РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2016Справа №910/11788/16
За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ ТРЕЙДИНГ"

до товариства з обмеженою відповідальністю "МАКСІМУС ОІЛ ТРЕЙД" про стягнення 545 000,00 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача - не прибув

Від відповідача: Шестаков Д.М.(дов. від 15.06.2016)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості, у зв"язку з неналежним виконанням умов договору безпроцентної фінансової допомоги на зворотній основі № 2905Ф від 29.05.2015 та у розмірі 545 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 02.07.2016 порушено провадження у справі №910/11788/16 та призначено до розгляду на 19.07.2016.

Представник відповідача з'явився в судове засідання 19.07.2016, надав пояснення по суті справи, заперечень проти позовних вимог не подав.

Представник позивача в судове засідання 19.07.2016 не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Місцезнаходження позивача за адресою, на яку було відправлено ухвали суду, адреса підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

Оскільки про час та місце судового засідання позивач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судовому засіданні складено протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши думку представника відповідача, господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

29.05.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю "ВОГ ТРЕЙДИНГ" (далі - позикодавець, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "МАКСІМУС ОІЛ ТРЕЙД" (далі - позичальник, відповідач) укладено договір безпроцентної фінансової допомоги на зворотній основі № 2905Ф (далі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору, ТОВ «ВОГ ТРЕЙДИНГ» (позикодавець) надає ТОВ "МАКСІМУС OIЛ ТРЕЙД" (позичальнику) позику в сумі 1 000 000 000,00 грн., з метою створення та реалізації останнім програм по проведенню економічно доцільних господарських операцій.

Згідно п. 2.1. Договору, ТОВ «ВОГ ТРЕЙДИНГ» надає позику ТОВ «МАКСІМУС ОІЛ ТРЕЙД» частками у взаємоузгоджені Сторонами строки.

Пунктом 2.2. Договору сторони визначити, що позика надається в українській національній валюті, у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Позичальника.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов Договору, позивачем було надано позику в розмірі 12 751 370,24 грн., а саме: 05.06.2015 було перераховано суму в розмірі 1934,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4411; 16.06.2015 - 36,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4605; 24.06.2015 - 200,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4851; 21.09.2015 - 6 842 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6998; 22.09.2015 - 2 010 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7019; 08.10.2015 - 20 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7403 та угодою про зміну призначення платежу від 08.10.2015; 09.10.2015 року - 334 274,01 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 489; 06.11.2015 - 16 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8224; 10.11.2015 - 1 992 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 557; 06.01.2016 - 20 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 122; 03.02.2016 - 16000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1065; 09.03.2016 - 17 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2015; 05.04.2016 - 37 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2776; 06.04.2016 - 4000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2809; 07.04.2016 - 1000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2830; 14.04.2016 року - 1 436 926,23 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 108; 29.04.2016 - 3000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3445.

Пунктом 3.1., сторони визначили, що строк повернення позики становить до 31.12.2015 включно.

30.12.2015 до Договору було підписано додаткову угоду, за умовами якої сторони змінили строк повернення позики до 31.12.2016.

29.04.2016 сторонами були вчинені дії по звірці розрахунків, за результатом чого було підписано відповідний акт звірки взаєморозрахунків.

29.04.2016 до Договору було підписано додаткову угоду, за умовами якої Відповідач зобов'язався повернути до 31.05.2016, суму в розмірі 545 000,00 грн., до 31.10.2016 - 5 700 000,00 грн., а до 31.12.2016, решту суми визначеної в п. 1 Додаткової угоди.

Проте, в порушення умов Договору та додаткової угоди від 29.04.2016, зобов'язання щодо повернення позики ТОВ «МАКСІМУС OIЛ ТРЕЙД» не виконано.

У зв'язку з невиконанням умов Договору, позивач звернувся до відповідача з вимогою про оплату заборгованості вих.. № 121, від 03.06.2016. Відповідач отримав вимогу 03.06.2016, що підтверджується відміткою директора відповідача про отримання вимоги. Разом з тим, зазначена вимога не була задоволена.

Відповідач в судовому засіданні проти наявності у нього боргу в сумі 545 000,00 гривень не заперечував.

Отже, судом встановлено, що в порушення умов договору відповідач в обумовлений договором строк не повернув суму позики в розмірі 545 000,00 грн. і станом на день розгляду справи дана заборгованість існує.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 ЦК України, виникли цивільні права та обов'язки. Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення ГК України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є обов'язковим до виконання сторонами, а отже умови договору, укладеного між сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка закріплює свободу договору, сторони мають право як врегулювати у договорі свої відносини, які не врегульовані цими актами, так і відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати всій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Відповідно до статті 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суми позики), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 3 статті 1049 встановлено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частина 1 ст.1050 ЦК України зазначає, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.

Отже, факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 630 000,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, а відтак, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 545 000,00 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення в повному обсязі позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача стягуються понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. 4, 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, господарський суд м. Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ ТРЕЙДИНГ" задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "МАКСІМУС ОІЛ ТРЕЙД" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 18-Б, офіс 3, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ ТРЕЙДИНГ" (01042, м. Київ, вул. Академіка Філатова, буд. 22/8, кім. 201, ) основний борг в сумі 545 000 (п'ятсот сорок п'ять тисяч) грн. 00 коп., 8 175(вісім тисяч сто сімдесят п'ять) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення може бути оскаржене у десятиденний термін в порядку, визначеному законодавством України.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення - 25.07.2016