ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2016 р. Справа № 921/609/15-г/10

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів Давид Л.Л., Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання Швець О.В.

з участю представників ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_1, ПП «Дістас» ОСОБА_2

у відкритому судовому засіданні розглянув апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 24 травня 2016 року у справі №921/609/15-г/10 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Славпродукт»

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Тернопільської області (суддя Півторак М.Є.) ухвалою від 24 травня 2016 року у справі №921/609/15-г/10 відхилив клопотання публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про забезпечення вимог кредитора.

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (кредитор) подало апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 24 травня 2016 року у справі №921/609/15-г/10; прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву АТ «Дельта Банк» про забезпечення вимог кредитора, а саме: зобовязати ТОВ "Універсальний торговий дім "Меркурій" скасувати аукціон з реалізації майна ТОВ "Славпродукт" , який призначено на 03 червня 2016 року; заборонити ТОВ "Універсальний торговий дім "Меркурій" здійснити дії з реалізації майна ТОВ "Славпродукт"; заборонити ліквідатору ТОВ "Славпродукт" ОСОБА_3 здійснювати дії з реалізації майна ТОВ "Славпродукт".

Вважає, що ухвала винесена з порушенням норм процесуального і матеріального права. Зазначає, що згідно з ухвалою Господарського суду Тернопілдьської області від 08 серпня 2015 року ПАТ "Дельта Банк" є забезпеченим кредитором товариства з обмеженою відповідальністю "Славпродукт" з сумою грошових вимог 19 587 893,11 грн. Господарський суд Тернопільської області розглядає скаргу ПАТ "Дельта Банк" на незаконні дії ліквідатора банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_3 щодо реалізації майна банкрута. Заява про забезпечення вимог кредитора була подана з метою збереження майна ТзОВ "Славпродукт", що неправомірно, без дотримання порядку та умов реалізації виставлено на аукціон. Ця заява і скарга на незаконні дії ліквідатора є взаємоповязаними, адже стосуються незаконної реалізації ліквідатором банкрута заставного майна, тому суд повинен був одночасно розглядати заяву і скаргу та виносити рішення. Однак розглянув лише заяву про забезпечення вимог кредитора. Також апелянт наводить доводи щодо, на його думку, незаконної реалізації у ліквідаційній процедурі заставного майна ТзОВ "Славпродукт".

Правовою підставою вимог називає ст.ст. 18, 41, 54 закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Арбітражний керуючий ОСОБА_3 надіслав відзив, у якому оскаржувану ухвалу вважає законною, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги учасникам у справі про банкрутство повідомлено належним чином.

У судовому засіданні представник ПАТ «Дельта Банк» апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просить задовольнити. Представник ПП «Дістас» теж підтримала апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк».

Згідно з ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За змістом ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Львівський апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухав пояснення представників кредиторів і вважає, що ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 24 травня 2016 року слід залишити без змін з огляду на наступне.

У провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа №921/609/15-г/10 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Славпродукт» (). Суд постановою від 16 жовтня 2015 року визнав банкрутом товариство з обмеженою відповідальністю "Славпродукт", увів ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначив арбітражного керуючого ОСОБА_3, якого зобовязав вжити передбачені законом заходи щодо здійснення ліквідаційної процедури.

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" є кредитором товариства з обмеженою відповідальністю "Славпродукт" з грошовими вимогами на загальну суму 15 928 269,85 грн. черговість задоволення грошових вимог: позачергова і 3 659 623,26 грн. - шоста черга задоволення.

У травні 2016 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до Господарського суду Тернопільської області із заявою про забезпечення вимог кредитора, покликаючись на приписи статей 18, 54 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" просило суд: зобовязати ТОВ "Універсальний торговий дім "Меркурій" скасувати аукціон з реалізації майна ТОВ "Славпродукт" , який призначено на 03 червня 2016 року; заборонити ТОВ "Універсальний торговий дім "Меркурій" здійснити дії з реалізації майна ТОВ "Славпродукт"; заборонити ліквідатору ТОВ "Славпродукт" ОСОБА_3 здійснювати дії з реалізації майна ТОВ "Славпродукт".

