ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року Справа № 5011-43/4949-2012

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Погребняка В.Я.,
суддів: Коваленка В.М.,
Панової І.Ю.
розглянувши касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
на ухвалу господарського суду м. Києва від 31.03.2016 року
та постановуКиївського апеляційного господарського суду від 17.05.2016 року
у справі№ 5011-43/4949-2012 господарського суду м. Києва
за заявоюПідприємства з іноземними інвестиціями "Інтертехнологія" Товариства з обмеженою відповідальністю
про визнання банкрутом
за участю представників сторін:

від Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" - Рудяк О.І., довіреність № 806/15-Н від 22.12.2015 року

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.04.2012 року за заявою боржника порушено провадження у справі № 5011-43/4949-2012 про банкрутство Підприємства з іноземними інвестиціями "Інтертехнологія" Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ "Інтертехнологія") в порядку статті 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції до набрання чинності з 19.01.2013 року змін, внесених Законом України від 22.12.2011 року № 4212-VI) (далі - Закон про банкрутство).

Постановою господарського суду м. Києва від 17.05.2012 року боржника визнано банкрутом, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Швачку С.В., повноваження якого припинено ухвалою місцевого господарського суду від 13.08.2013 року з призначенням ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Щербаня О.М.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 22.05.2014 року визнано кредиторами боржника: ТОВ "Поліграфічна компанія "Інтерспецдрук" на суму 194 440, 15 грн. (четверта черга); ТОВ "Агротехнічна компанія" на суму 493 687, 13 грн. (четверта черга); ОСОБА_8 на суму 1 175 927, 87 грн. (четверта черга); ЗАТ "Порцелакінвест" на суму 3 266 543, 89 грн. (четверта черга); ПрАТ "Фармацевтичне підприємство Спратлі" на суму 1 188 211, 37 грн. (четверта черга); ТОВ "Інтертехнологія Прінт" на суму 1 214 727, 74 грн. (четверта черга); ТОВ "Порцелак-Агро" на суму 3 557 966, 50 грн. (четверта черга); ДПІ у Шевченківському районі міста Києва на суму 58 597, 20 грн. (третя черга); ДПІ у Печерському районі міста Києва на суму 16 824, 80 грн. (третя черга); ТОВ "Поліграфімпорт" на суму 1 159 060, 21 грн. (четверта черга); Державне підприємство "Агентство реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу" на суму 172 057, 26 грн. (четверта черга); ТОВ "Порцелак Лтд." (SIA "Porzelack LTD.") на суму 7 775 237, 05 грн. (четверта черга); ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на суму 8 414 869, 97 грн., з яких 156 286 грн. (шоста черга) та 8 258 583, 97 грн. вимог, забезпечених заставою (перша черга); зобов'язано ліквідатора банкрута Щербаня О.М. включити до реєстру вимог кредиторів вимоги ТОВ "Поліграфімпорт" на суму 821 367, 27 грн. до четвертої черги та вимоги ЗАТ "Порцелакінвест" на суму 8 642, 10 грн., а також надати суду уточнений реєстр вимог кредиторів.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.07.2014 року залишено без змін ухвалу господарського суду м. Києва від 22.05.2014 року, яка переглядалася за апеляційною скаргою ПрАТ "Фармацевтичне підприємство Спратлі" в частині вимог ТОВ "Поліграфімпорт" до ТОВ "Інтертехнологія".

Ухвалами господарського суду м. Києва від 02.10.2014 року та від 21.07.2015 року, які залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, визнано ПрАТ "Фармацевтичне підприємство Спратлі" кредитором боржника з вимогами відповідно на суму 761 625, 92 грн. та на суму 204 020, 87 грн. із віднесенням їх до шостої черги задоволення реєстру вимог кредиторів.

