівської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 56 933,35 грн. заборгованості по орендній платі та 5 693,34 грн. штрафу.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на виконання умов договору оренди нежитлового приміщення від 01.10.2015 року, позивач передав відповідачу приміщення, що знаходиться за адресою: м. Трускавець, вул. Суховоля, 54А, строком до 30 квітня 2016 року. Однак, відповідач всупереч умов договору оренди не сплачує у повному обсязі орендну плату. Таким чином станом на момент звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 56 933,35 грн. Окрім цього, за прострочення орендних платежів позивач просить суд стягнути з відповідача штраф згідно п. 3.11 договору в розмірі 10% від суми заборгованості в розмірі 5 693,34 грн.

Обставини справи: Розглянувши подані матеріали суд визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 10.06.2016 року порушив провадження у справі та призначив судове засідання на 05.07.2016 року.

В судове засідання 05.07.2016 року зявилися представники сторін. Ухвалою про порушення провадження у справі суд зобовязував позивача надати деталізований розрахунок позовних вимог із зазначенням періоду виникнення заборгованості. Представник позивача вимог ухвали суду не виконав, розрахунку позовних вимог не подав, в судовому засіданні не зміг пояснити за який період просить стягнути заборгованість з відповідача. Представник відповідача подав відзив на позов, в якому просив суд частково відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 05.07.2016 року оголошувалась перерва до 14.07.16 р. та зобовязано позивача виконати вимоги ухвали суду, зобовязано сторін провести звірку розрахунків.

Представник позивача в судове засідання 14.07.16 р. не зявився, через канцелярію суду подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме: проект акта звірки розрахунків станом на 30.06.2016 року, докази надсилання акта звірки відповідачу, довідку про нарахування комунальних платежів, меморіальні ордери про сплату орендних платежів з жовтня 2015 року.

Відповідач в судове засідання зявився, акт звірки розрахунків, надісланий позивачем, не підписав, зазначив, що має зауваження до поданого позивачем акту, в наступне судове засідання подасть зауваження до акта звірки.

Ухвалою від 14.07.2016 року суд відклав розгляд справи до 26.07.2016р. В судове засідання 26.07.2016 року зявилися представники сторін.

Представник відповідача надав суду оригінали квитанцій про часткову оплату орендних платежів, суд оглянув в судовому засіданні оригінали вищевказаних договорів.

Представник позивача в судовому засіданні усно просив суд відкласти розгляд справи, оскільки уповноважений представник, який брав участь у розгляді справи в попердніх засіданнях, перебуває у відпустці, а новий представник не мав можливості ознайомитися з матеріалами справи.

Суд відмовляє представнику позивача в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки суд неодноразово відкладав розгляд справи у звязку з неявкою позивача, до матеріалів справи долучені оригінали рахунків, які предявлялися відповідачу, представник відповідача надав суду оригінали квитанцій про часткову оплату боргу, а, отже, в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття рішення по суті.

В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позовні вимоги задоволити. По суті позовних вимог зазначив, що на виконання умов договору оренди нежитлового приміщення від 01.10.2015 року, позивач передав відповідачу приміщення, що знаходиться за адресою: м. Трускавець, вул. Суховоля, 54А, строком до 30 квітня 2016 року. Однак, відповідач всупереч умов договору оренди не сплачує у повному обсязі орендну плату. Таким чином станом на момент звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 56 933,35 грн. Окрім цього, за прострочення орендних платежів позивач просить суд стягнути з відповідача штраф згідно п. 3.11 договору в розмірі 10% від суми заборгованості в розмірі 5 693,34 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на акти звірки розрахунків, які підписувалися обома сторонами, зокрема від 30.11.2014 року, 30.04.2015 року, 16.01.2016 року.

Представник відповідача позовні вимоги частково заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов та з наданих в судових засіданнях усних пояснень. Зокрема, представник відповідача у поданому відзиві зазначає, що факт заборгованості по договору оренди №413 відповідачем не заперечується, однак, на думку відповідача. заявлений позивачем розмір не відповідає дійсності. Так, за час дії договору оренди №413 загальна сума орендних платежів відповідно до виставлених рахунків становить 54 793,44 грн. Сума, сплачена відповідачем за період з жовтня 2015 року по березень 2016 року становить 25 506,00 грн. Таким чином, згідно відзиву, представник відповідача визнав заборгованість перед позивачем в розмірі 29 287,44 грн.

