РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2016Справа №910/7933/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

До Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТММ-Будкомплект»

Про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Ващенко Т.М. Представники учасників судового процесу:

від позивача: Лець Ю.В.

від відповідача: Подрез О.О.

від третьої особи: Пирожок Є.В.

В судовому засіданні 28.07.2016 судом у відповідності до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - позивач, ПАТ «Укрсоцбанк») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - відповідач, Фірма «Т.М.М.» -ТОВ) в якому просило:

в рахунок часткового погашення заборгованості Фірми "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю (04116, м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої, будинок 3, ідентифікаційний код юридичної особи: 14073675) перед Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) в розмірі 391 700 000,00 грн. за Кредитним договором № 252-СВ від 04.03.2004 року (в новій редакції від 29.04.2014р. з урахуванням усіх доповнень та змін), загальний розмір якої станом на 26 квітня 2016 року становить 17 174 231,98 Євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 490 182 824,53 (чотириста дев'яносто мільйонів сто вісімдесят дві тисячі вісімсот двадцять чотири) грн. 53 коп. та складається з:

- суми простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 14 857 932,43 євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 424 071 556,37 грн.;

- суми простроченої заборгованості за процентами в розмірі 587 892,95 євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 16 779 500,07 грн.;

- пені за кредитом (за період з 26.04.15р. по 26.04.16р.) в розмірі 1 553 963,47 Євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 44 352 853,96 грн.;

- пені за процентами (за період з 26.04.15р. по 26.04.16р.) в розмірі 174 443,13 Євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 4 978 914,12 грн.,

1) звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 05.12.2008р. зареєстрованим в реєстрі за № 4100 в новій редакції від 27.05.2014р., що викладена в Додатку до Договору про внесення змін № 3 від 27.05.2014р., зареєстрованого в реєстрі за № 477 (з усіма змінами, доповненнями та додатками) - квартиру № 191 в будинку № 59 по вулиці Звіринецькій в м. Києві, загальною площею 149,4 кв.м., житловою площею 80,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта - 00, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 7 700 000,00 (сім мільйонів сімсот тисяч) гривень 00 копійок без ПДВ.

2) звернути стягнення на предмети іпотеки за Договором застави від 04.03.2004р., зареєстрованим в реєстрі за № 535 в новій редакції від 28.05.2014р., що викладена в Додатку до Договору про внесення змін № 10 від 28.05.2014р., зареєстрованого в реєстрі за № 674 (з усіма змінами, доповненнями та додатками), а саме:

- звернути стягнення на квартиру № 111 в будинку № 3 по вулиці Тимофєевої Галі в місті Києві, загальною площею 359,3 кв.м., житловою площею - 122,60 кв.м., реєстраційний номер об'єкта - 00, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності, за вартістю 13 530 000,00 (тринадцять мільйонів п'ятсот тридцять тисяч) гри. без ПДВ;

- звернути стягнення на квартиру № 114 в будинку № 3 по вулиці Тимофєєвої Галі в місті Києві, загальною площею 749,90 кв.м., житловою площею - 358,90 кв.м., реєстраційний номер об'єкта - 0, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності, за вартістю 22 470 000,00 (двадцять два мільйона чотириста сімдесят тисяч) гри. без ПДВ;

- звернути стягнення на нежитлове приміщення № 116 в будинку № 3 по вулиці Тимофєєвої Галі в місті Києві, загальною площею 1414,4 кв.м., реєстраційний номер об'єкта 00 шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності, за вартістю 34 861 200,00 (тридцять чотири мільйона вісімсот шістдесят одна тисяча двісті) гри. в тому числі ПДВ - 5 810 200,00 грн.;

- звернути стягнення на нежитлове приміщення № 118 в будинку № 3 по вулиці Тимофєєвої Галі в місті Києві, загальною площею 71,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта - 00, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності, за вартістю 1 749 600,00 (один мільйон сімсот сорок дев'ять тисяч шістсот) грн. в тому числі ПДВ-291 600,00 грн.;

- звернути стягнення на нежитлове приміщення № 123 в будинку № 3 но вулиці Тимофєєвої Галі в місті Києві, загальною площею 72,6 кв.м., реєстраційний номер об'єкта - 00, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 1 789 200,00 (один мільйон сімсот вісімдесят дев'ять тисяч двісті) грн. в тому числі ПДВ - 298 200,00 грн.;

3) звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 19.01.2006р. зареєстрованим в реєстрі за № 135 в новій редакції від 27.05.2014р., що викладена в Додатку до Договору про внесення змін № 8 від 27.05.2014р., зареєстрованого в реєстрі за № 476 (з усіма змінами, доповненнями та додатками), а саме:

- звернути стягнення на нежитлове приміщення № 144 в будинку № 49А по вулиці Володимирській в м. Києві, загальною площею 1206,00 кв. м., реєстраційний номер об'єкта - 0, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 85 524 000,00 (вісімдесят п'ять мільйонів п'ятсот двадцять чотири тисячі) грн. в тому числі ПДВ - 14 254 000,00 грн.;

- звернути стягнення на нежитлове приміщення № 145 в будинку № 49А по вулиці Володимирській в м. Києві, загальною площею 1137,80 кв. м., реєстраційний номер об'єкта - 0 шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 80 688 000,00 (вісімдесят мільйонів шістсот вісімдесят вісім тисяч) грн. в тому числі ПДВ - 13 448 000,00 грн.

- звернути стягнення на групу приміщень № 151 в будинку № 49А по вулиці Володимирській в м. Києві, загальною площею 688,90 кв. м., реєстраційний номер об'єкта - 00, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 48 852 000,00 (сорок вісім мільйонів вісімсот п'ятдесят дві тисячі) грн. в тому числі ПДВ - 8 142 000,00 грн.;

- звернути стягнення на групу приміщень № 153 в будинку № 49А по вулиці Володимирській в м. Києві, загальною площею 960,7 кв. м., реєстраційний номер об'єкта - 00, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 68 136 000,00 (шістдесят вісім мільйонів сто тридцять шість тисяч) грн. в тому числі ПДВ - 11 356 000,00 гри.

4) звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 29.02.2008р. зареєстрованим в реєстрі за № 587 в новій редакції від 27.05.2014р., що викладена в Додатку до Договору про внесення змін № 3 від 27.05.2014р., зареєстрованого в реєстрі за № 478 (з усіма змінами, доповненнями та додатками), а саме:

- звернути стягнення на нежилі приміщення з № 1 по № 45, №№ І, II, тераса 30 % (групи приміщень № 25) - офіс, загальною площею 1 831,60 кв. м., що знаходиться за адресою м. Київ, вулиця Луначарського, будинок 4, приміщення 25, реєстраційний номер об'єкта - 0, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 55 200 000,00 (п'ятдесят п'ять мільйонів двісті тисяч) грн. в тому числі ПДВ - 9 200 000,00 грн.;

- звернути стягнення на нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщень № 33) - офіс в будинку № 4 по вулиці Луначарського в м. Києві, загальною площею 473, 50 кв.м., реєстраційний номер об'єкта - 00, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 14 400 000,00 (чотирнадцять мільйонів чотириста тисяч) гри. в тому числі ПДВ - 2 400 000,00 грн.;

- звернути стягнення на нежилі приміщення з № 1 по № 7 (групи приміщень № 40) загальною площею 400,90 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Луначарського, будинок № 4, приміщення 40, реєстраційний номер об'єкта - 0, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 12 000 000,00 (дванадцять мільйонів) грн. в тому числі ПДВ - 2 000 000,00 грн.;

- звернути стягнення на нежилі приміщення з № 1 по № 7, № II, тераса 30 % (групи приміщень № 43) - офіс, загальною площею 469,60 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Луначарського, будинок № 4, реєстраційний номер об'єкта -00, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 14 400 000,00 (чотирнадцять мільйонів чотириста тисяч) грн. в тому числі ПДВ - 2 400 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/7933/16 та призначено розгляд справи на 26.05.2016.

