ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року Справа № 916/259/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоТатькова В.І. (доповідача),
суддів :Плюшка І.А., Воліка І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 08.06.2016 р.
та на рішеннягосподарського суду Одеської області від 11.04.2016 р.
у справі№ 916/259/16 господарського суду Одеської області
за позовом ОСОБА_4 (надалі - ОСОБА_4.)
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Елефант" (надалі - ТОВ "Елефант")
провизнання недійсним рішення загальних зборів товариства та змін до статуту
за участю представників:
від позивача- ОСОБА_4 - ОСОБА_5
від відповідача- не з'явилися

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ "Елефант" та просило суд визнати недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Елефант", що оформлене протоколом № 19 від 16.03.2001 р., а також визнати недійсними зміни та доповнення до статуту товариства, затверджених вказаним рішенням, що зареєстровані 28.03.2001 р. Овідіопольською районною державною адміністрацією Одеської області за № 04057209Ю0010314.

Рішенням господарського суду Одеської області від 11.04.2016 р. (суддя Желєзна С.П.) у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 08.06.2016 р. (головуючий суддя Філінюк І.Г., судді: Богатир К.В., Ліпчанська Н.В.) рішення господарського суду Одеської області від 11.04.2016 р. залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими рішенням та постановою, ОСОБА_4 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 21.07.2016 р. касаційну скаргу ОСОБА_4 прийнято до провадження, призначено розгляд скарги на 02.08.2016 р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, оцінивши доводи касаційної скарги з урахуванням усних пояснень, наданих в судовому засіданні, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що подана касаційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Згідно з положеннями ст. 1115 ГПК України у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням. Касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Рішення має бути викладено чітко, зрозуміло, грамотно (тобто не містити граматичних і стилістичних помилок, виправлень). Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого:

- чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються;

- чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин;

- яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Господарським судам слід виходити з того, що рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому необхідно мати на увазі, що згідно зі статтею 43 ГПК наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 42 ГПК щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до приписів ст. ст. 43, 45, 47 ГПК України судові рішення приймаються судом за результатами обговорення усіх обставин справи та за умови здійснення за своїм внутрішнім переконанням оцінки доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Прийняті у справі рішення та постанова вказаним вимогам не відповідають, з огляду на таке.

Так, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 1.5. статуту ТОВ "Елефант", зареєстрованого Овідіопольською районною державною адміністрацією 24.03.2000 р. за № 04057209Ю0010323, вказане товариство створене за рішенням його засновників на підставі установчого договору шляхом об'єднання майна і підприємницької діяльності з метою отримання прибутку. Учасниками товариства є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 Товариство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, відкриває у встановленому законом порядку рахунки його учасників. Держава не відповідає за зобов'язаннями товариства, рівно як і товариство не відповідає за зобов'язаннями держави.

Як випливає зі змісту п.п. 4.4.-4.6. статуту ТОВ "Елефант", зареєстрованого Овідіопольською районною державною адміністрацією 24.03.2000 за № 04057209Ю0010323, статутний фонд товариства складає 196 275,57 грн. Розміри вкладів кожного з учасників до статутного фонду товариства оцінюються в національній валюті та в грошовому і відсотковому відображенні складають: ОСОБА_6 - 147 206,68 грн. або 75 % статутного фонду; ОСОБА_4 - 49 068,89 грн. або 25 % статутного фонду. Учасники вносять свої вклади у вигляді грошових коштів.

Судами з'ясовано, що на підставі заяви ОСОБА_4 від 13.03.2001 р., яка адресована загальним зборам учасників ТОВ "Елефант", достовірність підпису ОСОБА_4 засвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, позивач просив вивести його із складу засновників відповідача і повідомив про відступлення належної йому частки у статутному капіталі даного товариства на користь ОСОБА_8. Також, позивач наголосив на відсутності у нього будь-яких, в тому числі, майнових вимог до ТОВ "Елефант".

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Елефант", яке оформлене протоколом № 19 від 16.03.2001 р., за результатами розгляду вищезазначеної заяви ОСОБА_4 було виведено зі складу учасників ТОВ "Елефант" та прийнято до складу учасників відповідача ОСОБА_8 за рахунок передачі йому частки, що належала ОСОБА_4 У зв'язку із зміною складу засновників товариства, загальними зборами також вирішено внести відповідні зміни до статуту ТОВ "Елефант", які були зареєстровані 28.03.2001 р. Овідіопольською районною державною адміністрацією Одеської області за № 04057209Ю0010314.

Звертаючись до господарського суду Одеської області з відповідним позовом, ОСОБА_4 вказував, що його було виключено з учасників ТОВ "Елефант" на підставі його заяви про передачу своєї частки ОСОБА_8, що є противоправним та не відповідає способу передбаченим законодавством України, а загальні збори учасників ТОВ "Елефант" не мали права приймати рішення про виключення ОСОБА_4 зі складу засновників, прийняття ОСОБА_8 до складу учасників товариства та прийняття рішення про внесення відповідних змін та доповнень до Статуту ТОВ "Елефант".

