РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2016 р. Справа № 918/1932/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Огороднік К.М.

суддя Коломис В.В. ,

суддя Саврій В.А.

при секретарі судового засідання Вавринчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу кредитора ОСОБА_1 "Карат" ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Рівненської області від 31.05.2016 року у справі № 918/1932/14 (суддя Заголдна Я.В.)

за заявою ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карат"

до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карат"

про банкрутство

за участю представників:

боржника - ОСОБА_4, за довіреністю,

ліквідатор - не з'явився,

скаржника - не з'явився,

кредиторів - не з'явились,

В судовому засіданні від 26.07.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

22.12.2014 року ОСОБА_1 "Карат" звернулося до господарського суду з заявою про визнання останнього банкрутом на підставі ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство).

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 15.01.2015 року порушено провадження у справі про банкрутство ОСОБА_1 "Карат", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, проведення попереднього засідання суду призначено на 27.01.2015 року.

Постановою суду першої інстанції від 27.01.2015 року визнано банкрутом ОСОБА_1 "Карат", відкрито ліквідаційну процедуру боржника строком на 12 місяців, призначено ліквідатором боржника ОСОБА_5, який виконував функції ліквідатора боржника.

Ухвалою господарського суду від 21.04.2015 року визнано вимоги ДПІ у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у місті Рівне, гр. ОСОБА_2 до боржника та визнано вимоги по заробітній платі працівників боржника, а саме: гр. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_6, гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_5

22.04.2016 року на адресу суду першої інстанції надійшла заява про усунення ліквідатора ОСОБА_1 "Карат" ОСОБА_5, за підписом голови комітету кредиторів ОСОБА_2

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 31.05.2016 року в задоволенні заяви про усунення ліквідатора ОСОБА_1 "Карат" у справі про банкрутство № 918/1932/14 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про усунення ліквідатора ОСОБА_1 "Карат" ОСОБА_5 від виконання повноважень у звязку із наявністю конфлікту інтересів. Скаржник вважає відповідну ухвалу суду незаконною та прийнятою за відсутності з'ясування обставин, що мають значення для справи. Крім того, висновки місцевого господарського суду, на думку скаржника, не відповідають обставинам справи та зроблені при неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права. Також скаржник зазначає, що ліквідатором було проігнорована вимога останнього про скликання та проведення зборів кредиторів з метою обрання комітету кредиторів.

В судовому засіданні представник боржника заперечила вимоги апеляційної скарги в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві. Просила оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Інші учасники провадження у справі в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Згідно пункту 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено вище та вбачається з матеріалів справи, 22.04.2016 року на адресу суду першої інстанції надійшла заява про усунення ліквідатора ОСОБА_1 "Карат" ОСОБА_5 від виконання повноважень, підписана головою комітету кредиторів ОСОБА_2 .

В обґрунтування відповідної скарги ОСОБА_2 зазначив, що ліквідатор боржника ОСОБА_5 в розумінні ст. 114 Закону про банкрутство є заінтересованою особою, у зв'язку з тим, що останній у даній справі має кредиторські вимоги до боржника в розмірі 697 грн. 46 коп., відтак, на думку останнього, Закон про банкрутство виключає можливість виконання повноважень ліквідатора особою, яка одночасно є кредитором у справі про банкрутство.

Ухвалою від 31.05.2016 року господарський суд Рівненської області відмовив в задоволенні відповідної заяви.

Колегія суддів апеляційної інстанції, перевіривши правове обґрунтування висновків суду першої інстанції, повністю погоджується з останніми, зокрема, з огляду на таке.

Розділом VII Закону про банкрутство передбачені особливості банкрутства окремих категорій боржників.

Відповідно до ст. 84 Закону про банкрутство відносини, пов'язані з банкрутством боржників, визначених у цьому розділі, регулюються Законом з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом.

Як зазначено вище, постановою господарського суду Рівненської області від 27.01.2015 року визнано банкрутом ОСОБА_1 "Карат", відкрито ліквідаційну процедуру боржника строком на 12 місяців, призначено ліквідатором боржника ОСОБА_5

Згідно ст. 95 Закону про банкрутство, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи. Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

За результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону про банкрутство, залежно від категорії боржника, виду його діяльності та наявності у нього майна господарський суд застосовує загальний, спеціальний або спрощений порядок провадження у справі про банкрутство.

Загальний порядок передбачає застосування процедури розпорядження майном з подальшим переходом до процедур санації, ліквідації або мирової угоди.