26.05.2016 від позивача через канцелярію Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення по суті спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2016 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено до 09.06.2016.

09.06.2016 від позивача через канцелярію Господарського суду міста Києва надійшло клопотання про долучення рецензій на звіти про незалежну оцінку нерухомого майна.

В судовому засіданні 09.06.2016 на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено перерву до 15.06.2016.

15.06.2016 від позивача через канцелярію Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення по суті спору щодо розміру кредитної заборгованості відповідача та письмові пояснення стосовно періоду нарахування пені, підстав включення податку на додану вартість до вартості предметів іпотеки, а також щодо реєстрації іпотек у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В судовому засіданні 15.06.2016 на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено перерву до 16.06.2016.

16.06.2016 від позивача через канцелярію Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення по суті спору щодо розміру кредитної заборгованості відповідача.

16.06.2016 від відповідача через канцелярію Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення стосовно нарахування податку на додану вартість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2016 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено до 23.06.2016.

23.06.2016 від позивача через канцелярію Господарського суду міста Києва надійшли додаткові письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 23.06.2016 на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено перерву до 13.07.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2016 на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк вирішення спору у справі №910/7933/16 на 15 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2016 до участі у розгляді справи залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТММ-Будкомплект», розгляд справи відкладено на 21.07.2016.

21.07.2016 від позивача через канцелярію Господарського суду міста Києва надійшли додаткові письмові пояснення по справі.

21.07.2016 від відповідача через канцелярію Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позов.

В судовому засіданні 21.07.2016 на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено перерву до 26.07.2016.

26.07.2016 через канцелярію Господарського суду міста Києва надійшли:

- від позивача: заперечення на відзив;

- відповідача: додаткові пояснення по справі та клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів;

- від третьої особи: пояснення по суті спору.

В судовому засіданні 28.07.2016 судом розглянуто клопотання відповідача про призначення у справі судової економічної експертизи, яке підтримано представником відповідача, і на вирішення якої відповідач просив поставити питання:

- чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника (по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед банком умовам укладеного між АКБ «ХФБ Банк України» та Фірми «Т.М.М.» - ТОВ за кредитним договором № 252-СВ від 04.03.2004 розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором;

- чи становила заборгованість позичальника за кредитним договором № 252-СВ від 04.03.2004 перед ПАТ «Укрсоцбанк» станом на 26.04.2016? Якщо ні, то якою є заборгованість позичальника за кредитним договором № 252-СВ від 04.03.2004 перед ПАТ «Укрсоцбанк» станом на 26.04.2016 (в т.ч. заборгованість за тілом кредиту і заборгованість за процентами).

Клопотання мотивоване тим, що за підрахунками залученого відповідачем спеціаліста у галузі економіки Брусенцевої О.С. заборгованість за кредитним договором № 252-СВ від 04.03.2004 становить значно меншу суму, ніж заявлено позивачем (а саме загалом 15 023 571,92 євро з яких: 10 376 721,00 євро - сума заборгованості за кредитом, 4 221 023,41 євро - сума простроченої заборгованості за кредитом, 54 562,03 євро - сума заборгованості за процентами, 371 265,48 євро - сума простроченої заборгованості за процентами), а тому питання щодо суми заборгованості можна врегулювати лише шляхом призначення та проведення судової економічної експертизи.

Представник позивача проти заявленого клопотання про призначення судової економічної експертизи заперечував, просив суд у його задоволенні відмовити посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість. У письмових запереченнях, поданих через канцелярію суду 23.06.2016, позивач вказував на те, що наведені відповідачем показники жодним чином не обгрунтовані, розрахунку їх не наведено, не вказано за які саме періоди нараховано відповідні показники та в чому саме полягає розбіжність.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши думки присутніх представників сторін щодо заявленого відповідачем клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи, дійшов висновку, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ст. 43 ГПК України, суд зобов'язаний всебічно, повно та об'єктивно досліджувати обставини справи, для вирішення справи по суті.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Так, відповідно до приписів ст. ст. 41, 42 ГПК України призначення експертизи на вимогу учасників процесу не є обов'язком суду, а є його правом; висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за загальними правилами, встановленими статтею 43 ГПК України.

Зокрема, суд звертає увагу на те, що судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/2651 від 27.11.06. "Про деякі питання призначення судових експертиз", п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.12. «Про деякі питання практики призначення судової експертизи»).

З системного аналізу положень ст. 34 ГПК України слідує, що допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Разом з тим, в силу приписів п. 18 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році" № 01-8/344 від 11.04.2005 р. з огляду на вимоги частини 1 статті 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та частини 1 статті 43 ГПК України стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд повинен перевірити обґрунтованість і правильність здійсненого нарахування сум штрафних санкцій, річних, збитків від інфляції, і в разі, якщо їх обчислення помилкове - зобов'язати позивача здійснити перерахунок відповідно до закону чи договору або зробити це самостійно.

З огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань (п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.13. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»).

Таким чином, оскільки судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, а при вирішенні спору у справі № 910/7933/16 суд може самостійно здійснити відповідні розрахунки (перерахунки) і для чого спеціальні знання не є необхідними.

Також, в судовому засіданні 28.07.2016 судом розглянуто клопотання відповідача про призначення у справі судової оціночно-будівельної експертизи, яке підтримано представником відповідача, і на вирішення якої відповідач просив поставити питання ринкової вартості обґєктів нерухомого майна, які є предметами забезпечувальних договорів і щодо яких позивачем заявлено вимоги щодо звернення стягнення шляхом визнання права власності.

Клопотання мотивовано тим, що в обґрунтування вартості предметів іпотек позивачем були надані висновки про вартість нерухомого майна, яке було передано в іпотеку. Проте, вказана у зазначених висновках вартість є значно нижчою від реальної (ринкової) вартості такого майна, про що зокрема відповідачем подано звіти про незалежну оцінку вартості майна - нежитлових приміщень, складені субґєктом оціночної діяльності - ТОВ «Соломон-Груп».

Представник позивача проти заявленого клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи заперечував, просив суд у його задоволенні відмовити посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. У письмових запереченнях, поданих через канцелярію суду 23.06.2016, позивач вказував на те, що надані відповідачем звіти містять значні недоліки, які вплинули на оцінку, що не відповідає Національному Стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», що зокрема підтверджено відповідними рецензіями, виконаними ГО «Всеукраїнська спілка оцінювачів».

Відповідно до приписів ст. ст. 41, 42 ГПК України призначення експертизи на вимогу учасників процесу не є обов'язком суду, а є його правом; висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за загальними правилами, встановленими статтею 43 ГПК України.

Зокрема, суд звертає увагу на те, що судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/2651 від 27.11.06. "Про деякі питання призначення судових експертиз", п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.12. «Про деякі питання практики призначення судової експертизи»).

