ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

01 серпня 2016 року Справа № 915/435/16

м. Миколаїв

Кредитор: Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області, 54028, м. Миколаїв, вул. Гмирьова, 1/1.

Банкрут: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кітон», , юридична адреса: 54028, м. Миколаїв, вул. 12 Поздовжня, 88.

Адреса для листування: 54001, м. Миколаїв, вул. Садова, 1.

Ліквідатор: ОСОБА_1, 54001, м. Миколаїв, вул. Садова, 1, оф. 207.

Суддя Ткаченко О.В.

Суть справи: про визнання кредиторських вимог

03.06.2016 від кредитора до суду надійшла заява про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 5087,76 грн.

Ухвалою суду від 07.06.2016 кредитору було повідомлено про недоліки, виявлені при поданні заяви про визнання кредиторських вимог, а саме не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, та встановлено строк для усунення недоліків до 29.07.2016 року.

До суду 29.07.2016 від кредитора надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про визнання кредиторських вимог у звязку з відсутністю такої можливості на теперішній час.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Разом з тим, пунктом 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 р. роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

У даному випадку заявником виступає ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області, яка з 01.09.2015 р. Законом Про судовий збір позбавлена пільг щодо сплати судового збору. Однак, разом з тим у п. 2 Прикінцевих положень Закону на Кабінет Міністрів України покладено обовязок забезпечення відповідного фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Невиконання центральним органом виконавчої влади законодавчо встановленого обовязку щодо фінансування відповідних державних органів само по собі не може бути підставою для вирішення судом питання про звільнення від сплати судового збору.

Отже, посилання кредитора на відсутність фінансування та відсутність можливості щодо сплати судового збору не може вважатись достатньою підставою для звільнення позивача від такої сплати при поданні заяви про визнання кредиторських вимог.

Таким чином, звертаючись до суду із клопотанням про звільнення від сплати судового збору кредитор не навів обґрунтованих підстав та не надав відповідних доказів на підтвердження неможливості сплати ним судового збору; наведені ж кредитором обставини не мають характеру виключних.

За таких обставин подане кредитором клопотання про звільнення від сплати судового збору визнається судом необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи відсутність грошових коштів для сплати судового збору на рахунках ДПІ у Ленінськоому районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області, суд вважає необхідним відстрочити сплату судового збору в сумі 2 756,00 грн.

Розглянувши заяву кредитора, суд встановив, що вказані заяви у відповідності до вимог ст.ст. 23, 24 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом підлягає прийняттю до розгляду.

Керуючись ст.ст. 58, 61, 64, 65 ГПК України, ст.ст. 23, 24 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Прийняти заяву від про визнання кредиторських вимог в сумі 5087,76 грн.

2. Відмовити в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

3. Розгляд заяви призначити на 09 серпня 2016 року о 10:30.

4. Відстрочити ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області сплату судового збору в сумі 2 756,00 грн. до винесення ухвали по суті заявлених кредиторських вимог.

5. Зобовязати ліквідатора подати до канцелярії суду письмовий відзив по суті заяв, докази направлення кредитору повідомлення про результати розгляду грошових вимог та його отримання кредитором разом з копією повідомлення про вручення поштового відправлення та описом вкладення в поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредитору.

6. Ухвалу надіслати на адресу кредитора, банкрута та ліквідатора.

Суддя О.В.Ткаченко