ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2016р. Справа№ 914/1257/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Галамай О.З.

при секретарі судового засідання Прокопів І.І.

розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробничої компанії «Традиція», м. Львів

до відповідача ОСОБА_1 особи-підпримця ОСОБА_2, м. Броди, Львівська область

про стягнення заборгованості в розмірі 20 501,87 грн.

В судове засідання зявились:

від позивача: ОСОБА_3 довіреність № 360 від 16.03.2016р.;

від відповідача: не зявився.

Представнику позивача в судовому засіданні роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Фіксація судового процесу технічними засобами в порядку ст. 81-1 ГПК України не здійснювалася через відсутність відповідного клопотання.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробнича компанія «Традиція» до відповідача ОСОБА_1 особи-підпримця ОСОБА_2 Луковична про стягнення заборгованості в розмірі 20 501,87 грн.

Ухвалою суду від 12.05.2016р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 26.05.2016р.

З метою повного і обєктивного зясування всіх обставин спору, для надання можливості сторонам врегулювати спір в добровільному порядку, в судовому засіданні 26.05.2016р. оголошувалась перерва до 23.06.2016 р.

Ухвалою суду від 23.06.2016р. продовжено строк розгляду справи та відкладено її розгляд на 19.07.2016р., з підстав, викладених в ухвалі.

Представник позивача в судовому засіданні 19.07.2016р. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та пояснень, наданих в судовому засіданні. Також в судовому засіданні надав докази часткової сплати відповідачем заборгованості (з наступною реєстрацією його через відділ автоматизованого документообігу та обробки інформації Господарського суду Львівської області, вх. № 30471/16 від 19.07.2016р.).

Відповідач в судове засідання не зявився, вимог ухвал суду не виконав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,про що свідчить підпис відповідному бланку про відкладення розгляду справи.

За таких обставин суд вважає, що справа у відповідності до вимог ст. 75 ГПК України може бути розглянута за відсутності відповідача, за наявними в справі матеріалами.

В судовому засіданні 19.07.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

01.07.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю торгівельно.- виробнича компанія «Традиція» (Орендодавець) та ОСОБА_1 особою підприємцем ОСОБА_2 Луковичом (Орендар) укладено договір оренди № 33/15 нежитлового приміщення площею 162 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Липинського, 58 для здійснення орендарем підприємницької діяльності (п.1.1. Договору).

Зазначене майно передано позивачем на підставі акту приймання-передачі нежитлових приміщень від 01.07.2015р. (копія міститься в матеріалах справи).

Відповідно до п.6.1 Договору орендар зобовязався своєчасно та в повному обсязі здійснювати орендні платежі та плату за комунальні послуги .

Орендна плата встановлюється в розмірі: 45,00 грн. за 1 кв. м., відповідно щомісячна орендна плата становить 7 290,00 грн. виключно за користування орендованим приміщенням. Орендар здійснює платіж у розмірі 100% місячної орендної плати протягом 3-х банківських днів з моменту підписання договору, шляхом перерахунку коштів на розрахунковий рахунок Орендодавця на підставі виставленого рахунку. Обчислення розміру орендної плати здійснюється із врахуванням індексів інфляції. Наступні платежі Орендар здійснює до 5 числа поточного (звітного) місяця (п.2.1,2.2 Договору).

Згідно з п.8.9. Договору у випадку виявлення Орендодавцем порушення Орендарем умов п.6.1. Договору, Орендар сплачує штраф у розмірі 50% місячної орендної плати, у разі повторного виявлення даних порушень Орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати Договір оренди, і з моменту розірвання договору Орендар зобовязаний залишити орендовану площу протягом трьох робочих днів.

Однак, як стверджує позивач та вбачається з матеріалів справи, відповідач договірні зобовязання виконував несвоєчасно та не в повному обсязі, сплативши 41 463,13 грн., про що свідчать виписки з обслуговуючого банку належно завірені копії містяться в матеріалах справи). Внаслідок цього заборгованість станом на 29.02.2016р. становила 16 856,87 грн.

У звязку з неодноразовим порушенням умов Договору позивачем на адресу відповідача направлявся лист № 352 від 01.03.2016р., в якому він зазначає про обмеження доступу відповідача до орендованого майна, відповідно до п.5.2.Договору, розірвання з 10.03.2016р. договору оренди та виставляє вимогу про оплату наявної заборгованості в трьохденний термін. Зазначений лист залишений без відповіді та задоволення.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та стверджує позивач, в процесі розгляду справи відповідачем частково оплачено борг в розмірі 2 500,00 грн., що підтверджується банківською випискою (копія міститься в матеріалах справи).