З системного аналізу положень ст. 34 ГПК України слідує, що допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши думки присутніх представників позивача та відповідача щодо заявленого клопотання, дійшов висновку, що воно задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Так, дійсно, для визначення ринкової вартості предметів іпотек існує потреба у спеціальних знаннях, проте, враховуючи приписи процесуального закону, зокрема ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, які покладають на кожну сторону спору обовґязок по доведенню своїх вимог та заперечень, та в сукупності з наявними матеріалами справи, які містять відповідні звіти оцінки ринкової вартості нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, виконані як на замовлення позивача, так і відповідача, з відповідними рецензіями, які містять відомості щодо ринкової вартості предметів іпотек.

В свою чергу, суд наголошує на тому, що оцінка і звітів, і рецензій на них саме на відповідність їх належності і допустимості як доказів, які підтверджують вимоги або заперечення сторін стосовно ринкової вартості предметів іпотек, здійснюється під час розгляду справи по суті з урахуванням усіх обставин справи в сукупності та перевіркою їх належними та допустимими доказами в розумінні вимог ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд зазначає і те, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, дотримання якого є процесуальною гарантією дотримання прав сторін спору.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У п. 3 Постанови №11 від 17.10.2014р. Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004р.).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії-" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосудця покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Таким чином, суд дійшов висновку, що обумовлені законом підстави для призначення судової оціночно-будівельної експертизи - відсутні, і суд відмовляє в його задоволенні в зв'язку з необгрунтованістю.

В судовому засіданні 28.07.2016 судом встановлено, що 23.06.2016 від позивача через канцелярію Господарського суду міста Києва надійшли додаткові письмові пояснення по справі, в яких позивач зазначав про те, що загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 26.04.2016 становив 17 174 231,98 євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 490 182 824,53 (чотириста дев'яносто мільйонів сто вісімдесят дві тисячі вісімсот двадцять чотири) грн. 53 коп. та складається з:

- суми простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 14 857 932,43 євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 424 071 556,37 грн.;

- суми простроченої заборгованості за процентами в розмірі 587 892,95 євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 16 779 500,07 грн.;

- пені за кредитом (за період з 26.04.15р. по 26.04.16р.) в розмірі 1 553 963,47 Євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 44 352 853,96 грн.;

- пені за процентами (за період з 26.04.15р. по 26.04.16р.) в розмірі 174 443,13 Євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 4 978 914,12 грн.

Проте, після 26.04.2016 відповідачем було здійснено платежі на загальну суму 64 985,94 євро в рахунок погашення нарахованих процентів за минулі періоди, що включені до розрахунку заборгованості, у звґязку з цим, сума простроченої заборгованості за процентами в розмірі 587 892,95 євро зменшилась на 64 985,94 євро та складає 552 907,01 євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 14 924 686,90 грн.

Позивач вказує, що загальний розмір заборгованості Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю перед ПАТ "Укрсоцбанк" станом на 26 квітня 2016 року становить 17 109 246,04 Євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 488 328 011,35 (чотириста вісімдесят вісім мільйонів гриста двадцять вісім тисяч одинадцять) грн. 35 коп. та складається з:

- суми простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 14 857 932,43 євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 424 071 556,37 грн.;

- суми простроченої заборгованості за процентами в розмірі 522 907,01 євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 14 924 686,90 грн.;

- пені за кредитом (за період з 26.04.15р. по 26.04.16р.) в розмірі 1 553 963,47 Євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 44 352 853,96 грн.;

- пені за, процентами (за період з 26.04.15р. по 26.04.16р.) в розмірі 174 443,13 Євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 4 978 914,12 грн.

У звґязку з наведеним, позивач у заяві від 23.06.2016 просив:

В рахунок часткового погашення заборгованості Фірми "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю (04116, м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої, будинок 3, ідентифікаційний код юридичної особи: 14073675) перед Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) в розмірі 391 700 000,00 грн. за Кредитним договором № 252-СВ від 04.03.2004 (в новій редакції від 29.04.2014 з урахуванням усіх доповнень та змін), загальний розмір якої станом на 26 квітня 2016 року становить 17 109 246,04 Євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 488 328 011,35 (чотириста вісімдесят вісім мільйонів триста двадцять вісім тисяч одинадцять) грн. 35 коп. та складається з:

суми простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 14 857 932,43 євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 424 071 556,37 грн.;

суми простроченої заборгованості за процентами в розмірі 522 907,01 євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 14 924 686,90 грн.;

пені-за кредитом (за період з 26.04.15р. по 26.04.16р.) в розмірі 1 553 963,47 Євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 44 352 853,96 грн.;

пені за процентами (за період з 26.04.15р. по 26.04.16р.) в розмірі 174 443,13 Євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 4 978 914,12 грн.

1) Звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 05.12.2008р. зареєстрованим в реєстрі за № 4100 в новій редакції від 27.05.2014р., що викладена в Додатку до Договору про внесення змін № 3 від 27.05.2014р., зареєстрованого в реєстрі за № 477 (з усіма змінами, доповненнями та додатками) - квартиру № 191 в будинку № 59 по вулиці Звіринецькій в м. Києві, загальною площею 149,4 кв.м., житловою площею 80,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта - 00, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 7 700 000,00 (сім мільйонів сімсот тисяч) гривень 00 копійок без ПДВ.

2) Звернути стягнення на предмети іпотеки за Договором застави від 04.03.2004р., зареєстрованим в реєстрі за № 535 в новій редакції від 28.05.2014р., що викладена в Додатку до Договору про внесення змін № 10 від 28.05.2014р., зареєстрованого в реєстрі за № 674 (з усіма змінами, доповненнями та додатками), а саме:

- звернути стягнення на квартиру № 111 в будинку № 3 по вулиці Тимофєєвої Галі в місті Києві, загальною площею 359,3 кв.м., житловою площею - 122,60 кв.м., реєстраційний номер об'єкта - 00, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності, за вартістю 13 530 000,00 (тринадцять мільйонів п'ятсот тридцять тисяч) грн. без ПДВ;

- звернути стягнення на квартиру № 114 в будинку № 3 по вулиці Тимофєєвої Галі в місті Києві, загальною площею 749,90 кв.м., житловою площею - 358,90 кв.м., реєстраційний номер об'єкта - 0, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності, за вартістю 22 470 000,00 (двадцять два мільйона чотириста сімдесят тисяч) грн. без ПДВ;

- звернути стягнення на нежитлове приміщення № 116 в будинку № 3 по вулиці Тимофєєвої Галі в місті Києві, загальною площею 1414,4 кв.м., реєстраційний номер об'єкта 00 шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності, за вартістю 34 861 200,00 (тридцять чотири мільйона вісімсот шістдесят одна тисяча двісті) грн. в тому числі ПДВ - 5 810 200,00 грн.;

- звернути стягнення на нежитлове приміщення № 118 в будинку № 3 по вулиці Тимофєєвої Галі в місті Києві, загальною площею 71,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта - 00, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності, за вартістю 1 749 600,00 (один мільйон сімсот сорок дев'ять тисяч шістсот) грн. в тому числі ПДВ - 291 600,00 грн.;

- звернути стягнення на нежитлове приміщення № 123 в будинку № 3 по вулиці Тимофєєвої Галі в місті Києві, загальною площею 72,6 кв.м., реєстраційний номер об'єкта - 00, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 1 789 200,00 (один мільйон сімсот вісімдесят дев'ять тисяч двісті) грн. в тому числі ПДВ -298 200,00 грн.;

3) Звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 19.01.2006р. зареєстрованим в реєстрі за № 135 в новій редакції від 27.05.2014р., що викладена в Додатку до Договору про внесення змін № 8 від 27.05.2014р., зареєстрованого в реєстрі за № 476 (з усіма змінами, доповненнями та додатками), а саме:

- звернути стягнення на нежитлове приміщення № 144 в будинку № 49А по вулиці Володимирській в м. Києві, загальною площею 1206,00 кв. м., реєстраційний номер об'єкта - 0, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 85 524 000,00 (вісімдесят п'ять мільйонів п'ятсот двадцять чотири тисячі) грн. в тому числі ПДВ - 14 254 000,00 грн.;

- звернути стягнення на нежитлове приміщення № 145 в будинку № 49А но вулиці Володимирській в м. Києві, загальною площею 1137,80 кв. м., реєстраційний номер об'єкта - 0 шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 80 688 000,00 (вісімдесят мільйонів шістсот вісімдесят вісім тисяч) грн. в тому числі ПДВ - 13 448 000,00 грн.

- звернути стягнення на групу приміщень № 151 в будинку № 49А по вулиці Володимирській в м. Києві, загальною площею 688,90 кв. м., реєстраційний номер об'єкта - 00, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 48 852 000,00 (сорок вісім мільйонів вісімсот п'ятдесят дві тисячі) грн. в тому числі ПДВ - 8 142 000,00 грн.;

- звернути стягнення на групу приміщень № 153 в будинку № 49А по вулиці Володимирській в м. Києві, загальною площею 960,7 кв. м., реєстраційний номер об'єкта - 00, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 68 136 000,00 (шістдесят вісім мільйонів сто тридцять шість тисяч) гри. в тому числі ПДВ - 11 356 000,00 грн.

4) Звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 29.02.2008р. зареєстрованим в реєстрі за № 587 в новій редакції від 27.05.2014р., що викладена в Додатку до Договору про внесення змін № 3 від 27.05.2014р., зареєстрованого в реєстрі за № 478 (з усіма змінами, доповненнями та додатками), а саме:

- звернути стягнення на нежилі приміщення з № 1 по № 45, №№ І, II, тераса 30 % (групи приміщень № 25) - офіс, загальною площею 1 831,60 кв. м., що знаходиться за адресою м. Київ, вулиця Луначарського, будинок 4, приміщення 25, реєстраційний номер об'єкта - 0, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 55 200 000,00 (п'ятдесят п'ять мільйонів двісті тисяч) гри. в тому числі ПДВ - 9 200 000,00 грн.;

- звернути стягнення на нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщень № 33) - офіс в будинку № 4 по вулиці Луначарського в м. Києві, загальною площею 473, 50 кв.м., реєстраційний номер об'єкта - 00, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 14 400 000,00 (чотирнадцять мільйонів чотириста тисяч) грн. в тому числі ПДВ - 2 400 000,00 грн.;

- звернути стягнення на нежилі приміщення з № 1 по № 7 (групи приміщень № 40) загальною площею 400,90 кв. м., що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Луначарського, будинок № 4, приміщення 40, реєстраційний номер об'єкта - 0, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 12 000 000,00 (дванадцять мільйонів) грн. в тому числі ПДВ - 2 000 000,00 грн.;

- звернути стягнення на нежилі приміщення з № 1 по № 7, № II, тераса 30% (групи приміщень № 43) - офіс, загальною площею 469,60 кв. м., що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Луначарського, будинок № 4, реєстраційний номер об'єкта - 00, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 14 400 000,00 (чотирнадцять мільйонів чотириста тисяч) грн. в тому числі ПДВ - 2 400 000,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

З огляду на наведене, суд розцінює подані позивачем через канцелярію Господарського суду міста Києва 23.06.2016 пояснення, як заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині суми нарахованих процентів, яка приймається судом до розгляду і подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням поданої заяви, у звґязку з має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір.

Вказане також викладено в п. 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 28.07.2016 відмовлено в задоволенні клопотань відповідача про відвід судді Ващенко Т.М. та про колегіальний розгляд справи № 910/7933/16.

В судовому засіданні 28.07.2016 представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Вимоги позивача мотивовані тим, що внаслідок невиконання відповідачем перед позивачем своїх зобовґязань за кредитним договором № 252-СВ від 04.03.2004 (з у рахуванням внесених змін додатковими угодами) щодо погашення суми кредиту та платежів за ним, утворилась непогашена заборгованість. В свою чергу, оскільки вимоги позивача за кредитним договором № 252-СВ від 04.03.2004 (з у рахуванням внесених змін додатковими угодами) були забезпечені предметами іпотеки за іпотечними договорами, укладеним між позивачем, як іпотекодержателем, та відповідачем, як іпотекодавцем, а тому позивач набув право звернення стягнення на предмети іпотеки, яке просив реалізувати шляхом визнання права власності на предмети іпотеки, за ринковою вартістю визначеною у відповідних звітах (висновках), виконаних субґєктами оціночної діяльності на замовлення позивача. Нормативно в обґрунтування позову посилався на приписи ст. ст. 33, 34, 37 Закону України «Про іпотеку» та умови договорів іпотеки.

Представник відповідача в судовому засіданні 28.07.2016 проти заявленого позову заперечував, просив суд у задоволенні позову відмовити. У письмовому відзиві на позов відповідач посилався на те, що:

- оцінка майна, на яке звертається стягнення, не відповідає ринковій вартості і є значно заниженою по відношенню ринкової вартості майна, що підтверджується звітами про незалежну оцінку нерухомого майна, складеними субґєктом оціночної діяльності на замовлення відповідача;

- позивачем безпідставно не включено до вартості нерухомого майна (квартири № 191 в будинку № 59 по вулиці Звіринецькій в м. Києві, загальною площею 149,4 кв.м., житловою площею 80,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта - 00, квартири № 111 в будинку № 3 по вулиці Тимофєєвої Галі в місті Києві, загальною площею 359,3 кв.м., житловою площею - 122,60 кв.м., реєстраційний номер об'єкта - 00, квартири № 114 в будинку № 3 по вулиці Тимофєєвої Галі в місті Києві, загальною площею 749,90 кв.м., житловою площею - 358,90 кв.м., реєстраційний номер об'єкта - 0) 20% податку на додану вартість, що суперечить п.п. а) п. 185.1 ст. 185,п. 188.1 ст. 188, п.п. а) п. 193.1 ст. 193, п. 194.1 ст. 194, Податкового кодексу України;

- позивачем обрано не передбачений законом спосіб захисту свого права, оскільки відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Звертаємо увагу на те, що законом передбачено звернення стягнення або на підставі рішення суду, або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, тому положення Закону України "Про іпотеку", якими врегульовано порядок звернення стягнення згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, не підлягають застосуванню до порядку звернення стягнення на підставі рішення суду. Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України "Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку". Тобто Законом України "Про іпотеку" передбачено саме передачу, а не визнання права власності. В свою чергу спосіб такої передачі визначено статтею 37 Закону України "Про іпотеку" - і ним є реєстрація права власності іпотеко держателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору. Набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього в судовому порядку ст.37 Закону України «Про іпотеку» не передбачено. Неможливість визнання права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки в судовому порядку підтверджується неминучим порушенням в разі його застосування ч. З ст. 37 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Оскільки відповідно до ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону, неможливо в судовому рішенні визнати право власності за вартістю, яку буде визначено пізніше, в момент реєстрації права власності. Крім того, слід врахувати, що застосування передбаченого ч.3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» способу захисту права тягне за собою застосування передбачених цією ж статтею правових наслідків: після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача в судовому засіданні 28.07.2016 надав пояснення по суті спору, а також підтримав викладені в письмових поясненнях доводи.

Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2004р. між Акціонерним комерційним банком "ХФБ Банк Україна" (правонаступником якого на даний час є Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", надалі - банк, кредитор) та Фірма "Т.М.М.'' - Товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - позичальник, боржник) було укладено кредитний договір № 252-СВ (надалі - Кредитний договір № 252-СВ).

Згідно з п. 1.1 Кредитного договору № 252-СВ, банк відповідно до умов та на термін цього

договору надав позичальнику револьверну кредитну лінію (надалі по тексту - кредит) з загальною сумою кредиту 3 200 000,00 (три мільйони двісті тисяч) євро (надалі - загальна сума кредиту) з можливістю отримувати в доларах США та євро та терміном кредиту до 04.03.2005 року (надалі - термін кредиту).

Пунктом 1.2 Кредитного договору № 252-СВ визначено, що кредит надається з метою фінансування обігових коштів позичальника (придбання будівельних матеріалів та обладнання).

Пунктом 3.2 Кредитного договору № 252-СВ передбачено, що протягом періоду дозволеного отримання, визначеного в п. 3.1 та в межах загальної суми кредиту банк надає позичальнику кошти однією або кількома сумами (надалі - частка або частки).

В свою чергу, позичальник зобов'язався повернути кредит у строки та на умовах, визначених цим Кредитним договором № 252-СВ та додатковими угодами до нього, сплачувати відсотки за отримані непогашені частки, комісії та інші платежі, що визначені в розділі 6 Кредитного договору.

Пунктом 5.1. Кредитного договору № 252-СВ сторони погодили, що позичальник сплачує банку відсотки за отримані та непогашені частки. Відсотки сплачуються за відсотковою ставкою, визначеною у пункті 5.2. цього Договору та повинні нараховуватися щодо кожної частки, що залишається непогашеною, з дати надання частки до дати фактичного погашення частки або дати повернення частки (за відповідним рішенням банку згідно з умовами цього Договору. При розрахунку відсотків за кожний відсотковий період перший та останній день відсоткового періоду вважаються одним днем. Відсотки розраховуються на підставі фактичної кількості календарних днів, коли частка є непогашеною, та року з 360 днів.

Відповідно до п. 5.2 Кредитного договору № 252-СВ відсоткова ставка відсоткова ставка складається з: (і) маржі 8 (вісім) % річних та (іі) ставки LIBOR (відповідно до валюти частки) для відповідної тривалості відсоткового періоду.

Пунктом 4.1 Кредитного договору передбачено, що позичальник погашає кожну частку на дату повернення частки, визначену у відповідній заявці на отримання частки. Погашення кредиту здійснюється позичальником на кредитний рахунок, визначений в п. 11.1 Договору.

В подальшому сторони укладали ряд Додаткових угод до Кредитного договору № 252-СВ, якими банк та позичальник змінювали раніше досягнуті домовленості в рамках Кредитного договору № 252-СВ, а саме: Додатковою угодою №1 від 20.05.2004р. пункт 1.2 Кредитного договору № 252-СВ викладено у новій редакції: "Кредит надається з метою фінансування обігових коштів позичальника, а саме: придбання будівельних матеріалів та обладнання, а також для оплати позичальником будівельно-монтажних робіт".

Сторони неодноразово змінювали дату повернення часток, продовжували період дозволеного отримання, продовжували термін кредиту та збільшували загальну суму кредиту. Вказані обставини сторонами спору не заперечувались.

В свою чергу, 29.04.2014 між ПАТ «Укрсоцбанк» та Фірма "Т.М.М.''-Товариство з обмеженою відповідальністю, як позичальником, укладено Додаткову угоду № 47 до Кредитного договору № 252-СВ, якою викладено умови Кредитного договору у новій редакції, що викладена в додатку до Додаткової угоди № 47 від 29.04.2014, яка містить наступні положення:

Пункт 1.1. Банк відповідно до умов цього Договору надав позичальнику кредит з загальною сумою кредиту 15 376 721,00 (п'ятнадцять мільйонів триста сімдесят шість тисяч сімсот двадцять один) євро з можливістю отримувати в євро та з терміном кредиту до 31.03.2021р. (включно).

Пункт 1.2. Кредит надається з метою фінансування обігових коштів Позичальника, а саме на: придбання будівельних матеріалів, обладнання, запасних частин, інструментів, оплату підрядних та субпідрядних будівельно-монтажних робіт/послуг, а також на інші цілі (в тому числі інвестиційного характеру), попередньо погоджені із Банком.

Пункт 1.3. Сума заборгованості за Кредитом станом на 29.04.2014 становить 15 376 721,00 (п'ятнадцять мільйонів триста сімдесят шість тисяч сімсот двадцять один) євро.

Пункт 2.1. Надання часток банком здійснювалося відповідно до умов, що передбачені положеннями Договору, що діяли на момент видачі відповідних часток.

Пункт 2.2. Починаючи з 29.04.2014р. надання кредиту банком не здійснюватиметься.

В пункті 3.2. встановлено графік погашення Позичальником суми Кредиту:

- За 2014 рік позичальник зобовґязався погасити загалом 1 630 000,00 євро (по 70 000,00 євро щомісячно з квітня 2014 по листопад 2014 включно, та 1 070 000 євро - у грудні 2014 року);

- За 2015 рік позичальник зобовґязався погасити загалом 2 135 000,00 євро (по 70 000,00 євро щомісячно у січні та лютому 2015, 1 230 000,00 євро - у березні 2015, та по 85 000,00 євро щомісячно з квітня 2015 по грудень 2015 включно);

- за 2016 рік позичальник зобовґязався погасити загалом 2 090 000,00 євро (по 85 000,00 євро щомісячно у січні та лютому 2016, 1 065 000,00 євро - у березні 2016, та по 95 000,00 євро щомісячно з квітня 2016 по грудень 2016 включно);

- за 2017 рік позичальник зобовґязався погасити загалом 2 045 000,00 євро;

- за 2018 рік позичальник зобовґязався погасити загалом 2 090 000,00 євро;

- за 2019 рік позичальник зобовґязався погасити загалом 2 090 000,00 євро;

- за 2020 рік позичальник зобовґязався погасити загалом 2 090 000,00 євро;

- за 2021 рік позичальник зобовґязався погасити загалом 1 206 721,00 євро.

Пункт 4.2.1. Процентна ставка для часток в доларах США-та Євро, отриманих позичальником складається з: маржі, яка становить:

- за період з 01 грудня 2010 року та до 31 березня 2014 року - 8 (вісім) % річних;

- за період з 01 квітня 2014 року та до закінчення Терміну Кредиту - 5,25 (п'ять цілих двадцять п'ять сотих) % річних та ставки 1М LIBOR (відповідно до валюти частки) для відповідної тривалості процентного періоду.

Пункт 4.2.2. У разі прострочення сплати заборгованості за кредитом та/або процентам процентна ставка збільшується до 8 (вісім) % річних + ЇМ LIBOR (відповідно до валюти частки) з першого календарного дня наступного місяця. Після повного погашення простроченої заборгованості, починаючи з 1-го числа наступного місяця ставка знову встановлюється на рівень 5,25 (п'ять цілих двадцять п'ять сотих) % річних + 1М LIBOR (відповідно до валюти частки).