Однак, 26.07.2016 року представник відповідача через канцелярію суду подав Акт розбіжностей взаєморозрахунків станом на 18.07.2016 року. В судовому засіданні 26.07.2016 року представник відповідача надав усні пояснення по поданому Акту розбіжностей, зазначив, що у поданому відзиві ним не враховано платіж у розмірі 2000,00 грн, здійснений 16.10.2016 року, а також звертає увагу суду, що рахунок за квітень 2016 року відповідачу не виставлявся, оскільки приміщення було опломбовано. З огляду на вищевикладене, відповідач визнає заборгованість перед позивачем в розмірі 21 906,61 грн.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

1 жовтня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТКС ОСОБА_1» (далі Сторона 1) та ФОП ОСОБА_2 (далі Сторона 2) укладено договір оренди №413 (далі - Договір).

Згідно п. 1 Договору Сторона 1 передає, а Сторона 2 приймає в оренду нежитлове приміщення загальною площею 45 кв.м згідно Додатку №1 у Готельному комплексі з розвинутою інфраструктурою, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Суховоля, 54А для використання під магазин стокового одягу.

Відповідно до п. 3.2 Договору Сторони узгодили ставку орендної плати в розмірі 170 грн, в т.ч. ПДВ за кожен місяць оренди за 1 кв.м. загальної площі приміщення. Сторони дійшли згоди про встановлення для ставки орендної плати грошового еквіваленту в іноземній валюті. Як еквівалент 170 грн Сторони приймають 8 доларів США за курсом гривні до долару США, встановленого Національним банком України на дату встановлення рахунку. Розмір орендної плати за місяць визначається шляхом множення площі приміщення, яка вказана у п. 1.1 Договору, на 170 грн за один квадратний метр площі Приміщення, що еквівалентно 8 доларам США згідно курсу, встановленого НБУ на дату виставлення рахунку. Сторони дійшли згоди, що Сторона 2 сплачує орендну плату, яка визначена в гривнях відповідно до п. 3.2 цього Договору.

Відповідно до п. 3.5 Договору в орендну плату не входять оплата за комунальні послуги (теплопостачання, електроенергія, водопостачання та водовідведення). Плата за теплопостачання розраховується пропорційно зайнятій Орендарем площі приміщення, переданого в оренду. Електроенергія та вода при наявності споживання оплачується Орендарем згідно показників індивідуальних лічильників.

Відповідно до п. 3.6-3.7 Договору Сторона 2 проводить оплату орендних та комунальних платежів на рахунок Сторони 1 шляхом щомісячних перерахувань або іншим незабороненим законодавством України способом, за поточний місяць на підставі виставлених Стороною 1 рахунків. Рахунок виписується Стороною 1 щомісячно до 10 числа поточного місяця та вручається Стороні 2 (її представнику) під розписку або надсилається рекомендованим листом. Період для оплати становить 5 (пять ) банківських днів з моменту вручення рахунку. Датою вручення рахунку вважається дата, вказана в квитанції пошти про відправку або дата підписання відомості про отримання рахунку.

Згідно п. 3.8 Договору нарахування орендної плати починається з моменту підписання Акту приймання-передачі.

На виконання умов договору 01.10.2016 року між сторонами було підписано Акт приймання передачі приміщення, загальною площею 45 кв.м за присвоєним №170, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Суховоля, 54А у першій черзі готельного комплексу з розвинутою інфраструктурою.

У позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача 56 933,35 грн боргу за зобовязання з оренди приміщення загальною площею 45 кв.м, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Суховоля, 54А у першій черзі готельного комплексу з розвинутою інфраструктурою та 5693,34 грн штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач долучив до матеріалів справи оригінали рахунків, які предявлялися відповідачу на виконання п.3.6-3.7 Договору, а саме:

- рахунок № 10 від 05.10.2015 року на суму 8 208,74 грн за жовтень 2015 року;

- рахунок №11 від 04.11.2015 року на суму 6109,14 грн за листопад 2015 року;

- рахунок №12 від 03.12.2015 року на суму 7724,22 грн за грудень 2015 року;

- рахунок №01 від 04.01.2016 року на суму 8305,70 грн за січень 2016 року;

- рахунок №02 від 05.02.2016 року на суму 9027,91 грн за лютий 2016 року;

- рахунок №03 від 03.03.2016 року на суму 8036,90 грн за березень 2016 року;

- рахунок №04 від 04.04.2016 року на суму 7918,60 грн за квітень 2016 року.

