КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2016 р. Справа№ 42/78-17/284

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Іоннікової І.А.

Гончарова С.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Бєлячкова О.В. - дов. № 2-77 від 21.03.2016р.

від відповідача: Литвинов В.В. - дов. № 05Д-08 від 11.12.2015р.

Волосна Я.О. - дов. № 01Д-08 від 11.12.2015р.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Укргаз-Енерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.06.2016р.

у справі №42/78-17/284 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної

компанії "Нафтогаз України"

до Закритого акціонерного товариства "Укргаз-Енерго"

про стягнення 860 874 866, 04 грн.

В судовому засіданні 20.07.2016р. відповідно до ст. ст. 85, 99 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2016р. у справі №42/78-17/284 відмовлено Приватному акціонерному товариству "Укргаз-Енерго" у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010р. у даній справі.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, заявник звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, заяву про відстрочку виконання рішення задовольнити.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу заявника 06.07.2016р. передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Іоннікова І.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.07.2016р. колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 20.07.2016р.

Представники відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 20.07.2016р. підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, заяву про відстрочку виконання рішення задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 20.07.2016р. заперечував проти доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, просив її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до частини 2 статті 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Частиною 5 статті 106 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Згідно частини 2 статті 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали оскарження, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали норм процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

В 2010р. Дочірня компанія "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Закритого акціонерного товариства "Укргаз-Енерго" про стягнення 860 874 866, 04 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.10.2010р. у справі №42/78-17/284 позов задоволено частково.

Стягнуто з Закритого акціонерного товариства "Укргаз-Енерго" на користь Дочірньої компанії Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" основний борг в розмірі 580 543 452, 38 грн., в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2010р. рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010р. у справі № 42/78-17/284 скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2011р. у справі № 42/78-17/284 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2010р. та залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010р.

28.02.2011р. на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010р. у справі № 42/78-17/284 видано наказ.

20.02.2011р. від Закритого акціонерного товариства "Укргаз-Енерго" надійшла заява про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010р. за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2012р., залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2012р., відмовлено Закритому акціонерному товариству "Укргаз-Енерго" у задоволенні заяви про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010р. № 42/78-17/284 за нововиявленими обставинами, рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010р. у справі № 42/78-17/284 залишено без змін.

05.04.2012р. від Закритого акціонерного товариства "Укргаз-Енерго" надійшла заява про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва №42/78-17/284 від 13.10.2010р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2012р. частково задоволено заяву Закритого акціонерного товариства "Укргаз-Енерго" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №42/78-17/284 від 13.10.2010р., відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010р. у даній справі на строк 1 (один) рік до 12.04.2013р.

19.03.2013р. від Закритого акціонерного товариства "Укргаз-Енерго" надійшла заява про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва № 42/78-17/284 від 13.10.2010р. на п'ять років.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2013, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2013р. та постановою Вищого господарського суду України від 11.11.2013р., частково задоволено заяву ЗАТ "Укргаз-Енерго" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 42/78-17/284, відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010р. у справі № 42/78-17/284 строком на 2 (два) роки до 23.05.2015р.

12.06.2015р. від Приватного акціонерного товариства "Укргаз-Енерго" надійшла заява про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010р. у даній справі на 5 років.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2015р. заяву ПАТ "Укргаз-Енерго" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010р. у справі № 42/78-17/284 задоволено частково, відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010р. у справі № 42/78-17/284 строком до 16.01.2016р.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2015р. ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.07.2015р. скасовано, Приватному акціонерному товариству "Укргаз-Енерго" відмовлено у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010р. у справі № 42/78-17/28.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.12.2015р. у даній справі постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2015р. залишено без змін.

26.02.2016р. від ПАТ "Укртрансгаз" надійшла заява про заміну стягувача Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" її правонаступником Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2016р. замінено Дочірню компанію "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" її правонаступником Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (код 30019801).

03.06.2016р. до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від ПАТ "Укргаз-Енерго" надійшла заява про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010р. у справі № 42/78-17/28 на 5 років.

В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення на 5 років заявник посилається на відсутність вини боржника у виникненні спору, на відсутність коштів на банківських рахунках та майна, на яке може бути звернуте стягнення, на понесення боржником значних збитків від курсових різниць внаслідок інфляційних процесів, а також зазначає, що банківські рахунки, на яких знаходяться кошти, зібрані на виконання рішення у даній справі, заблоковані у зв'язку з тим, що ПАТ "Дельта банк", ПАТ "Енергобанк", ПАТ "КБ "Надра" та ПАТ "Інтеграл-Банк" знаходяться на стадії ліквідації.

Відмовляючи у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду, місцевий господарський суд виходив з наступного.

Так, статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно частини 1 статті 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Так як згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до пункту 7.1.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Пунктом 7.2. вказаної постанови визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарським процесуальним кодексом України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

За змістом наведеної норми, відстрочка виконання рішення є правом, а не обов'язком суду, яке, до того ж, реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином особа, яка подала заяву про відстрочку або розстрочку виконання рішення повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Крім того, колегія суддів відзначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005р. у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені в параграфі 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Положення діючого господарського процесуального законодавства України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 43 ГПК України.