Ухвалами господарського суду м. Києва від 23.04.2015 року та від 15.03.2016 року строк ліквідаційної процедури у справі та повноважень ліквідатора банкрута Щербаня О.М. продовжено на шість місяців.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 31.03.2016 року у справі № 5011-43/4949-2012 (суддя - Пасько М.В.) заяву ліквідатора боржника про надання дозволу на реалізацію майна банкрута залишено без розгляду; задоволено заяви ЗАТ "Порцелакінвест" та ПрАТ "Фармацевтичне підприємство Спратлі" про заміну кредиторів у справі № 5011-43/4949-2012; замінено кредиторів ОСОБА_8 його правонаступником - ЗАТ "Порцелакінвест", ТОВ "Порцелак Лтд." його правонаступником - ЗАТ "Порцелакінвест", ТОВ "Порцелак-Агро" його правонаступником - ПрАТ "Фармацевтичне підприємство Спратлі", ТОВ "Інтертехнологія Прінт" його правонаступником - ПрАТ "Фармацевтичне підприємство Спратлі" та ТОВ "Поліграфічна компанія "Інтерспецдрук" його правонаступником - ПрАТ "Фармацевтичне підприємство Спратлі"; зобов'язано ліквідатора боржника внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів та надати його уточнену редакцію для долучення до матеріалів справи (т. 7, а.с. 71 - 75).

Не погоджуючись із ухвалою господарського суду м. Києва від 31.03.2016 року в частині заміни кредиторів у грошових зобов'язаннях боржника, заставний кредитор - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині заміни кредиторів боржника - ОСОБА_10 та ТОВ "Порцелак Лтд." їх правонаступником - ЗАТ "Порцелакінвест", а також кредиторів боржника - ТОВ "Порцелак-Агро", ТОВ "Інтертехнологія Прінт" та ТОВ "Поліграфічна компанія "Інтерспецдрук" їх правонаступником - ПрАТ "Фармацевтичне підприємство Спратлі"; у задоволенні заяв ЗАТ "Порцелакінвест" та ПрАТ "Фармацевтичне підприємство Спратлі" про заміну кредиторів відмовити в повному обсязі; судові витрати покласти на ЗАТ "Порцелакінвест" та ПрАТ "Фармацевтичне підприємство Спратлі".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2016 року у справі № 5011-43/4949-2012 (головуючий суддя - Верховець А.А., суддя - Шипко В.В., суддя - Пантелієнко В.О.) апеляційну скаргу ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 31.03.2016 року у справі № 5011-43/4949-2012 залишено без змін (т. 7, а.с. 106 - 109).

Не погоджуючись із прийнятими у справі № 5011-43/4949-2012 судовими рішеннями про заміну кредиторів у грошових зобов'язаннях боржника, заставний кредитор - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою (з урахуванням письмових пояснень до неї), в якій просить скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 31.03.2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2016 року у справі № 5011-43/4949-2012 в частині заміни кредиторів боржника - ОСОБА_10 та ТОВ "Порцелак Лтд." їх правонаступником - ЗАТ "Порцелакінвест", а також кредиторів боржника - ТОВ "Порцелак-Агро", ТОВ "Інтертехнологія Прінт" та ТОВ "Поліграфічна компанія "Інтерспецдрук" їх правонаступником - ПрАТ "Фармацевтичне підприємство Спратлі"; у задоволенні заяв ЗАТ "Порцелакінвест" та ПрАТ "Фармацевтичне підприємство Спратлі" про заміну кредиторів відмовити в повному обсязі; судові витрати покласти на ЗАТ "Порцелакінвест" та ПрАТ "Фармацевтичне підприємство Спратлі".

В обґрунтування доводів касаційної скарги заставний кредитор посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, що полягало у неповноті з'ясування обставин справи на предмет укладення між первісними та новими кредиторами додаткових угод (додатків) до договорів відступлення права вимоги, що за змістом пунктів 2.1., 2.2., 2.4. основних договорів визначають порядок розрахунків, умови та строки переходу до нового кредитора права вимоги до боржника, та передчасності висновків судів про підставність заміни конкурсних (первісних) кредиторів правонаступниками з огляду на передання ними прав вимоги за грошовими зобов'язаннями боржника третім особам за спірними правочинами.