Пункт 4.4. Нараховані проценти за кожен процентний період, крім останнього, сплачуються позичальником протягом строку сплати процентів, а за останній процентний період - в термін сплати процентів.

Пункт 5.2. Неустойка. У разі несплати позичальником в належний строк або термін будь-якої суми за цим договором, позичальник сплачує банку на його вимогу неустойку , що належить до сплати в останній робочий день кожного календарного тижня (якщо інше не погоджено з банком) на рахунок, визначений банком, з простроченої суми за період з дати прострочення оплати до дати фактичної оплати включно за подвійною обліковою ставкою Національного Банку України. Сплата неустойки не звільняє позичальника від виконання зобов'язань позичальника відповідно до умов цього договору. Цим сторони погоджуються, що строк позовної давності до вимог, що пов'язані з неустойкою, зазначеною в цьому пункті, а також строк нарахування такої неустойки становить 3 роки.

Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, позивачем було виконано свої зобовґязання за Кредитним договором № 252-СВ, а саме: первинна видача кредитних коштів загалом на суму 15 546 000,00 євро здійснена наступними сумами за меморіальними ордерами та підтверджується виписками по особовому рахунку відповідача № 2451:

- 516 000,00 євро - згідно з меморіальним ордером № 426157 від 11.12.2008;

- 6 245 000,00 євро - згідно з меморіальними ордерами № 446784 від 12.12.2008, № 446888 від 12.12.2008, № 446958 від 12.12.2008, № 447033 від 12.12.2008, № 447131 від 12.12.2008, № 447194 від 12.12.2008, № 447259 від 12.12.2008, № 447409 від 12.12.2008, № 447615 від 12.12.2008, № 447683 від 12.12.2008, № 447773 від 12.12.2008, № 447795 від 12.12.2008, № 447943 від 12.12.2008, № 447945 від 12.12.2008.

- 8 785 000,00 євро - згідно з меморіальними ордерами № 491080 від 15.12.2008, № 491086 від 15.12.2008, № 491169 від 15.12.2008, №491171 від 15.12.2008, № 491286 від 15.12.2008, № 491289 від 15.12.2008, № 490963 від 15.12.2008, № 490960 від 15.12.2008, № 490880 від 15.12.2008, № 490874 від 15.12.2008, № 490807 від 15.12.2008, № 490802 від 15.12.2008, № 490682 від 15.12.2008, № 490679 від 15.12.2008, № 490528 від 15.12.2008, № 490525 від 15.12.2008, № 490405 від 15.12.2008, № 490053 від 15.12.2008, № 489971 від 15.12.2008, № 489885 від 15.12.2008, № 489783 від 15.12.2008, № 489704 від 15.12.2008, № 491610 від 15.12.2008.

В свою чергу, відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості за Кредитним договором № 252-СВ, а саме: погашено транші за 15.12.2008 в сумі 304 714,32 євро, 316 000,00 євро, 320 000,00 євро, 328 000,00 євро, 328 000,00 євро, про що позивачем подано відповідну виписку по особовому рахунку відповідача № 2451.

Також, згідно з наданою позивачем випискою по особовому рахунку відповідача № 0001, станом на 30.04.2014 на рахунку відповідача № 0001 обліковувалась заборгованість за Кредитним договором № 252-СВ в сумі 15 376 721,00 євро, і враховуючи п. 2.2 Додаткової угоди № 47 від 29.04.2014 з 29.04.2014р. надання кредиту банком не здійснювалось.

Крім того, згідно виписок по особових рахунках відповідача по кредитній заборгованості № 0001 та № 1236, відповідачем було здійснено погашення кредитної заборгованості за Кредитним договором № 252-СВ загалом в сумі 518 788,57 євро, а саме: 30.04.2014 - 40 323,10 євро, 05.05.2014 - 29 676,90 євро, 30.05.2014 - 51 622,88 євро, 05.06.2014 - 18 377,12 євро, 01.07.2014 - 70 000,00 євро, 24.07.2014 - 70 000,00 євро, 11.08.2014 - 70 000,00 євро, 03.10.2014 - 16 000,00 євро, 09.10.2014 - 54 000,00 євро, 02.04.2015 - 18 788,57 євро, 03.04.2015 - 40 000,00 євро, 06.04.2015 - 40 000,00 євро.

Також, позивачем у відповідності до умов Кредитного договору № 252-СВ (зі змінами і доповненнями), було нараховано відповідачу 1 573 528,10 процентів за користування кредитними коштами, здійснений з урахуванням наданих траншів з 30.04.2014 по 31.03.2016, з яких відповідачем станом на момент звернення позивача з позовом погашено 985 635,23 грн., що підтверджується виписками по особових рахунках відповідача по процентах № 2917 та № 2917.

В свою чергу, після 26.04.2016 (тобто вже після звернення до суду з відповідним позовом) відповідачем було здійснено платежі на загальну суму 64 985,94 євро в рахунок погашення нарахованих процентів за минулі періоди, що включені до розрахунку заборгованості, у звґязку з цим, сума простроченої заборгованості за процентами в розмірі 587 892,95 євро зменшилась на 64 985,94 євро та складає 552 907,01 євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 14 924 686,90 грн., про що позивачем подано відповідні пояснення, які прийняті судом в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України як заява заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині суми нарахованих процентів, і з урахуванням вимог якої вирішується спір.

Таким чином, оскільки відповідачем всупереч умов Кредитного договору № 252-СВ (з відповідними змінами і доповненнями) та ст.ст. 526, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України не здійснено погашення суми кредиту в узгоджені сторонами строки та своєчасно не сплачено проценти за користування кредитними коштами, станом 26.04.2016 у відповідача за Кредитним договором № 252-СВ наявна непогашена заборгованість за тілом кредиту загалом в розмірі 14 857 932,43 євро, з якої: 10 376 721,00 євро - сума заборгованості за кредитом, 4 481 211,43 євро - прострочена заборгованість за кредитом, а також заборгованість за процентами в розмірі 522 907,01 євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 14 924 686,90 грн., тобто відповідачем допущено порушення виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором № 252-СВ.

Враховуючи те, що відповідачем допущено порушення виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором № 252-СВ та порушено ст.ст. 526, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, що згідно ст. ст. 549, 611, 612 Цивільного кодексу України, а також п. 5.2 Кредитного договору № 252-СВ в редакції Додаткової угоди № 47 від 29.04.2014 є підставами для нарахування позивачем штрафної санкції (пені) за порушення зобов'язання як з своєчасного погашення кредиту, так і нарахованих процентів за користування кредитними коштами.

Згідно п.1. статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Так, позивачем здійснено нарахування пені за кредитом (за період з 26.04.15р. по 26.04.16р.) в розмірі 1 553 963,47 Євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 44 352 853,96 грн., а також пені за процентами (за період з 26.04.15р. по 26.04.16р.) в розмірі 174 443,13 Євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 4 978 914,12 грн., перевіривши який щодо сум, строків та ставок нарахувань, суд дійшов висновку про те, що відповідні розрахунки позивача є документально підтвердженими , арифметично вірними та здійсненими з урахуванням сум, строків та ставок відповідних нарахувань згідно умов Кредитного договору № 252-СВ (з відповідними змінами і доповненнями).