Місцевий та апеляційний господарські суди, прийнявши рішення про відмову в задоволенні заявленого позову, виходили з того, що підписання ОСОБА_4 протоколу зборів учасників ТОВ "Елефант" № 19 від 16.03.2001 р. підтверджує його участь у відповідних зборах і, відповідно, обізнаність із змістом прийнятих рішень, відхиливши при цьому посилання позивача на протиправне відступлення належної йому частки у статутному капіталі ТОВ "Елефант" на користь третьої особи без укладення відповідної цивільно-правової угоди, оскільки і положеннями статуту ТОВ "Елефант", і нормами законодавства, що були чинні на час ухвалення спірного рішення, було прямо передбачено можливість учасника у спрощений спосіб, тобто без укладення цивільно-правового договору, відступити на користь третьої особи, яка не є учасником товариства, належної учаснику частки, за умови відсутності протилежних застережень у статуті товариства.

Однак, такі висновки судів попередніх інстанцій є дещо передчасними, враховуючи таке.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому, згідно зі ст. 38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

Так, як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача 05.04.2016 р. було подано до господарського суду Одеської області клопотання про витребування доказів, необхідних, на думку ТОВ "Елефант", для правильного та об'єктивного вирішення спору в межах даної справи.

За змістом ст. 84 ГПК України рішення господарського суду ухвалюється іменем України і складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин, при цьому, зокрема, описова частина має містити стислий виклад вимог позивача, відзиву на позовну заяву, заяв, пояснень і клопотань сторін та їх представників, інших учасників судового процесу, опис дій, виконаних господарським судом (огляд та дослідження доказів і ознайомлення з матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження).

Водночас, в рішенні господарського суду Одеської області взагалі не зазначено про подібне клопотання, як і не вказано, чи було воно задоволено судом чи ні, та з яких саме мотивів, хоча рішення суду першої інстанції, яке залишене без змін апеляційним господарським судом, ґрунтується на нібито встановлених обставинах справи саме на підставі тих доказів, які просив витребувати відповідач та які не були наявні в суду на момент розгляду справи (реєстраційна справа ТОВ "Елефант", належним чином завірені її копії, копії аркушів книги реєстрації нотаріальних дій, на яких міститься запис про реєстрацію нотаріальної дії про засвідчення підпису ОСОБА_4 у заяві про вихід з ТОВ "Елефант" та передачу частки третій особі, копії кримінальної справи тощо).

При цьому, суди обмежилися тільки посиланням на рішення господарського суду Одеської області у справі № 6-30/37-08-567 за позовом ОСОБА_4 до ТОВ "Елефант", ОСОБА_6, ОСОБА_8, Приватного підприємства "Рамман" та Овідіопольської районної державної адміністрації про: відміну рішення зборів учасників ТОВ "Елефант", що оформлене протоколом № 19 від 16.03.2001 р.; визнання недійсними змін та доповнень до статуту ТОВ "Елефант", що зареєстровані 28.03.2001 р. Овідіопольською районною державною адміністрацією Одеської області за № 04057209Ю0010314, а також нової редакції статуту ТОВ "Елефант", зареєстрованого Овідіопольською районною державною адміністрацією Одеської області за реєстраційним номером № 5001471 від 05.09.2007 р.; поновлення ОСОБА_4 в правах учасника ТОВ "Елефант"; зобов'язання ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ПП "Рамман" внести відповідні зміни до статутних документів ТОВ "Елефант"; державному реєстратору внести зміни в Єдиний державний реєстр щодо відміни рішення зборів учасників ТОВ "Елефант" від 16.03.2001 р., оформленого протоколом № 19; стягнення із ТОВ "Елефант" на користь ОСОБА_4 збитків в сумі 300 000 грн., яким у задоволенні позову ОСОБА_4 було відмовлено.

Крім того, 02 серпня 2016 року у судовому засіданні у Вищому господарському суді України самим позивачем - ОСОБА_4, та його представником було заявлено, що в період проведення спірних загальних зборів учасників ТОВ "Елефант" він перебував в лікувальному закладі та не міг фізично бути присутнім на вказаних загальних зборах. Як пояснював позивач, ним неодноразово наголошувалося на цьому як в суді першої інстанції, так і в апеляційному господарському суді, однак судами було залишено вказані посилання ОСОБА_4 поза увагою.

В силу статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

При цьому, як уже зазначалося, відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 42 ГПК щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

А отже, якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи, можливості призначення якої не були позбавлені суди попередніх інстанцій.

Враховуючи, що завданням судочинства є захист порушених прав та охоронюваних законом інтересів осіб та недопущення порушення прав та інтересів інших осіб, а рішення суду повинно прийматись на засадах справедливості і розумності, виходячи з конкретних обставин справи, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що, приймаючи рішення та постанову, суди надали неповну та невірну юридичну оцінку обставинам справи, порушили і неправильно застосували норми матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим, враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції (ст. 1117 ГПК України), рішення та постанова підлягають скасуванню, а справа передачі на новий розгляд місцевому господарському суду.

Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 08.06.2016 р. та рішення господарського суду Одеської області від 11.04.2016 р. у справі № 916/259/16 скасувати.

Справу № 916/259/16 передати на новий розгляд до господарського суду Одеської області в іншому складі суду.

Головуючий суддя (доповідач) В.І. Татьков

Суддя І.А. Плюшко

Суддя І.М. Волік