ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2016 р. Справа № 922/589/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Камишева Л.М., суддя Ільїн О.В. , суддя Пелипенко Н.М.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю:

прокурора Захарової Н.О., службове посвідчення № 032956 від 10 квітня 2015 року;

представників:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю № 27 від 07 жовтня 2015 року;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області (вх. № 1424 Х/1-6) на рішення Господарського суду Харківської області від 08 квітня 2016 року у справі № 922/589/16

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області, м. Харків в інтересах держави в особі регіонального відділення Фонду державного майна України Харківській області, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Верба ЛТД", м. Харків

про розірвання договору, стягнення коштів та звільнення приміщення

ВСТАНОВИЛА:

Харківська місцева прокуратура № 1 Харківської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду Державного Майна України Харківській області звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Верба ЛТД", в якому просить суд :

- розірвати договір оренди №1335-Н від 26 листопада 2004 року, укладений між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та Товариством з обмеженою відповідальністю Верба ЛТД,

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Верба ЛТД на користь регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області заборгованість з орендної плати за договором оренди №1335-Н від 26 листопада 2004 року в сумі 12790,34 грн., перерахувавши її на рахунок №0003 ГУДКСУ у Харківської області, МФО 851011, код ЄРДПОУ УДКСУ: 37999654, отримувач: УК Дзержинс/мХар Дзержинськ/22080200.

- зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю Верба ЛТД звільнити вбудоване нежитлове приміщення на першому поверсі двоповерхової прибудови літ. А1 - 2) дев'ятиповерхової будівлі гуртожитку № 6 площею 103,00 кв. м., які розташовані за адресою: м. Харків, пров. О. Яроша, 6-Б та передати його регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 08 квітня 2016 року у справі № 922/589/16 (суддя Прохоров С.А.) провадження по справі в частині стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди №1335-Н від 26 листопада 2004 року в сумі 12 790,34 грн. припинено. В решті позову відмовлено.

Заступник прокурора Харківської області з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Харківської області від 08 квітня 2016 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог прокурора про розірвання договору оренди та зобовязання відповідача звільнити приміщення; прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог прокурора в цій частині.

Прокурор зазначає, що несплата орендарем орендної плати за договором оренди більш ніж три місяця є достатньою підставою для розірвання договору оренди та зобовязання орендаря звільнити приміщення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення Господарського суду Харківської області від 08 квітня 2016 року у цій справі скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог прокурора, прийняти в цій частині нове рішення, яким розірвати договір оренди від 26 листопада 2004 року та зобовязати відповідача звільнити нежитлове приміщення, розміщене в м. Харкові, пров. О. Яроша, 6-Б та передати його РВ ФДМУ по Харківській області (вх. № 6324 від 17.06.2016 р.). Позивач зазначає, що несплата відповідачем орендних платежів за договором оренди з березня по грудень 2015 року є підставою для задоволення позовних вимог прокурора про розірвання договору оренди та звільнення спірного приміщення.

Розгляд справи відкладався.

У призначене судове засідання представник відповідача не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 154). Відзив на апеляційну скаргу не надав.

Колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи без участі належно повідомленого представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, розглянувши справу відповідно до вимог статті 101 Господарського процесуального кодексу України, вислухавши пояснення прокурора та представника позивача, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як убачається із матеріалів справи, 26 листопада 2004 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Верба ЛТД (орендар) укладений договір оренди № 1335-Н, відповідно до умов якого орендодавцем було передано орендарю в строкове платне користування вбудоване нежитлове приміщення на першому поверсі двоповерхової прибудови (літ. А-1 - 2) девяти поверхової будівлі гуртожитку № 6, загальною площею 103 кв. м., розміщене за адресою: м. Харків, провул. О. Яроша, 6- Б, що знаходяться на балансі Харківської національної академії міського господарства (додаткова угода №1 до договору оренди №46 від 01 січня 2004 року ) (а.с.15-20).

У відповідності до умов договору оренди, з урахуванням додаткової угоди №7 від 23 вересня 2013 року, майно передається в оренду для розміщення кафе, що не здійснює продаж товарів підакцизної групи.

Факт передачі приміщення відповідачу підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання - передачі від 26 листопада 2004 року (а.с. 21).