13.07.2016 року конкурсними кредиторами - ТОВ "Агротехнічна компанія", ЗАТ "Порцелакінвест" та ТОВ "Порцелак Лтд." через представника Блажкевича С.В. подано до Вищого господарського суду України через канцелярію відзив на касаційну скаргу заставного кредитора, в якому вони просять касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані ухвалу та постанову судів першої та апеляційної інстанцій у даній справі залишити без змін як такі, що прийняті за умов повного, об'єктивного та всебічного дослідження всіх обставин справи.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 5011-43/4949-2012 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя Білошкап О.В., суддя Жукова Л.В. (протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.07.2016 року в матеріалах справи).

Розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України від 04.07.2016 року №08.03-04/2478 у зв'язку з відпусткою судді Жукової Л.В., відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі № 5011-43/4949-2012.

З протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.07.2016 року вбачається, що для розгляду справи № 5011-43/4949-2012 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя Білошкап О.В., суддя Панова І.Ю.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 05.07.2016 року прийнято касаційну скаргу ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до провадження та призначено її розгляд на 19.07.2016 року.

Розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України від 15.07.2016 року №08.03-04/2708 у зв'язку з відпусткою судді Білошкап О.В., відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі № 5011-43/4949-2012.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 5011-43/4949-2012 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя Панова І.Ю., суддя Коваленко В.М. (протокол автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.07.2016 року в матеріалах справи).

Колегія суддів Вищого господарського суду України, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, вислухавши представника ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" - Рудяка О.І., дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 41 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 1 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013 року, яка застосовується в ліквідаційній процедурі у справі № 5011-43/4949-2012 про банкрутство ТОВ "Інтертехнологія", передбачено, що кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство.

Виходячи з положень пункту 1 частин 1 статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відступлення права вимоги (передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином) є підставою для заміни кредитора у зобов'язанні.

Пунктом 51 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про банкрутство" №15 від 18.12.2009 року роз'яснено, що статтею 512 ЦК України встановлено підстави заміни кредитора у зобов'язанні, в тому числі й грошовому. Законом не передбачено заборони на перехід прав кредиторів за грошовими зобов'язаннями до іншої особи у провадженні у справі про банкрутство. Тому арбітражні керуючі мають вносити до реєстру відомості про заміну кредиторів за грошовими зобов'язаннями у разі переходу їх права вимоги відповідно до правил ЦК України, а господарські суди - зобов'язувати арбітражних керуючих вносити відповідні зміни до реєстру в разі оскарження необґрунтованої відмови арбітражних керуючих у внесенні відомостей про заміну кредитора.

Положеннями статті 25 ГПК України передбачено, що у разі заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони на будь-якій стадії судового процесу, про що виносить ухвалу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили

Згідно з частинами 1, 2 статті 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ухвалою місцевого господарського суду від 19.04.2012 року за заявою боржника порушено справу №5011-43/4949-2012 про банкрутство ТОВ "Інтертехнологія" з урахуванням особливостей, передбачених статтею 51 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013 року; постановою суду першої інстанції від 17.05.2012 року боржника визнано банкрутом та призначено його ліквідатором арбітражного керуючого Швачку С.В., повноваження якого припинено ухвалою місцевого господарського суду від 13.08.2013 року з призначенням ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Щербаня О.М.

Суди встановили обставини визнання ухвалою місцевого господарського суду від 22.05.2014 року вимог кредиторів боржника, в тому числі ОСОБА_8 на суму 1 175 927, 87 грн. (четверта черга); ТОВ "Порцелак Лтд." на суму 7 775 237, 05 грн. (четверта черга); ТОВ "Порцелак-Агро" на суму 3 557 966, 50 грн. (четверта черга); ТОВ "Інтертехнологія Прінт" на суму 1 214 727, 74 грн. (четверта черга); ТОВ "Поліграфічна компанія "Інтерспецдрук" на суму 194 440, 15 грн. (четверта черга); ЗАТ "Порцелакінвест" на суму 3 266 543, 89 грн. (четверта черга); ПрАТ "Фармацевтичне підприємство Спратлі" на суму 1 188 211, 37 грн. (четверта черга); ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на суму 8 414 869, 97 грн., з яких 8 258 583, 97 грн. вимог, забезпечених заставою (перша черга).