Загальна сума заборгованості згідно виставлених позивачем рахунків за договором оренди №413 від 01.10.2015 року становить 55331,21 грн. Однак, суд не бере до уваги рахунок №04 від 04.04.2016 року на суму 7918,60 грн за квітень 2016 року, оскільки позивачем не надано доказів надсилання даного рахунку відповідачу поштою чи доказів вручення його під розписку, а, отже, в силу п. 3.7 Договору, у відповідача не настав строк для оплати орендної плати за квітень 2016 року.

Таким чином загальна сума орендної плати, яку відповідач повинен був сплатити згідно договору становить 47412,61 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні 26.07.2016 року надав суду оригінали квитанцій про сплату орендної плати.

Зокрема, за жовтень 2015 року відповідачем частково оплачено заборгованість згідно квитанції №7 від 30.10.2015 року на суму 1001,00 грн, квитанції №76 від 16.10.2015 року на суму 2000,00 грн, квитанції № 52 від 23.10.2015 року на суму 2000,00 грн.

За листопад 2015 року відповідачем частково оплачено заборгованість згідно квитанції №7 від 06.11.2015 року на суму 1001,00 грн.

За грудень 2015 року відповідачем частково оплачено заборгованість згідно квитанції №1 від 29.12.2015 року на суму 2000,00 грн, квитанції №76 від 21.12.2015 року на суму 1001,00 грн, квитанції №19 від 14.12.2015 року на суму 2000,00 грн.

За січень 2016 року відповідачем частково оплачено заборгованість згідно квитанції №13 від 12.01.2016 року на суму 5000,00 грн, квитанції №6 від 28.01.2016 року на суму 2000,00 грн, квитанції №4 від 21.01.2016 року на суму 1001,00 грн, квитанції №52 від 15.01.2016 року на суму 3000,00 грн.

За лютий 2016 року відповідачем частково оплачено заборгованість згідно квитанції №18 від 10.02.2016 року на суму 1000,00 грн, квитанції №104 від 22.02.2016 року на суму 1001,00 грн.

За березень 2016 року відповідачем частково оплачено заборгованість згідно квитанції №52 від 22.03.2016 року на суму 1001,00 грн, квитанції №9 від 30.03.2016 року на суму 500,00 грн.

Таким чином загальна сума оплат, здійснених відповідачем за договором оренди №413 від 01.10.2015 року згідно долучених відповідачем оригіналів квитанцій становить 25506,00 грн.

Відповідно до п. 4.5 Договору Сторона 2 зобовязується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі у відповідності з розділом 3 Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем надано докази часткового погашення боргу, а тому сума заборгованості, яка залишилася несплаченою та підлягає до стягнення з відповідача згідно договору оренди №413 від 01.10.2015 року становить 21906,61 грн.

Відповідно до п. 3.11 Договору орендна плата, а також інші платежі, внесені несвоєчасно або не в повному обсязі, стягуються з урахуванням штрафу у розмірі 10 % від суми заборгованості та пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації за кожен день прострочення включаючи день оплати.

У позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 10% від суми боргу в розмірі 5 693,34 грн. Однак, оскільки судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 21 906,61 грн, то штраф підлягає до стягнення з відповідача частково в розмірі 2190,66 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Відповідно до п.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачем обґрунтовані частково, а частково спростовані відповідачем, тому підлягають до задоволення частково в сумі 21 906,61 грн боргу та 2 190,66 грн - штрафу. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Витрати позивача по сплаті судового збору у відповідності до ст. 49 ГПК України суд покладає на винну сторону відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 530,22 грн.

Керуючись ст.ст.28, 33, 43, 44, 48, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (79049, м. Львів, пр.. ОСОБА_5АДРЕСА_1, Ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТКС ОСОБА_1 (82200, Львівська область, м. Трускавець, вул. Суховоля, 54а, Ідентифікаційний номер: 30613360) 21 906,61 грн боргу, 2190,66 грн штрафу, 530,22 грн судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

5. Рішення суду може бути оскаржено згідно ст.ст. 91-95 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 27.07.2016р.

Суддя Запотічняк О.Д.