Отже, станом на момент розгляду справи, основний борг відповідача перед позивачем становить 14 356,87 грн., який позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідно п. 8.9 Договору позивачем нараховано штраф у розмірі 3 645,00 грн., який просить стягнути з відповідача.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1378 грн.00 коп.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналогічне положення містить ст. 193 ГК України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

Згідно ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Статтею 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до укладеного між сторонами договору № 33/15 від 01.07.2015р., Товариство з обмеженою відповідальністю ТВК «Традиція» (Орендодавець) передало в оренду ОСОБА_1 особі підприємцю ОСОБА_2 (Орендар) нежитлові приміщення площею 162 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Липинського, 58 для здійснення орендарем підприємницької діяльності (п.1.1. Договору).

Зазначене майно передано позивачем на підставі акту приймання-передачі нежитлових приміщень від 01.07.2015р. (копія міститься в матеріалах справи).

Відповідно до п.6.1 Договору орендар зобовязався своєчасно та в повному обсязі здійснювати орендні платежі та плату за комунальні послуги .

Орендна плата встановлюється в розмірі: 45,00 грн. за 1 кв. м., відповідно щомісячна орендна плата становить 7 290,00 грн. виключно за користування орендованим приміщенням. Орендар здійснює платіж у розмірі 100% місячної орендної плати протягом 3-х банківських днів з моменту підписання договору, шляхом перерахунку коштів на розрахунковий рахунок Орендодавця на підставі виставленого рахунку. Обчислення розміру орендної плати здійснюється із врахуванням індексів інфляції. Наступні платежі Орендар здійснює до 5 числа поточного (звітного) місяця (п.2.1,2.2 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи та стверджує прозивач, відповідач орендну плату вносив несвоєчасно та не в повному обсязі, сплативши 41 463,13 грн., про що свідчать виписки з обслуговуючого банку (належно завірені копії містяться в матеріалах справи). Внаслідок цього заборгованість станом на день звернення до суду становить 16 856,87 грн.

Позивачем на адресу відповідача направлявся лист № 352 від 01.03.2016р., в якому він зазначає про обмеження доступу відповідача до орендованого майна, відповідно до п.5.2.Договору, розірвання з 10.03.2016р. договору оренди та виствляє вимогу про оплату наявної заборгованості в трьохденний термін. Даний лист залишений без відповіді та задоволення.

Однак, в процесі розгляду справи відповідачем частково оплачено борг в розмірі 2 500,00 грн., що підтверджується банківською випискою (копія міститься в матеріалах справи).

Згідно п.1-1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на те, що під час розгляду справи відповідач добровільно погасив основну заборгованість у розмірі 2 500,00 грн., що підтверджується матеріалами справи, провадження у справі в цій частині підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України.

Таким чином, основна заборгованість складає 14 356,87 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача.

Згідно з п.8.9. Договору, у випадку виявлення Орендодавцем порушення Орендарем умов п.6.1. Договору, Орендар сплачує штраф у розмірі 50% місячної орендної плати, у разі повторного виявлення даних порушень Орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати Договір оренди, і з моменту розірвання договору Орендар зобовязаний залишити орендовану площу протягом трьох робочих днів.

Враховуючи порушення відповідачем умов договору щодо строків оплати орендних платежів, позивачем нараховано штраф у розмірі 3 645,00 грн.

Судом встановлено, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу заявлені позивачем відповідно до умов договору та норм чинного законодавства. Отже, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає штраф у розмірі 3 645,00 грн.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу вимог ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволенні позову витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 3, 4, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 12, 22, 32, 33, 34, 35, 36, 43, 49, 75, п.п.1-1 ст.80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 особи-підпримця ОСОБА_2 (с. Станіславчик, Бродівський район, Львівська область,80682, ідент.№ НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробничої компанії «Традиція» (вул.Угорська, 22, м. Львів, 79034, ):

14 356 (чотирнадцять тисяч триста пятдесят шість) грн. 87 коп. основного боргу;

- 3 645 (три тисячі шістсот сорок пять) грн. 00 коп. штрафу;

- 1 378 (тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Провадження у справі в частині стягнення 2 500 (дві тисячі пятсот) грн .00 коп. - припинити.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 22.07.2016 р.

Суддя Галамай О. З.