ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2016р. Справа№ 914/1512/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Блавацької-Калінської О.М., при секретарі Кияк І.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській області, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ваша аптека», м.Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державного підприємства Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій», м.Львів

про: виселення з орендованого державного майна - вбудованих нежитлових приміщень та зобов»язання їх передачі балансоутримувачу

за участю представників:

прокурор: Гостєва Д.І. - (посвідчення №036664)

від позивача: ОСОБА_1 гол. спеціаліст відділу правового забезпечення (довіреність №18-11-02199 від 12.04.2016 р.)

від відповідача: ОСОБА_2 представник (довіреність б/н від 14.06.2016 р.)

від третьої особи: ОСОБА_3 представник (довіреність б/н від 01.01.2016 р.)

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області Регіональним відділенням Фонду державного майна по Львівській області заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Ваша аптека про виселення з орендованого державного майна - вбудованих нежитлових приміщень та зобов»язання їх передачі балансоутримувачу.

Ухвалою суду від 07.06.2016 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 21.06.2016 року.

Причини відкладення розгляду справи викладено в ухвалі суду від 21.06.2016 року.

11.07.2016 р. першим заступником військового прокурора Львівського гарнізону через відділ документообігу та обробки інформації подано заяву вх.№ 3553/16 про вступ у справу.

Ухвалою від 11.07.2016 р. суд залучив Державне підприємство Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Ухвалою від 12.07.2016 р. відмовлено ТзОВ «Ваша аптека» у прийнятті зустрічної позовної заяви про стягнення вартості невідємних поліпшень орендованого приміщення в розмірі 87 005,00 грн.

Ухвалою від 25.07.2016 р. відповідно до ст. 69 ГПК України продовжено строк вирішення спору.

В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав, наведених у позовній заяві та усних поясненнях, наданих у судовому засіданні, долучив також до матеріалів справи заяву №11-03-01639 від 22.03.2016 р. про припинення договору оренди №15 від 27.03.2009 р. з доказами надіслання та отримання її 24.03.2016 р. ТзОВ «Ваша аптека».

14.07.2016 р. відповідач через відділ документообігу та обробки інформації направив відзив на позовну заяву (вх№29922) у якому вимоги позивача заперечує повністю, в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Представник відповідача в судових засіданнях вимоги позивача заперечив, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та усних поясненнях, зокрема відповідач вказує на те, що за весь період користування приміщенням ТзОВ «Ваша аптека» вчасно та в повному обсязі сплачувало орендні платежі та виконує усі вимоги, покладені на орендаря державного нерухомого майна.

Третя особа участь повноважного представника в судове засідання забезпечила, позов підтримала з підстав, наведених у поясненнях щодо предмету спору, інформувала суд, що станом на день розгляду справи у судовому засіданні орендоване майно ТзОВ «Ваша аптека» балансоутримувачу не повернуто, відтак завод позбавлений можливості використовувати належне йому майно для власних потреб.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне:

27.03.2009 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ваша аптека» укладено договір оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності №15. Відповідно до умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування державне окремо індивідуально визначене майно вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 85.7 м.кв., які знаходяться на першому поверсі пятиповерхової будівлі гуртожитку за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 216, що перебувають на балансі ДП МОУ «Львівський завод збірних конструкцій». Вартість зазначеного орендованого майна визначена згідно зі звітом про оцінку майна станом на 30.09.2008 р. і становить за незалежною оцінкою 452 350,00 грн. Майно передається в оренду з метою розміщення аптеки, що реалізує готові ліки.

Згідно з п.3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786, і становить без ПДВ за базовий місяць оренди 3178,31 грн. За результатами конкурсу на право оренди державного майна (протокол засідання конкурсної комісії від 11.03.2009 р. №2) встановлена орендна плата без ПДВ за базовий місяць оренди грудень 2008 року 3200,00 грн. Орендна плата за перший місяць оренди березень 2009 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць грудень 2008 р. на індекси інфляції лютого та березня 2009 р. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.3 договору).

Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж у наступному співвідношенні: 70% до державного бюджету на рахунок, визначений Управлінням Державного казначейства України, 30% на рахунок балансоутримувача. У разі припинення або розірвання договору майно протягом 3-х робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу (п.10.8 договору).

27.03.2009 р. сторони підписали відповідний акт приймання-передачі орендованого майна в оренду №15/2009.

Відповідно до п. 10.1 договору, такий укладений строком на 364 дні, що діє з 27.03.2009 р. по 25.03.2010 р. включно.

30.03.2015 р. у відповідності до п.10.4 договору сторонами підписано договір про внесення змін до договору оренди від 27.03.2009 р. №15, в якому визначено вартість орендованого майна станом на 28.02.15 р. в розмірі 1 419 000,00 грн., встановлено розмір орендної плати в сумі 9497,80 грн. та продовжено термін дії договору до 17.03.2016 року включно.

Відповідно до п.п.10.4, 10.6 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Чинність договору припиняється внаслідок: закінчення строку, загибелі орендованого майна, достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду, банкрутства орендаря, ліквідації орендаря-юридичної особи.

22.03.2016 р. позивач, як орендодавець, надіслав відповідачу повідомлення від 22.03.2016 р. №11-03-01639 про припинення договірних відносин у зв'язку із закінченням терміну дії договору оренди. Відповідно до п. 10.8 договору, відповідач зобов'язаний протягом 3 робочих днів повернути об'єкт оренди балансоутримувачу згідно акту приймання-передачі. Однак зазначена вимога залишилась без задоволення, орендоване майно ТзОВ «Ваша аптека» балансоутримувачу не повернуте.

27.04.2016 р. РВ ФДМУ по Львівській області вдруге звернувся до ТзОВ «Ваша аптека» з вимогою про повернення орендованого майна, зазначена вимога направлена на адресу відповідача 27.04.2016 р. (реєстр згрупованих поштових відправлень від 27.04.2016 р. знаходиться в матеріалах справи).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги заперечив, посилаючись на те, що за весь час користування майном відповідач діяв відповідно до умов договору та норм чинного законодавства, вчасно та в повному розмірі сплачував та надалі сплачує орендні платежі.

Третя особа у скерованих на адресу суду поясненнях інформувала суд, що залишок коштів, оплачений ТзОВ «Ваша аптека» згідно платіжного доручення №216 від 18.03.2016 р. за договором оренди зараховано в заборгованість за комунальні послуги, решта коштів в розмірі 1 961,04 грн. ДП «Львівський завод збірних конструкцій» повернуто на розрахунковий рахунок ТзОВ «Ваша аптека».

З приводу доводів відповідача про те, що ТзОВ "Ваша аптека" продовжувало сплачувати орендну плату, суд зазначає, що такі дії жодним чином не є свідченням продовження договірних правовідносин між вказаними підприємствами. Дана позиція відображена в Постанові ВГСУ від 11.02.2009, № 16/199, а саме: виставлення рахунків на сплату платежів за користування майном, не можна розцінювати як згоду орендодавця на пролонгацію договору оренди, оскільки позивач сплачував кошти за фактичне користування майном, а договір оренди є припиненим в силу зазначених приписів норм права. Здійснення платежів не є підставою продовження договору, термін дії якого закінчився.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в позовні вимоги слід задоволити виходячи із наступних мотивів:

Згідно ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті ст. 526 ЦК України, 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.03.2009 р. між сторонами було укладено договір оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності №15. Відповідно до умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування державне окремо індивідуально визначене майно вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 85.7 м.кв., які знаходяться на першому поверсі пятиповерхової будівлі гуртожитку за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 216, що перебувають на балансі ДП МОУ «Львівський завод збірних конструкцій».

Відповідно до п. 10.1 договору, термін договору оренди визначений з 27.03.2009 р. до 25.03.2010 р. включно.