Матеріалами справи підтверджуються та судами встановлено обставини надходження 14.03.2016 року до місцевого господарського суду заяв конкурсного кредитора ПрАТ "Фармацевтичне підприємство Спратлі" про заміну кредиторів боржника - ТОВ "Поліграфічна компанія "Інтерспецдрук" на суму 194 440, 15 грн., ТОВ "Інтертехнологія Прінт" на суму 1 214 727, 74 грн. та ТОВ "Порцелак-Агро" на суму 3 557 966, 50 грн. їх правонаступником - ПрАТ "Фармацевтичне підприємство Спратлі", мотивовані укладенням договорів про відступлення права вимоги від 18.02.2016 року, від 16.02.2016 року та від 26.08.2015 року, за якими первісні кредитори передали новому кредитору права вимоги до боржника на суми їх грошових вимог, визнаних господарським судом та включених до реєстру вимог кредиторів ухвалою господарського суду м. Києва від 22.05.2014 року у даній справі про банкрутство (т. 6, а.с. 239 - 244, 246 - 251, т. 7, а.с. 2 - 7).

Також, судами встановлено, що 14.03.2016 року до суду першої інстанції звернувся конкурсний кредитор - ЗАТ "Порцелакінвест" зі заявами про заміну кредиторів боржника - ТОВ "Порцелак Лтд." на суму 80 436, 08 євро, що за курсом НБУ станом на 17.05.2012 року становить 818 034, 93 грн., та ОСОБА_8 на суму 1 175 927, 87 грн., в обґрунтування яких зазначив про укладення 15.02.2016 року з первісними кредиторами договорів про відступлення права вимоги та набуття прав вимоги до боржника на зазначені суми грошових вимог первісних кредиторів (т. 7, а.с. 9 - 14, 16 - 21).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 31.03.2016 року до місцевого господарського суду надійшла заява ліквідатора Щербаня О.М. про надання дозволу на реалізацію майна банкрута, що є предметом забезпечення вимог ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (т. 7, а.с. 45 - 52).

У засіданні суду першої інстанції від 31.03.2016 року ліквідатор банкрута заявив усне клопотання про відмову від поданої ним заяви про надання дозволу на реалізацію майна банкрута, у зв'язку з чим зазначену заяву залишено без розгляду.

Задовольняючи заяви ЗАТ "Порцелакінвест" та ПрАТ "Фармацевтичне підприємство Спратлі" про заміну кредиторів боржника правонаступниками, місцевий господарський суд виходив із встановлених обставин передання конкурсними кредиторами ТОВ "Поліграфічна компанія "Інтерспецдрук", ТОВ "Інтертехнологія Прінт", ТОВ "Порцелак-Агро", ТОВ "Порцелак Лтд." та ОСОБА_8 своїх прав вимоги до боржника на суми грошових вимог, визнаних господарським судом та включених до реєстру, новим кредиторам за договорами про відступлення права вимоги, що є підставою для заміни кредиторів у грошових зобов'язаннях боржника в силу положень пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України.

Апеляційний суд, переглядаючи справу в апеляційному порядку в межах предмета апеляційного оскарження за апеляційною скаргою ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", погодився з такими висновками суду першої інстанції та не знайшов правових підстав для зміни чи скасування прийнятої ним ухвали від 31.03.2016 року в оскаржуваній частині.