Спеціальний порядок передбачає залучення до участі у справі додаткових учасників, продовження строків санації, збігу процедур розпорядження майном та санації.

Спрощений порядок застосовується під час ліквідації банкрута без застосування процедур розпорядження майном та санації.

Ліквідаційна процедура ОСОБА_1 "Карат" здійснюється у відповідності до ст. 95 Закону про банкрутство. Вказаною статтею передбачено особливості застосування процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником, а саме зазначено про спрощений порядок провадження у справі про банкрутство.

Даний порядок не передбачає створення комітету кредиторів у процедурі банкрутства боржника, що ліквідується власником, оскільки формування та створення комітету кредиторів, як органу, що представляє інтереси всіх кредиторів у справі про банкрутство, здійснюється на стадії розпорядження майном, яка в процедурі банкрутства боржника, що ліквідується власником, відсутня.

Проте, кредитори боржника не позбавлені можливості провести такі збори та за власною ініціативою сформувати орган колективного представництва інтересів кредиторів у справі про банкрутство у порядку та на умовах встановлених Законом про банкрутство.

Законом встановлено термін скликання - протягом 10 днів після винесення ухвали за результатами попереднього засідання господарського суду. Проте, під час процедури банкрутства боржника, що ліквідується власником, відсутнє попереднє засідання господарського суду, де розглядаються вимоги кредиторів і вказується строк для проведення зборів кредиторів.

Як зазначено вище, 21.04.2015 року судом першої інстанції винесено ухвалу по справі № 918/1932/14 про визнання вимог кредиторів, а не затверджено реєстр вимог кредиторів у відповідності до ст. 25 Закону про банкрутство.

Як зазначено скаржником в апеляційні скарзі та підтверджується матеріалами справи, 21.08.2015 року на адресу ліквідатора ОСОБА_1 "Карат" від останнього надійшла вимога про скликання зборів кредиторів від 12.08.2015 року.

Відповідно до Закону про банкрутство ліквідатор повинен у двотижневий термін скликати збори кредиторів. Однак, скаржник, не дочекавшись спливу двотижневого терміну (27.08.2015 року), за власною ініціативою, з порушенням строків та порядку скликання надіслав повідомлення про проведення зборів кредиторів ОСОБА_1 "Карат".

Враховуючи зазначені обставини, збори кредиторів боржника 28.08.2015 року проведені із порушенням вимог Закону про банкрутство.

Зазначені обставини були встановлені в постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 26.01.2016 року під час розгляду апеляційної скарги кредитора ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Рівненської області від 01.12.2015 року у даній справі.

За умовами ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Порушення встановлених ст. 26 Закону про банкрутство норм, які регулюють порядок скликання зборів кредиторів, створення комітету кредиторів вказують на нелегітимність утвореного комітету кредиторів боржника ОСОБА_2, та як наслідок, підтверджують неправомочність прийнятих ним рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про незаконність формування даного представницького органу та відсутність підстав для врахування прийнятих ним рішень.

Твердження скаржника стосовно того, що ліквідатор боржника ОСОБА_5 в розумінні ст. 114 Закону про банкрутство є заінтересованою особою, у зв'язку з наявністю кредиторських вимог до боржника, а відтак повноваження останнього необхідно припинити правомірно відхилені судом першої інстанції, оскільки ст. 114 Закону про банкрутство унормовує призначення та усунення саме арбітражного керуючого, а ліквідатор боржника не має статусу арбітражного керуючого, а призначений ліквідатором згідно ч. 2 ст. 95 Закону про банкрутство.

Зазначені підстави припинення повноважень ОСОБА_5 були предметом дослідження під час розгляду скарги кредитора ОСОБА_2 на дії (бездіяльність) ліквідатора. За результатами розгляду скарги судами першої та апеляційної інстанції в її задоволенні було відмовлено.

Усе вищенаведене дає підстави колегії суддів вважати, що твердження скаржника, викладені в його апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими, зроблені при довільному трактуванні норм чинного законодавства і дійсних обставин справи, а також всі вищенаведені факти ним не спростовані належними доказами.

Враховуючи, що скаржник не надав доказів, які б могли бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що його заперечення позбавлені фактичного та правового обґрунтування, не відповідають як матеріалам справи, так і нормам чинного законодавства, тому ухвала господарського суду Рівненської області від 31.05.2016 року у справі № 918/1932/14 винесена без порушень норм матеріального та процесуального права, що не дає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу кредитора ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карат" ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Рівненської області від 31.05.2016 року у справі № 918/1932/14 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.