ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2016 р. Справа № 917/997/16

За позовом Приватного підприємства "Тракторозапчасть" (вул. Генерала Родимцева, буд. 92-Г, м. Кіровоград, 25004)

до Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" (вул. Івана Приходька, буд.141, м. Кременчук, Полтавська область, 39621)

про стягнення 13197,67 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не зявився

Розглядається позовна заява про стягнення 13197,67 грн., з них: 6781,04 грн. основного боргу за товар, поставлений згідно договорів поставки № 0703-СН від 27.12.2012р. та № 0037-СН від 15.01.2014р., 5936,88 грн. інфляційних, 479,75 грн. - 3% річних.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивачем в порушення договору не надано сертифікату якості на поставлений товар, не надано сертифікату відповідності, протоколу узгодження якості; це позбавляє відповідача права використати поставлений товар за призначенням; ненадання документів, підтверджуючих якість продукції, позбавляють позивача права вимагати оплату за нього(а.с.36-37).

В судовому засіданні 26.07.2016р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Приватним підприємством "Тракторозапчасть" (позивачем) та Публічним акціонерним товариством "Кременчуцький сталеливарний завод" (відповідачем) був укладений договір поставки товару № 0703-СН від 27.12.2012р. (далі Договір № 0703-СН; а.с.8-9).

За умовами цього Договору позивач як постачальник зобовязався поставити і передати у власність відповідачу (покупцю) товар, а покупець зобовязався прийняти цей товар та своєчасно його оплатити.

Згідно Додаткової угоди № 3 - специфікації № 3 від 11.12.2013р. до цього Договору предметом поставки є каток двобортний 24-21-170СП, каток однобортний 24-21-169СП, загальна вартість товару 4810,00 грн. (з ПДВ); (а.с.43).

За п. 2.4 Договору № 0703-СН датою поставки вважається дата підписання видаткової накладної або дата на товарно-транспортній накладній перевізника. За п. 9.2 Договору товар приймається покупцем згідно видаткової накладної. Відвантаження товару покупцю здійснюється після предявлення останнім довіреності на право отримання товарно-матеріальних цінностей.

За п. 13.2 Договору № 0703-СН строк його дії встановлений до 31.12.2013р.

На виконання Договору позивач поставив відповідачу передбачений в договорі товар на загальну суму 4810,00 грн. Зазначене підтверджується двостороннє підписаною видатковою накладною № 646 від 23.12.2013р. та довіреністю відповідача на одержання товарно-матеріальних цінностей № НОМЕР_1 від 20.12.2013р. (а.с.11,12).

У довіреності наявна відмітка про те, що даний товар приймається за Договором.

Факт отримання товару відповідачем не заперечується.

Згідно з п. 6.1, п.6.2 Договору№ 0703-СН розрахунки за товар здійснюються на протязі 30 календарних днів від дати поставки шляхом переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Отже, кінцевим строком оплати товару є 05.03.2014р. Відповідач отриманий товар не оплатив.

Таким чином, заборгованість відповідача за договором № 0703-СН становить 4810,00 грн.

Також між Приватним підприємством "Тракторозапчасть" (позивачем) та Публічним акціонерним товариством "Кременчуцький сталеливарний завод" (відповідачем) був укладений договір поставки товару № 0037-СН від 15.01.2014р. (далі Договір № 0037-СН); (а.с.13-14).

За умовами Договору № 0037-СН позивач, як постачальник, зобовязався поставити і передати у власність відповідачу (покупцю) товар, а покупець зобовязався прийняти цей товар та своєчасно його оплатити.

В п.1.2 Договору № 0037-СН сторони узгодили специфікацію №1, згідно якої предметом поставки є фільтруючий елемент, планка, шайба, болт, загальна вартість товару 1971,04 грн. (з ПДВ).

За п. 2.4 Договору № 0037-СН датою поставки вважається дата підписання видаткової накладної або дата на товарно-транспортній накладній перевізника. За п. 9.2 Договору товар приймається покупцем згідно видаткової накладної. Відвантаження товару покупцю здійснюється після предявлення останнім довіреності на право отримання товарно-матеріальних цінностей.