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною 1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлений обов'язок, зокрема, позичальника повернути кредит та сплатити проценти за кредитним договором.

За приписами ст.1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене, дослідивши наявні матеріали справи в сукупності, судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (виписками по особовому рахунку відповідача, меморіальними ордерами, належним чином засвідчені копії долучені до справи), що загальний розмір заборгованості Фірми "Т.М.М." - ТОВ перед ПАТ "Укрсоцбанк" за Кредитним договором № 252-СВ становить 17 109 246,04 Євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 (дата, визначена самостійно позивачем пр зверненні до суду з позовом) - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 488 328 011,35 (чотириста вісімдесят вісім мільйонів гриста двадцять вісім тисяч одинадцять) грн. 35 коп. та складається з:

- суми простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 14 857 932,43 євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 424 071 556,37 грн.;

- суми простроченої заборгованості за процентами в розмірі 522 907,01 євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 14 924 686,90 грн.;

- пені за кредитом (за період з 26.04.15р. по 26.04.16р.) в розмірі 1 553 963,47 Євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 44 352 853,96 грн.;

- пені за, процентами (за період з 26.04.15р. по 26.04.16р.) в розмірі 174 443,13 Євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 4 978 914,12 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наявність та обсяг заборгованості відповідача перед позивачем Кредитним договором № 252-СВ доведені належними та допустимим доказами в розумінні вимог ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України та відповідачем не були спростовані.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до статті 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з частиною 1 статті 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Положеннями частини 1 статті 574 Цивільного кодексу України встановлено, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до підпункту "а".п. 8.1 Кредитного договору № 252-СВ від 04.03.2004р. (у редакції Додаткової угоди № 47від 29.04.2014р.) в забезпечення зобов'язань позичальника за договором, останній забезпечує надання Банку Іпотеку нерухомого майна (квартир, офісних приміщень), прийнятного для банку, за формою та змістом задовільна для банку. Така іпотека повинна бути нотаріально посвідчена, становити іпотеку з найвищим пріоритетом обтяження. Іпотека та заборона відчуження нерухомого майна, наданого в іпотеку, повинні бути зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

На виконання п. 8.1 Кредитного договору № 252-СВ від 04.03.2004р. (у редакції Додаткової угоди № 47від 29.04.2014р.), сторонами було укладено наступні іпотечні договори (далі разом - Іпотечні договори ).

05.12.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю "УніКредит Банк" (надалі - ТОВ "УніКредит Банк" або Банк) та Фірмою "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю було укладено Іпотечний договір б/н, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Позняковою С.В. та зареєстрований в реєстрі за №4100.

За умовами укладеного Іпотечного договору, Фірма 'Т.М.М." - ТОВ передало в іпотеку ТОВ "УніКредит Банк" нерухоме майно, що визначено в п. 1.3. Іпотечного договору, зокрема квартира № 191 в будинку № 59 по вулиці Звіринецькій в м. Києві.

В подальшому сторонами вносились зміни до Іпотечного договору, шляхом укладення Договорів про внесення змін.

27.05.2014 між ПАТ "Укрсоцбанк", яке діяло як правонаступник ПАТ "УніКредит Банк" на підставі передавального акту, затвердженого 02.12.2013, як іпотекодержателем, та Фірмою "Т.М.М." - ТОВ, як іпотекодавцем, було укладено Договір про внесення змін № 3 до Іпотечного договору від 05.12.2008 за реєстровим № 4100, згідно пункту 1 якого сторони вирішили викласти Іпотечний договір в новій редакції, яка додається в Додатку до цього Договору про внесення змін (надалі - Іпотечний договір від 27.05.2014р. в новій редакції).

Договір про внесення змін № 3 та Додаток до нього посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Позняковою С.В. та зареєстровано в реєстрі за №477.

У розділі «Визначення» Іпотечного договору від 27.05.2014 в новій редакції сторонами узгоджено, що забезпечене зобов'язання означає усі існуючі та майбутні грошові зобов'язання іпотекодавця за Кредитним договором, у тому числі, але не виключно, і щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регресних та інших сум, що належать до сплати іпотекодавцем у відповідності з Кредитним договором.

Відповідно до п. 1.1. Іпотечного договору від 27.05.2014 в новій редакції, іпотекодавець передав іпотекодержателю у першочергову іпотеку з найвищим пріоритетом обтяження предмет іпотеки згідно з умовами цього Іпотечного договору.

Пунктом 1.2 Іпотечного договору від 27.05.2014 в новій редакції визначено, що предметом іпотеки є:

- «будівля», яка в розумінні термінів договору є: квартира № 191 в будинку № 59 по вулиці Звіринецькій в м. Києві - як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, що належить іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності серії САС № 323933, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 05.11.2008р. на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 24.10.2008р. № 1864-С, та зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 11.11.2008 в реєстрову книгу № 582-13 за реєстровим № 45646. В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності іпотекодавця на Будівлю зареєстроване 27.05.2014р., номер запису про право власності: 5804703, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 22217380 від 27.05.2014, виданим приватним нотаріусом КМНО Позняковою С.В., (іі) без обмежень, будь-які частини та приналежності будівлі, включаючи будівлі, споруди, комунікації і обладнання, з яких складається будівля, як ті, що існують на момент укладення цього Іпотечного договору, так і ті, що можуть бути включені або приєднані до предмету іпотеки після укладення цього договору, а також на усі невід'ємні поліпшення, що можуть бути зроблені після укладення цього договору.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформаційна довідка № 57055761 від 11.04.2016р.) об'єкт нерухомого майна - квартира № 191 в будинку № 59 по вул. Звіринецькій в м. Києві, належить Фірмі "Т.М.М." - ТОВ на праві приватної власності. Об'єкт перебуває в іпотеці (номер запису 5804854) ВАТ "УніКредит Банк" до повного виконання зобов'язань за кредитним договором № 252-СВ від 04.03.2004 року, зі строком основного зобов'язання 31.03.2021 року. Обтяжено права Фірма "Т.М.М." - ТОВ щодо вказаного нерухомого майна у виді заборони на нерухоме майно (номер запису 5804830).

04.03.2004 між Акціонерним комерційним банком "ХФБ Банк Україна" (надалі - АКБ "ХФБ Банк Україна") , правонаступником якого на даний час є ПАТ "Укрсоцбанк", як заставодержателем, та Фірмою "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю було укладено Договір застави б/н, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. та зареєстрований в реєстрі за №535, за умови якого Фірма "Т.М.М." - ТОВ передало в іпотеку АКБ "ХФБ Банк Україна" нерухоме майно, що визначено в п. 1.3. Договору застави, а саме: квартира № 111 (сто одинадцять), що складається з 6 кімнат, загальною площею 359,3 кв.м., житловою площею - 122,60 кв.м., яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Тимофєєвої Галі, будинок 3 (три), квартира № 114 (сто чотирнадцять), що складається з 8 кімнат, загальною площею 749,90 кв.м., житловою площею - 358,90 кв.м., яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Тимофєєвої Галі, будинок 3 (три), нежитлове приміщення № 116 (сто шістнадцять) загальною площею 1414,4 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Тимофєєвої Галі, будинок 3 (три), нежитлове приміщення № 118 (сто вісімнадцять) загальною площею 71,0 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Тимофєсвої Галі, будинок 3 (три), нежитлове приміщення № 123 (сто двадцять три) загальною площею 72,6 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Тимофєєвої Галі, будинок 3 (три).

