ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.07.2016 Справа № 920/643/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСД ГРУП», м. Луганськ

до відповідача: Комунального підприємства Сумської обласної ради «Паливкомуненерго», м. Суми

про стягнення 55811,26 грн.

СУДДЯ МОЇСЕЄНКО В.М.

секретар судового засідання Сорока Л.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1;

від відповідача: не зявився;

Суть спору: позивач, згідно вимог позовної заяви б/н від 25.05.2016р., просить стягнути з відповідача на свою користь 30000,00 грн. основної заборгованості за договором поставки № 28/10-2013-К від 28.10.2013р., 3% річних у розмірі 2574,69 грн., інфляційні збитки у розмірі 23236,57 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати, повязані з розглядом справи.

Відповідач відзив на позов не подав, його представник в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується його підписом у розясненні від 07.07.2016 року вимог ст. 87 ГПК України, в якому зазначено, що розгляд справи відкладено до 28.07.2016 року до 10 год. 20 хв.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив:

28.10.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДСД ГРУП» та Комунальним підприємством Сумської обласної ради «Паливкомуненерго» був укладений договір поставки № 28/10-2013-К (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник (позивач) зобовязується поставити у встановлений термін у власність покупця (відповідача) вугільну продукцію, а покупець зобовязується прийняти вугілля та сплатити за нього грошові кошти на умовах викладених у даному договорі. Марка, сорт, кількість, строки поставки вугілля, що поставляється, визначаються в Специфікаціях, що є невідємною частиною договору (п. 1.2. договору). Ціна вугілля зазначена в специфікаціях до договору, які є невідємною частиною цього договору. (п. 2.1. договору). Постачальник поставляє вугілля покупцю на умовах, визначених у специфікаціях, які є невідємними частинами цього договору. (п. 3.1. договору).

Розрахунки за даним договором здійснюються в національній валюті України в строки і на умовах, вказаних у цьому договорі на підставі рахунків постачальника. (п. 4.1. договору). Розрахунок здійснюється шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника. (п. 4.2. договору). Покупець зобовязується зробити оплату вугілля на умовах визначених у специфікаціях, які є невідємними частинами даного договору. (п. 4.3. договору).

Пунктом 6.1. договору передбачено, що сторони зобовязуються інформувати один одного про всі виникаючі обставини, що загрожують виконанню, або роблять неможливим виконання зобовязань за договором і погоджувати заходи щодо їхнього усунення.

Згідно п. 11.8. договору він набуває чинності з дня його підписання обома сторонами й діє до 31 грудня 2014 року. Якщо жодна із сторін в строк 30 днів до закінчення дії цього договору не заявить про намір його розірвання, цей договір автоматично пролонгується на строк в один календарний рік на тих самих умовах. Такий спосіб пролонгації застосовується неодноразово (п. 11.9. договору).

28.10.2013р. сторонами договору складено специфікацію № 1 до договору, за умовами якої постачальник постачає покупцю вугілля марки АКО (25-100) в кількості 63,5 тон, загальною вартістю 76 517,50 грн. (в т.ч. ПДВ). Строк поставки: жовтень-грудень 2013 р. Умови оплати: 100% відстрочка оплати вартості товару в строк до 01.01.2014р.

Постачальник (позивач) виконав свої зобовязання щодо поставки покупцю (відповідачу) вугілля марки АКО (25-100) в кількості 58,5 тон, загальною вартістю 70 492,50 грн. (в т.ч. ПДВ), що підтверджується актом приймання-передачі № 27 від 29.10.2013р., видатковою накладною № 44 від 29.10.2013р., розрахунком № 11 від 31.10.2013р.

Станом на 25.05.2016р. відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 30000,00 грн. Відповідач порушив умови договору, а саме: п.п. 1.1., 4.3. договору, оскільки не оплатив поставлений йому товар в повному обсязі, а часткову оплату здійснив з порушенням обумовлених сторонами строків, оскільки до 01.01.2014р. сплатив лише 20000,00 грн., інші платежі в сумі 20492,50 грн. провів наступним чином: 5000,00 грн. 15.04.2014р., 5000,00 грн. 26.06.2014р., 5492,50 грн. 20.08.2014р., 5000,00 грн. 18.03.2015р., що підтверджується виписками по банківським рахункам та даними бухгалтерського обліку по картці рахунку № 361.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач отримав зазначений у специфікації товар, що підтверджується його підписами та печаткою в акті прийому-передачі, у видатковій накладній, у розрахунку, але доказів на підтвердження того, що товар був оплачений у встановлені договорами поставки строки, не надав.

Тому, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за поставлений, але не оплачений товар в сумі 30000,00 грн. є обґрунтованими та законними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст.625 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом, або договором не встановлений інший розмір процентів. Згідно наданого позивачем розрахунку відповідачу нараховані до сплати 23236,57 грн. інфляційних витрат, 2574,69 грн. 3 % річних.

Інфляційні нарахування на суму боргу та 3% річних, сплата яких передбачена ст.625 ЦК України не є штрафними санкціями, а виступають відповідно способом захисту майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач з урахуванням всіх обставин справи, подав суду достатньо доказів, які обєктивно і у визначеному законом порядку підтвердили його позицію. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення боргу, інфляційних втрат та 3% річних є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача відшкодовуються витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 44, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства Сумської обласної ради «Паливкомуненерго» (40009, м. Суми, вул. Гетьмана Мазепи, 2; код 38522721) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСД ГРУП» (91055, м. Луганськ, вул. Дзержинського, 33, оф. 310; код 38174898) 30000,00 грн. - основного боргу, 23236,57 грн. інфляційних втрат, 2574,69 грн. 3 % річних та 1378,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 28.07.2016 року.

Суддя В.М. Моїсеєнко