Згідно із додатковою угодою № 7 від 23 вересня 201З року до договору № 1335-Н та розрахунку плати за оренду вартість майна визначена згідно з незалежною оцінкою та станом на 14 лютого 2012 року становить 361200,00 грн., загальна площа наданих в оренду нежитлових приміщень складає 103,00 кв.м.

Пунктом 10.1 договору встановлено, що його укладено строком на 11 місяців до 30 листопада 2004 року.

Відповідно до умов додаткових угод №№ 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10 строк дії договору оренди продовжено до 20 грудня 2016 року.

Орендна плата перераховується Орендарем до Державного Бюджету та Балансоутримувачу щомісячно, до 12 числа місяця, наступного за звітнім, відповідно до вимог діючої Методики, у співвідношенні:

- безпосередньо до Державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими

органами - у розмірі 50%;

- на рахунок, визначений Балансоутримувачем - у розмірі 50% (п. 3.3 договору, з урахуванням додаткової угоди № 11 від 24 липня 2014 року).

Додатковою угодою до договору оренди № 11 від 24 липня 2014 року сторони визначили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до Державного бюджет та Балансоутримувачу у визначеному п. 3.3. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, а також всі податки і збори, передбачені законодавством України (п. 5.2 договору).

Крім того сплата пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати у разі несвоєчасного перерахування орендної плати передбачена в п. 5.2 договору оренди з урахуванням додаткової угоди № 11 від 24 липня 2014 року.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості з орендної плати по договору оренди № 1335 Н/46 від 26 листопада 2014 року станом на 13 січня 2016 року вбачається, що відповідач зобов'язання з оплати орендованого майна виконував неналежним чином, у зв'язку з чим за період з березня 2015 року по грудень 2015 рік утворилась заборгованість з орендної плати в сумі 12790,34 грн. (а.с. 37).

При цьому, за період з липня 2015 року по грудень 2015 року відповідачем не здійснено жодного платежу.

Згідно частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Обов'язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату встановлені частиною 3 статті 285 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи невиконання відповідачем договірних зобов'язань, позивач направляв на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Верба ЛТД» попередження про необхідність погашення заборгованості, які залишились без відповіді та виконання (а.с. 75,76).

У зв'язку з цим, прокурор звернувся до суду із зазначеним позовом про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати, пені, розірвання договору оренди та звільнення займаного приміщення.

Місцевий господарський суд, у звязку зі сплатою відповідачем суми боргу за договором оренди у повному обсязі на суму 12790,34 грн., припинив провадження у справі в частині стягнення 12790,34 грн. орендної плати.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Дана заборгованість погашена відповідачем у повному обсязі під час розгляду справи в суді першої інстанції, про що свідчать квитанції: від 14 березня 2016 року № 441410035 на суму 4900,00 грн., від 15 березня 2016 року № 441510023 на суму 7890,34 грн. та від 15 березня 2016 року № 441510025 про сплату відповідачем пені на суму 1395,54 грн. (а.с.45).

Отже, провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 12790,34 грн. основного боргу з орендної плати підлягає припиненню, про що вірно зазначив суд першої інстанції.

Крім того, прокурор просив у звязку із порушенням відповідачем умов договору оренди, розірвати договір № 1335-Н від 26 листопада 2004 року та зобовязати відповідача звільнити нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Харків, пров. О.Яроша, 6-Б.

Місцевим господарським судом з посиланнями на приписи статей 651, 653 та 782 Цивільного кодексу України, відмовлено прокурору у задоволенні позову в цій частині.

Колегія суддів не може погодитися з такими твердженнями суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні, виходячи з наступного.

Додатковою угодою №10 від 11 грудня 2013 року до договору оренди №1335-Н від 26 листопада 2004 року (а.с. 34) встановлено, що дію договору оренди продовжено до 20 грудня 2016 року. Тобто, на час розгляду справи в суді першої інстанції та на теперішній час договір є чинним.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Частиною 3 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

В частині першій статті 782 Цивільного кодексу України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Як розяснив Вищий господарський суд України в п. 5 постанови Пленуму № 12 від 29 травня 2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна», вирішуючи питання щодо дострокового розірвання договору оренди у зв'язку з несплатою орендарем (наймачем) платежів, господарським судам слід враховувати таке.

