ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року Справа № 911/5331/15

Вищий господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Васищака І.М., суддів Прокопанич Г.К., Студенця В.І., за участі представника позивача О. Стрільця (дов. від 26.11.2015), розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу державного підприємства "Клавдієвське лісове господарство" на рішення Господарського суду Київської області від 4 лютого 2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 9 червня 2016 року у справі № 911/5331/15 за позовом державного підприємства "Одеська залізниця" до державного підприємства "Клавдієвське лісове господарство" про стягнення 57 935 грн,

УСТАНОВИВ:
У грудні 2015 року державне підприємство "Одеська залізниця" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до державного підприємства "Клавдієвське лісове господарство" про стягнення 57 935 грн штрафу з підстав неправильного зазначення в залізничній накладній № 32206864 маси вантажу.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на безпідставність вимог.

Рішенням Господарського суду Київської області від 4 лютого 2016 року (суддя А. Кошик), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 9 червня 2016 року, позов задоволено.

Державне підприємство "Клавдієвське лісове господарство" просить рішення та постанову скасувати з підстав неправильного застосування господарськими судами статті 37 Статуту залізниць України, пункт 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року № 644, статей 32, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Державне підприємство "Одеська залізниця" проти доводів касаційної скарги заперечує і в її задоволенні просить відмовити.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Господарськими судами встановлено, що державне підприємство "Клавдієвське лісове господарство" відправило зі станції "Немішаєве" Південно-Західної залізниці на адресу товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Меритайм груп", станція призначення "Херсон", пиловичник різних порід (вагон № 6315669) і відповідно залізничної накладної № 32206864 маса вантажу становить 67 000 кг, зокрема, нетто - 67 000 кг, тара - 22 500 кг.

У процесі перевезення вантажу, на станції Знам'янка Одеської залізниці було виявлено різницю в масі вантажу у вагоні № 6315669 та здійснено контрольне зважування на вагонних вагах, про що складено комерційний акт від 1 липня 2015 року АА № 032280/176/9. У цей же день було складено акт загальної форми № 51603 навантаження по "зональному габариту" у чотири штабеля без "шапки" з встановленням торцевого огородження на висоту навантаження. Слідів розкрадання та втрати вантажу немає. Вагон з глухими торцевими стінками, люки щільно закриті.

Відповідно до комерційного акта при прибутті поїзда та зважуванні вагону виявлена різниця у дійсній вазі та зазначеній відповідачем в залізничній накладній № 32206864, а саме: у накладній вага вантажу у вагоні № 63135669 складає нетто - 67 000 кг, тара - 22 500 кг, а в комерційному акті, складеному за наслідками контрольного зважування: брутто - 77 800 кг, нетто - 55 300 кг, тара - 22 500 кг. Отже при контрольному зважуванні вагону різниця в сторону зменшення склала 11 700 кг.

У розділі "Є" комерційного акта "відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції" станцією "Херсон" Одеської залізниці, зроблено відмітку про те, що під час перевірки вантажу різниці проти комерційного акта не виявлено.

За неправильно зазначену вагу вантажу у накладній № 32206864, позивач, на підставі статей 24, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, нарахував відповідачу штраф у п'ятикратному розмірі провізної плати - 57 935 грн (11 587 грн х 5).

Згідно з частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

За змістом статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них; умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення. Згідно з приписами статей 23 і 24 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року № 644 (далі - Правила), передбачено, що у разі, коли під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про код одержувача, його адресу, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

За змістом пункту 1.5 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року № 442, для визначення маси вантажів, що перевозяться залізничним транспортом, можуть застосовуватися електромеханічні (електронні) та важільні вагонні ваги для зважування із зупинкою та зважування у русі, а також інші засоби ваговимірювальної техніки, передбачені Правилами приймання вантажів до перевезення.

Згідно з приписами статті 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Відповідно до пункту 5 Правил приймання вантажів до перевезення загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. Тип ваг указується в перевізних документах. Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов'язаний зазначити в накладній.

Таким чином масу вантажу визначає вантажовідправник, який несе відповідальність за достовірність внесених до залізничної накладної відомостей.

Ураховуючи, що відповідачем у залізничній накладній на перевезення неправильно визначено масу вантажу, господарські суди дійшли правомірного висновку про задоволення позову.

Твердження відповідача про відсутність збитків залізниці та не перевищення вантажопідйомності вагону, господарськими судами обґрунтовано не взято до уваги, оскільки вказані обставини не звільняють від відповідальності за недостовірність даних залізничної накладної.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені господарськими судами на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих сторонами доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Рішення Господарського суду Київської області від 4 лютого 2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 9 червня 2016 року у справі № 911/5331/15 залишити без змін, а касаційну скаргу державного підприємства "Клавдієвське лісове господарство" без задоволення.

Головуючий, суддя І. М. Васищак
Суддя Г. К. Прокопанич
Суддя В. І. Студенець