Суд першої інстанції ухвалою від 24 травня 2016 року відхилив клопотання публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про забезпечення вимог кредитора. На підставі приписів статей 18, 38 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд вказав про відсутність законних підстав для забезпечення вимог кредиторів у судовій ліквідаційній процедурі. Також суд зазначив, що ухвалою від 20 травня 2016 року задовольнив клопотання ліквідатора ОСОБА_3 про зняття обтяжень з майна товариства з обмеженою відповідальністю "Славпродукт" на підставі частини першої статті 38 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Скасування арештів і обтяжень майна пов'язано з тим, що у процедурі ліквідації задоволення вимог кредиторів відбувається за рахунок коштів, отриманих від здійсненого у встановленому порядку продажу майна банкрута, тому майно банкрута повинно бути вільним від будь-яких обтяжень. Існування ж обтяжень на відчуження активів банкрута перешкоджає ліквідатору у виконанні покладених на нього Законом обов'язків. Ліквідаційна процедура товариства з обмеженою відповідальністю "Славпродукт" триває.

Такі висновки Господарського суду Тернопільської області грунтуються на законі та відповідають обставинам справи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з частиною 2 статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до вимог статті 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи про банкрутство чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів. Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику укладати без згоди арбітражного керуючого (розпорядника майна) правочини (договори), а також зобов'язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала (ч.1 ст.18).

У процедурі розпорядження майном за клопотанням розпорядника майна, сторін або інших учасників справи про банкрутство, що містить підтверджені відомості про перешкоджання керівником боржника виконанню повноважень розпорядника майна, а також про вчинення керівником боржника дій, що порушують права та законні інтереси боржника або кредиторів, господарський суд має право відсторонити керівника боржника від посади та покласти виконання його обов'язків на розпорядника майна. Про усунення керівника боржника від посади господарський суд виносить ухвалу (ч.2 ст.18).

Заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до припинення провадження у справі (ч.3 ст.18).

Конституцією України (ч. 2 ст. 19) встановлено обовязок органів державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією і законами України.

Отже, суд вправі на стадії розпорядження майном боржника застосовувати лише передбачені законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заходи забезпечення вимог кредиторів, які діють до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до припинення провадження у справі. Застосування ж заходів забезпечення вимог кредиторів на стадії судової ліквідаційної процедури закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачає. Навпаки, у силу частини першої статті 38 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня визнання боржника банкрутом і введення ліквідаційної процедури арешти майна і обтяження щодо розпорядження майном визнаного банкрутом боржника, скасовуються, а накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається; виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених цим розділом.

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачає інших заходів забезпечення вимог кредиторів і порядку їх застосування, ніж визначені статтею 18 цього Закону.

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» просило суд забезпечити його вимоги кредитора на стадії продажу майна у судовій ліквідаційній процедурі і в спосіб, не передбачений статтею 18 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За таких обставин законні підстави для задоволення заяви публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про забезпечення вимог кредитора відсутні.

Розгляд Господарським судом Тернопільської області скарги ПАТ "Дельта Банк" на незаконні дії ліквідатора банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_3 щодо реалізації майна банкрута не змінює правового регулювання спеціальним законом забезпечення вимог кредиторів у провадженні справи про банкрутство.

Слід зазначити й те, що порядок реалізації майна банкрута, у тому числі й заставного, унормовано статтями 42-44, 49-76 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". У тому числі статтею 54 передбачено право організатора аукціону відмовитись від проведення аукціону, а статтею 55 визначено порядок визнання аукціону таким, що не відбувся, анулювання результатів аукціону, визнання результатів аукціону недійсними. Зокрема, суд може визнати недійсними результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Щодо доводів апелянта про те, що суд повинен був одночасно розглядати заяву про забезпечення вимог кредитора і скаргу на незаконні дії ліквідатора.

Згідно з статтями 102, 106 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення місцевого господарського суду.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала Господарського суду Тернопільської області від 24 травня 2016 року у справі №921/609/15-г/10, якою суд відхилив заяву публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про забезпечення вимог кредитора. Відтак суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість саме цієї ухвали місцевого господарського суду і не вправі оцінювати дії суду першої інстанції щодо розгляду скарги на дії ліквідатора банкрута.

Отже, ухвала Господарського суду Тернопільської області від 24 травня 2016 року у справі №921/609/15-г/10З прийнята з урахуванням обставин справи відповідно до вимог закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. Доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують.

Згідно з ст. 103 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог частини 3 статті 8 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 24 травня 2016 року по справі №921/609/15-г/10 залишити без змін, апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя Гриців В.М.

суддя Давид Л.Л.

суддя Кордюк Г.Т.