За п. 13.2 Договору № 0037-СН строк його дії встановлений до 31.12.2014р.

На виконання Договору позивач поставив відповідачу передбачений в договорі товар на загальну суму 1971,04 грн. Зазначене підтверджується двостороннє підписаною видатковою накладною № 32 від 03.02.2014р. та довіреністю відповідача на одержання товарно-матеріальних цінностей № НОМЕР_2 від 31.01.2014р. (а.с.15,16).

У довіреності наявна відмітка про те, що даний товар приймається за Договором.

Факт отримання товару відповідачем не заперечується.

Згідно з п. 6.1, п.6.2 Договору№ 0037-СН розрахунки за товар здійснюються на протязі 30 календарних днів від дати поставки шляхом переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Отже, кінцевим строком оплати товару є 05.03.2014р.

Відповідач отриманий товар не оплатив.

Таким чином, заборгованість відповідача за договором № 0037-СН становить 1971,04 грн.

Відповідно до ст.4-3, ст.33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного відповідач суду не надав.

З огляду на викладене, загальна сума боргу відповідача перед позивачем за обома договорами становить 6781,04 грн.

Статтею 712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України (далі ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Заперечення відповідача проти позову з тих мотивів, що ненадання позивачем документів, підтверджуючих якість продукції згідно Договору, позбавляють позивача права вимагати оплату за нього, судом визнаються необґрунтованими з огляду на наступне.

В п. 4.1 Договору визначено, що підтвердженням якості та комплектності товару з боку постачальника є сертифікат якості.

Відповідно ст. 666 ЦК України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не звертався до позивача з вимогою про передачу документів, підтверджуючих якість продукції згідно п. 4.1 договору, не встановлював строку для їх передачі. Відповідач також не заявляв про відмову від договору поставки та повертав товар продавцеві.

Отже, за ст. 666 ЦК України сам факт ненадання визначених договором документів на товар не є підставою для відмови від оплати вартості такого товару.

З огляду на викладене, заперечення відповідача не є підставою для непроведення оплати отриманого ним товару.

Листом від 26.07.2016р. позивач повідомив суду про те, що борг відповідачем не сплачений.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 6781,04 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі даної норми позивачем нараховано 749,75 грн. - 3% річних (у тому числі 345,13 грн. 3 % річних за період 23.01.2014р. 13.06.2016р. за зобовязаннями по Договору № 0703-СН, та 134,62 грн. 3 % річних за період 06.03.2014р. 13.06.2016р. за зобовязаннями по Договору № 0037-СН).

Також, позивачем нараховано 5936,88 грн. інфляційних (у тому числі 4227,99 грн. інфляційних за період лютий 2014р. травень 2016р. за зобовязаннями по Договору № 0703-СН, та 1708,89 грн. інфляційних за період березень 2014р. травень 2016р. за зобовязаннями по Договору № 0037-СН).

Після перевірки правильності розрахунку судом встановлено, що за вказані періоди загальна сума 3 % річних становить 479,75 грн., а загальна сума інфляційних 5932,07 грн. (розрахунок суду залучено до справи). В цій частині вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних підлягають задоволенню.

Вимоги щодо стягнення 4,81 грн. інфляційних слід відхилити за їх безпідставністю в звязку з арифметичною помилкою.

За платіжним дорученням № 2683 від 10.06.2016р. позивачем сплачено до Державного бюджету України 1378,00 грн. судового збору. Дані витрати відповідно до ч.2 ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

В разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" (адреса: вул. Івана Приходька, буд. 141, м. Кременчук, Полтавська область, 39621, ідентифікаційний код 05756783) на користь Приватного підприємства "Тракторозапчасть" (вул. Генерала Родимцева, буд. 92-Г, м. Кіровоград, 25004; ідентифікаційний код 31704008) 6781грн. 04 коп. основного боргу, 5932грн. 07 коп. інфляційних, 479грн. 75 коп. річних, 1378грн. 00 коп. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Повне рішення складено та підписано: 27.07.2016р.

Суддя Безрук Т. М.