Відповідно до статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З наведеного випливає, що суд самостійно вирішує питання стосовно достовірності доказів, достатності їх для винесення рішення, істинності відомостей, які містяться в доказах.

Так, відповідач, звертаючись до суду із четвертою заявою про надання відстрочки виконання рішення суду у даній справі, посилається на те, що банківські рахунки на яких знаходяться кошти, зібрані на виконання рішення у даній справі, заблоковані, у зв'язку з тим, що ПАТ "Дельта банк", ПАТ "Енергобанк", ПАТ "КБ "Надра" та ПАТ "Інтеграл-Банк" знаходяться на стадії ліквідації, а тому відповідач позбавлений можливості розпоряджатися своїми грошовими коштами.

Крім того, відповідач вказує на те, що ПрАТ «Укргаз-Енерго» зазнає значних збитків від курсових різниць внаслідок інфляційних процесів, що є однією з обставин, яка ускладнює та робить неможливим виконання рішення у даній справі.

До того ж, відповідач зазначає про відсутність коштів на банківських рахунках та майна, на яке може бути звернуте стягнення, а також про відсутність вини боржника у виникненні спору.

На підтвердження викладеного відповідачем до заяви долучено копію звіту про фактичні результаті виконання процедур стосовно фінансової інформації ПрАТ «Укргаз-Енерго» станом на 20.05.2016р., копію електронної інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, копію витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, копії довідок банків, відповідно до яких на рахунки відповідача накладено арешт.

Водночас, відповідачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 33, 34 ГПК України, які б підтверджували обставини, з якими боржник пов'язує виникнення у нього через 5 років можливості виконати рішення у даній справі та сплатити борг, а також належних та допустимих доказів відсутності у ПрАТ «Укргаз-Енерго» майна, на яке можливо було б звернути стягнення, у той час як складне фінансове становище боржника не є винятковою обставиною в розумінні ст. 121 ГПК України, за наявності якої можливе надання відстрочки виконання рішення, оскільки відсутність у боржника необхідних коштів не може розглядатись як неможливість виконання зобов'язання та виконання рішення суду з огляду на існування інших, крім звернення стягнення на грошові кошти, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», способів виконання рішення суду.

До того ж, надані відповідачем копії звіту про фактичні результаті виконання процедур стосовно фінансової інформації ПрАТ «Укргаз-Енерго» станом на 20.05.2016р., електронної інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, довідок банків, відповідно до яких на рахунки відповідача накладено арешт та копія ухвали КАГС від 11.11.2015р. у справі №5011-74/9393-2012 про зупинення провадження та призначення судової експертизи не є належними та допустимими доказами, що свідчать про неможливість боржника виконати рішення у строк, оскільки відсутність коштів не є винятковими обставинами, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим та є підставою для відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Крім того, колегія суддів відзначає, що ухвалами Господарського суду міста Києва від 12.04.2012р. та від 23.05.2013р. вже було відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010р. у справі № 42/78-17/28 на строк 1 (один) рік до 12.04.2013р. та на 2 (два) роки до 23.05.2015р. відповідно. Проте за час, на який боржник отримав відстрочку у виконанні судового рішення, його фінансове становище не покращилося, доказом чого є наданий ним аудиторський висновок, а також боржником не запропоновані кредитору прийнятні умови для припинення грошового зобов'язання в обсягах, задоволених господарським судом вимог, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що боржником за період запропонованої відстрочки буде віднайдено кошти для погашення заборгованості в обсягах, визначених судовим рішенням.

Господарська діяльність позивача з його контрагентами, зокрема з банківським установами, а також коливання курсу іноземної валюти стосовно національної валюти України є комерційним ризиком сторін договору, а тому ці обставини не можуть вважатися підставами для зміни строку виконання зобов'язання або для невиконання зобов'язань за ним.

Місцевим господарським судом вірно відхилено посилання боржника на відсутність його вини у виникненні спору, оскільки зазначені обставини вже досліджувалися судом при розгляді справи по суті та прийнятті рішення у справі № 42/78-17/284.

При цьому, колегія суддів зазначає, що несплата відповідачем заборгованості протягом тривалого часу порушує матеріальні інтереси позивача, що може призвести до негативних наслідків для останнього. При цьому, кожна із сторін договору прийняла на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища свого підприємства, підприємств своїх контрагентів та країни в цілому.

З огляду на наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів не вбачає обставин, які ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення суду, а визначені ПАТ «Укргаз-Енерго» обставини не є підставами для відстрочення виконання судового рішення на строк, заявлений боржником, у зв'язку з чим колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ПАТ «Укргаз-Енерго» з підстав, викладених у ній, задоволенню не підлягає, а ухвала Господарського суду міста Києва від 13.06.2016р. у справі № 42/78-17/284 прийнята із вірним застосуванням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, а тому підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 85, 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Укргаз-Енерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.06.2016р. у справі №42/78-17/284 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.06.2016р. у справі №42/78-17/284 залишити без змін.

3. Матеріали оскарження у справі № 42/78-17/284 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді І.А. Іоннікова

С.А. Гончаров