Згідно з договором від 30.03.2015 р. про внесення змін до договору оренди нерухомого державного майна, внесено зміни до п. 10.1 розділу 10 договору №15 від 27.03.2009 р. та викладено його в наступній редакції «цей договір укладено строком на 364 дні, що діє з 20.03.2015 р. по 17.03.2016 р. включно».

Пунктом 10.4 договору №15 від 27.03.2009 року встановлено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Відповідно до ч.4 ст.284 ГК України та ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що 22.03.2016 р. він надіслав відповідачу повідомлення № 11-03-01639 про припинення договірних відносин у зв'язку із закінченням терміну дії договору оренди, в якому повідомлялося відповідачу про необхідність протягом 3 днів повернути балансоутримувачу орендоване приміщення по акту приймання-передачі.

Позивачем долучено до матеріалів справи копію фіскального чеку та список згрупованих поштових відправлень, як доказ відправлення 22.03.2016 р. повідомлення орендарю про припинення договірних відносин.

Зі змісту статей 759, 763 і 764 Цивільного кодексу України, частини другої статті 291 Господарського кодексу України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. При цьому, оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов'язкового укладення нового договору або внесення змін до нього. Аналогічна правова позиція відображена у п. 4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна».

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк (заява Регіонального відділення № 11-03-01639 від 22.03.2016 р. про припинення договору оренди нерухомого державного майна № 15 від 27.03.2009 р.), то такий договір припиняється.

Незважаючи на вимоги суду, належних та допустимих доказів виконання своїх зобов'язань за договором оренди № 15 нерухомого державного майна від 27.03.2009 р. відповідач не подав, належних та допустимих доказів повернення орендованого приміщення орендодавцю відповідачем не представилено.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір» на момент звернення до суду з позовною заявою (надалі Закон).

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на момент звернення до суду, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Позивач просив суд відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення у справі, оскільки Регіональне відділення Фонду державного майна України утримується за рахунок коштів Державного бюджету України. Станом на даний час у кошторисі витрат Регіонального відділення відсутні кошти на сплату судового збору при зверненні із даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Як зазначено у п.3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 «Про деякі питання застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Згідно із п.3.2. вищезазначеної постанови, у разі відстрочення або розстрочення сплати судового збору господарський суд повинен зазначити в ухвалі (про прийняття заяви чи скарги до провадження або в іншій) конкретний строк (строки) сплати судового збору, який (які) не може бути пізнішим за дату, на яку судом призначено розгляд заяви чи скарги. У разі перенесення цієї дати (в зв'язку з відкладенням розгляду справи або з інших причин) відповідно може бути продовжено й строк (строки), на які відстрочено або розстрочено сплату судового збору, про що господарським судом зазначається у відповідній ухвалі.

Ухвалами від 07.06.2016 р. та 21.06.2016 р. суд відстрочував сплату судового збору до наступних судових засідань, а ухвалою від 11.07.2016 р. відстрочив сплату судового збору до прийняття рішення у справі.

Згідно ч. 1 ст.49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд задоволив клопотання позивача та відстрочив сплату судового збору до прийняття рішення у справі, тому судовий збір підлягає до стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідача.

Враховуючи наведене та керуючись, ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Ваша аптека» (79026, м.Львів, вул.Ак.Сахарова, 35, ідентифікаційний код 31442745) з орендованого державного майна - вбудованих нежитлових приміщень загальною площею 85.7 м.кв., які знаходяться на першому поверсі п»ятиповерхової будівлі гуртожитку за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 216 та зобовязати повернути іх балансоутримувачу Державному підприємству Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ваша аптека» (79026, м.Львів, вул.Ак.Сахарова, 35, ідентифікаційний код 31442745) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУ ДКСУ у Личаківському районі м.Львова; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38007620; ОСОБА_1 отримувача: ГУ ДКСУ у Львівській області; Код банку отримувача (МФО): 825014; Рахунок отримувача: 3006; Код класифікації доходів бюджету: 22030001; Код ЄДРПОУ суду: 03499974) 1378,00 грн. судового збору.

Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні 01.08.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складено та підписано 04.08.2016 р.

Суддя Блавацька-Калінська О. М.