При цьому, апеляційний суд зазначив, що сторони спірних договорів про відступлення права вимоги погодили перехід права вимоги до боржника від первісного кредитора до нового кредитора в момент укладення зазначених договорів (пункти 2.2. договорів) та не встановлювали додаткових умов переходу відступлених прав вимоги, пов'язаних з проведенням розрахунків за спірними правочинами, складанням первинних документів чи укладенням додаткових угод до основних договорів та виконання їх умов.

Також, суд апеляційної інстанції зазначив, що учасниками провадження у справі не заперечується факт проведення розрахунків за оспорюваними договорами, дійсність зазначених правочинів сторонами не оспорюється, а зобов'язання сторін спірних договорів не є предметом розгляду в межах провадження у даній справі про банкрутство.

З огляду на таке, апеляційний суд відхилив, як необґрунтовані, доводи заставного кредитора про недослідження судом першої інстанції обставин справи на предмет підтвердження належними та достатніми доказами фактів укладення первісними та новими кредиторами додаткових угод до основних договорів для узгодження ціни відступлених прав вимоги та проведення фактичних розрахунків за спірними договорами цесії, з якими скаржник пов'язує момент переходу до нових кредиторів прав вимоги первісних (конкурсних) кредиторів до боржника.

Колегія суддів касаційного суду не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій за результатами розгляду заяв про заміну кредиторів боржника правонаступниками та вважає їх передчасними з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтями 626, 627, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні на обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за договором про відступлення права вимоги (цесії) не припиняються первісні зобов'язання сторін, а відбувається заміна однієї із сторін первісного зобов'язання на певних, визначених таким договором умовах. При цьому, у разі оплатного відступлення прав вимоги від первісного кредитора до набувача, ціна є істотною умовою договору цесії, що визначається в основному договорі (додатковій угоді до нього).

Апеляційним судом встановлено, що пунктами 2.2 спірних договорів цесії передбачено перехід права вимоги первісного кредитора до боржника на суму визнаних господарським судом та внесених до реєстру грошових вимог до боржника до нового кредитора в момент укладення договору цесії.

При цьому, пунктами 2.1., 2.4. договорів про відступлення права вимоги від 15.02.2016 року, 16.02.2016 року та від 18.02.2016 року, укладених між конкурсними кредиторами - ТОВ "Поліграфічна компанія "Інтерспецдрук", ТОВ "Інтертехнологія Прінт", ТОВ "Порцелак Лтд.", ОСОБА_8 та новими кредиторами - ЗАТ "Порцелакінвест" та ПрАТ "Фармацевтичне підприємство Спратлі", сторони погодили, що порядок розрахунків між первісним та новим кредиторами здійснюється у відповідності із додатковою угодою до цього договору; згідно з відступленням права вимоги за цим договором новий кредитор сплачує первісному кредитору винагороду у сумі та у строки, що визначаються сторонами у додатку до даного договору, який є його невід'ємною частиною (т. 6, а.с. 241, 248, т. 7, а.с. 11, 18).

Матеріалами справи підтверджується, що пунктом 2.2. договору про відступлення права вимоги №ПЦ-1-260815/впв від 26.08.2015 року, ТОВ "Порцелак-Агро", як первісний кредитор, та ПрАТ "Фармацевтичне підприємство Спратлі", як новий кредитор, визначили, що з моменту підписання цього договору, незалежно від виконання боржником його обов'язків перед новим кредитором, у первісного кредитора виникає право вимоги до нового кредитора щодо оплати відступленого права вимоги; порядок розрахунків між первісним кредитором та новим кредитором визначатиметься у додатковій угоді до даного договору (т. 7, а.с. 4).

Отже, сторони зазначених договорів цесії домовились про оплатне відступлення права вимоги до боржника від первісного кредитора до набувача та погодили, що порядок розрахунків (розмір винагороди та строки її сплати) визначається у додаткових угодах (додатках) до основних договорів.