Законом (частина третя статті 291 ГК України, частина друга статті 651, стаття 783 ЦК України) передбачено можливість розірвання договору найму (оренди) за рішенням суду на вимогу однієї з сторін, а статтею 782 ЦК України - право наймодавця на односторонню відмову від такого договору у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідне право наймодавця на відмову від договору найму не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою щодо розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо має місце істотне порушення умов договору.

Відмова наймодавця від договору найму, можливість якої передбачена частиною першою статті 782 ЦК України, є правом, а не обов'язком наймодавця, яке може бути реалізоване в позасудовому порядку. Наявність зазначеного права не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою про розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) належних платежів.

У вирішенні відповідних спорів господарським судам слід встановлювати, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково.

При цьому погашення орендарем заборгованості до або після подання позову орендодавцем не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки законодавець пов'язує виникнення права орендодавця відмовитися від договору оренди саме з фактом не внесення орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Отже, враховуючи вищенаведену правову позицію, підтверджене матеріалами справи невиконання відповідачем своїх зобовязань щодо сплати орендних платежів, тобто наявність істотного порушення договору оренди, зокрема, нездійснення будь-яких орендних платежів за період з липня 2015 року по грудень 2015 року, судова колегія вважає вимогу прокурора про розірвання договору оренду законною та обґрунтованою, оскільки наявність права орендодавця відмови від договору не є перешкодою звернення його до суду з вимогою про розірвання договору.

Заперечення відповідача проти позовної вимоги про розірвання Договору спростовуються вищевикладеним, а також наступним.

Посилання на те, що позивач не направляв відповідачу рахунки з розрахунками орендної плати з урахуванням коригування на індекс інфляції, не ґрунтуються на нормах Договору та чинного законодавства, які б передбачали обов'язок орендодавця направляти такі рахунки орендарю.

В той же час, пунктами 3.1-3.3 Договору визначено як порядок визначення розміру орендної плати, так і конкретний термін здійснення орендних платежів.

Судова колегія зазначає, що у випадку виникнення необхідності у визначенні конкретного розміру орендної плати відповідач не був позбавлений можливості звернутися до позивача за відповідним роз'ясненням, а також провести звірку розрахунків. Натомість відповідач повністю ухилявся від виконання своїх договірних зобов'язань щодо оплати орендних платежів та погасив заборгованість лише після подання цього позову.

Щодо вимоги прокурора про звільнення та повернення орендованого за Договором оренди майна, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 27 "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

В пункті 5.7 Договору оренди № 1335-Н від 26 листопада 2004 року зазначено, що у разі припинення або розірвання Договору орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві або балансоутримувачу, вказаному орендодавцем, орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає позовні вимоги про звільнення вбудованого нежитлового приміщення на першому поверсі двоповерхової прибудови літ. А1-2 девятиповерхової будівлі гуртожитку №6 площею 103,00 кв.м., які розташовані за адресою: м. Харків, вул. О. Яроша, б. 6-Б та повернення його Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Надаючи правову оцінку всім обставинам справи у їх сукупності, що відповідає приписам частин 1, 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України, за якими, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу та не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора у повному обсязі.

З огляду на викладене, враховуючи, що при прийнятті оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд не вірно застосував норми матеріального права, судове рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог прокурора про розірвання договору оренди, зобовязання відповідача звільнити обєкт оренди та передання його регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області підлягає скасуванню.

Враховуючи задоволення апеляційної скарги у повному обсязі, з відповідача на користь прокуратури Харківської області підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 4547,40 грн.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 2 статті 103, пунктом 4 частини першої статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 08 квітня 2016 року у справі № 922/589/16 в частині відмови у задоволенні позовних вимог прокурора про розірвання договору оренди, зобовязання відповідача звільнити нежитлове приміщення та передати його регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким розірвати договір оренди №1335-Н від 26 листопада 2004 року, укладений регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області з Товариством з обмеженою відповідальністю «Верба ЛТД». Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Верба ЛТД» звільнити вбудоване нежитлового приміщення на першому поверсі двоповерхової прибудови літ. «А1-2» девятиповерхової будівлі гуртожитку №6 площею 103,00 кв.м., що розташоване за адресою: м. Харків, вул. О. Яроша, б. 6-Б, та передати його регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Верба ЛТД» (ідентифікаційний код юридичної особи 21232453) на користь прокуратури Харківської області (код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4547,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повна постанова складена 01.08.2016р.

Головуючий суддя Камишева Л.М.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Пелипенко Н.М.