Однак, суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили, чи укладалися первісними та новими кредиторами додаткові угоди (додатки) до спірних договорів з метою визначення ціни відступленого права вимоги, як істотної умови оплатного договору цесії, та не надали належної оцінки на предмет того, чи є оспорювані договори про відступлення права вимоги укладеними в розумінні статті 638 ЦК України та чи відбувся перехід прав вимоги до боржника від первісних кредиторів до нових кредиторів, який сторони пов'язали з моментом укладення договорів цесії (пункти 2.2. договорів про відступлення права вимоги від 15.02.2016 року, 16.02.2016 року та від 18.02.2016 року).

При цьому, суди не з'ясували, з якими фактами (вчинення правочину, укладення додаткових угод до нього, проведення розрахунків за договором) сторони пов'язують набуття новим кредитором права вимоги до боржника за договором про відступлення права вимоги №ПЦ-1-260815/впв від 26.08.2015 року, зважаючи на відсутність в зазначеному договорі умови про те, що право вимоги первісного кредитора до боржника переходить до нового кредитора в момент укладення договору, та покладення сторонами на нового кредитора обов'язку щодо проведення розрахунку з первісним кредитором згідно пункту 2.2. цього договору (т. 7, а.с. 4 - 5).

Також, здійснюючи заміну конкурсного кредитора - ТОВ "Порцелак Лтд." його правонаступником - ЗАТ "Порцелакінвест" на всю суму грошових вимог первісного кредитора, включених до реєстру вимог кредиторів боржника, суди першої та апеляційної інстанцій, в порушення положень статті 514 ЦК України, не врахували, що новим кредитором подано заяву про правонаступництво вимог первісного кредитора до боржника на лише на суму 80 436, 08 євро, що за курсом НБУ станом на 17.05.2012 року становить 818 034, 93 грн., тоді як ухвалою місцевого господарського суду від 22.05.2014 року ТОВ "Порцелак Лтд." визнано кредитором боржника з вимогами на суму 7 775 237, 05 грн. (т. 7, а.с. 9 - 12).

Зазначене в сукупності свідчить про порушення судами першої та апеляційної інстанцій вимог статей 43, 101 ГПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду справи.

Колегія суддів касаційного суду зазначає, що судам слід неухильно додержуватися вимог про законність та обґрунтованість рішення у справі, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

З огляду на таке, колегія суддів Вищого господарського суду України, діючи в межах повноважень суду касаційної інстанції, згідно приписів статей 1115, 1117 ГПК України, вважає, що постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2016 року та ухвалу господарського суду м. Києва від 31.03.2016 року в частині заміни кредиторів у справі № 5011-43/4949-2012 необхідно скасувати як такі, що прийняті з порушенням норм матеріального права та процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а справу у скасованій частині передати на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Колегія суддів касаційного суду зазначає, що при новому розгляді справи судам належить врахувати викладене, з'ясувати чи укладалися сторонами спірних договорів цесії додаткові угоди (додатки) на виконання пунктів 2.1., 2.2., 2.4. основних договорів щодо узгодження вартості відступленого права вимоги та чи визначалась ціна, як істотна умова оплатного договору цесії, у додаткових угодах (додатках) до основних договорів та з огляду на встановлене та з урахуванням висновків Верховного Суду України у Постанові від 13.04.2016 року у справі №910/6714/15-г дійти висновку чи є оспорювані правочини вчиненим в розумінні положень статей 512, 638 ЦК України, з'ясувати правову природу оспорюваних правочинів (договори цесії чи договори факторингу), визначити обсяг прав, що переходять від первісного кредитора до нового кредитора за спірними договорами, та прийняти обґрунтоване рішення за результатами розгляду заяв ЗАТ "Порцелакінвест" та ПрАТ "Фармацевтичне підприємство Спратлі" про заміну кредиторів боржника правонаступниками.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2016 року та ухвалу господарського суду м. Києва від 31.03.2016 року в частині заміни кредиторів у справі № 5011-43/4949-2012 скасувати.

Справу у скасованій частині передати на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Головуючий: Погребняк В.Я.
Судді: Коваленко В.М.
Панова І.Ю.