В подальшому сторонами вносились зміни до договору застави від 04.03.2004, шляхом укладення Договорів про внесення змін.

28.05.2014р. між ПАТ "Укрсоцбанк", як іпотеко держателем, та Фірмою "Т.М.М."-ТОВ, як іпотекодавцем, було укладено Договір про внесення змін № 10 до Договору застави від 04.03.2004р. та зареєстрованого в реєстрі за' № 535, п. 1 якого Сторони вирішили викласти Договір застави в новій редакції, яка додається в Додатку до Договору про внесення змін № 10 від 28.05.2014р. (надалі - Іпотечний договір від 28.05.2014р. в новій редакції).

Договір про внесення змін № 10 та Додаток до нього посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М.. та зареєстровано в реєстрі за № 674.

У розділі «Визначення» Іпотечного договору від 28.05.2014р. в новій редакції сторонами узгоджено, що забезпечене зобов'язання означає усі існуючі та майбутні грошові зобов'язання іпотекодавця за Кредитним договором, у тому числі, але не виключно, і щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регресних та інших сум, що належать до сплати іпотекодавцем у відповідності з Кредитним договором.

Відповідно до п. 1.1. Іпотечного договору від 28.05.2014р. в новій редакції, іпотекодавець передав іпотекодержателю у першочергову іпотеку з найвищим пріоритетом обтяження предмет іпотеки згідно з умовами цього договору.

Пунктом 1.2 Іпотечного договору від 28.05.2014 в новій редакції визначено, що предметом іпотеки є:

(і) Будівля, що означає:

- квартира № 111 (сто одинадцять), що складається з 6 кімнат, загальною площею 359,3 кв.м., житловою площею - 122,60 кв.м., яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Тимофєєвої Галі, будинок 3 (три).

За умовами Іпотечного договору від 28.05.2014 в новій редакції,- квартира належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 743307 від 07.03.2003р., виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 24.02.2003 року № 302-С, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна у реєстрову книгу № 333-273 за реєстровим № 43069 13.03.2003р. Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22273615 від 28.05.2014 року), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 00.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформаційна довідка № 57065235 від 11.04.2016р.) об'єкт нерухомого майна - квартира № 111 в будинку № З ио вул. Тимофєєвої Галі в м. Києві, належить Фірмі "Т.М.М." - ТОВ на праві приватної власності та перебуває в іпотеці (номер запису 5819531) ПАТ "Укрсоцбанк".

- квартира № 114 (сто чотирнадцять), що складається з 8 кімнат, загальною площею 749,90 кв.м., житловою площею - 358,90 кв.м., яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Тимофєєвої Галі, будинок 3 (три).

За умовами Іпотечного договору від 28.05.2014 в новій редакції, квартира належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 230995 від 23.02.2004р., виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого комітету Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення року № 311 -С від 20.02.2004р, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна у реєстрову книгу № 333-286 за реєстровим № 43069 24.02.2004р. Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1653384 від 27.03.2013 року), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 0.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформаційна довідка № 57065382 від 11.04.2016р.) об'єкт нерухомого майна - квартира № 114 в будинку № З по вул. Тимофєєвої Галі в м. Києві, належить Фірмі "Т.М.М." - ТОВ на праві приватної власності та перебуває в іпотеці (номер запису 457717) ПАТ "Укрсоцбанк".

- нежитлове приміщення № 116 (сто шістнадцять) загальною площею 1414,4 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Тимофєєвої Галі, будинок 3 (три).

За умовами Іпотечного договору від 28.05.2014 в новій редакції, приміщення належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності серії НП № 74595 від 23.09.2002р., виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 18.09.2002р.№ 1332-С/НП, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 27.09.2002 року у реєстрову книгу № 60п-241 за реєстровим №5335п. (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22264654 від 28.05.2014 року), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 00.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформаційна довідка № 57065525 від 11.04.2016) об'єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення № 116 в будинку № 3 по вул. Тимофєєвої Галі в м. Києві, належить Фірмі "Т.М.М." - ТОВ на праві приватної власності та перебуває в іпотеці (номер запису 5816685) ПАТ "Укрсоцбанк".

- нежитлове приміщення № 118 (сто вісімнадцять) загальною площею 71,0 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Тимофєсвої Галі, будинок 3 (три).

За умовами Іпотечного договору від 28.05.2014р. в новій редакції, приміщення належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 953625 від 25.06.2003р., виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 17.06.2003р. № 1031-С-НП, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна у реєстрову книгу № 60п-243 за реєстровим №5335п 04.07.2003р., (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22267559 від 28.05.2014 року), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна -00.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформаційна довідка № 57065652 від 11.04.2016) об'єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення № 118 в будинку № 3 по вул. Тимофєєвої Галі в м. Києві, належить Фірмі "Т.М.М." - ТОВ на праві приватної власності та перебуває в іпотеці (номер запису 5817938) ПАТ "Укрсоцбанк".

- нежитлове приміщення № 123 (сто двадцять три) загальною площею 72,6 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Тимофєєвої Галі, будинок 3 (три).

За умовами Іпотечного договору від 28.05.2014 в новій редакції, квартира належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 953626 від 25.06.2003р. виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 17.06.2003р.№ 1031-С/НП, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна у реєстрову книгу №60п-243 за реєстровим № 5335п 04.07.2003 року. (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22270925 від 28.05.2014 року), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна-00.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформаційна довідка № 57065761 від 11.04.2016) об'єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення № 123 в будинку № 3 по вул. Тимофєєвої Галі в м. Києві, належить Фірмі "Т.М.М." - ТОВ на праві приватної власності та перебуває в іпотеці (номер запису 5818857) ПАТ "Укрсоцбанк".

Вказані об'єкти нерухомості передані в іпотеку без обмежень, будь-які частини та приналежності Будівлі, включаючи будівлі, споруди, комунікації і обладнання, з яких складається будівля, як ті, що існують на момент укладення цього іпотечного договору, так і ті, що можуть бути включені або приєднані до предмету іпотеки після укладення цього договору, а також на усі невід'ємні поліпшення, що можуть бути зроблені після укладення цього договору (п.п. іі п. 1.2 Іпотечного договору від 28.05.2014 в новій редакції).

19.01.2006р. між Акціонерним комерційним банком "ХФБ Банк Україна", ((надалі - АКБ "ХФБ Банк Україна"), правонаступником якого на даний час є ПАТ "Укрсоцбанк", як іпотекодержателем, та Фірмою "Т.М.М"- Товариством з обмеженою відповідальністю, як іпотекодавцем, було укладено Іпотечний договір б/н, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Позняковою С.В. та зареєстрований в реєстрі за №135 (надалі - Іпотечний договір).

За умовами укладеного договору, Фірма "Т.М.М." - ТОВ передало в іпотеку АКБ "ХФБ Банк Україна" нерухоме майно, що визначено в п. 1.3. Іпотечного договору.

В подальшому сторонами вносились зміни до Іпотечного договору, шляхом укладення Договорів про внесення змін.

27.05.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (як правонаступник ПАТ "УніКредит Банк" на підставі передавального акту, затвердженого 02.12.2013), та Фірмою "Т.М.М."-ТОВ (надалі Іпотекодавець) було укладено Договір про внесення змін № 8 до Іпотечного договору від 19.01.2006р. реєстровий № 135, п. 1 якого Сторони вирішили викласти Іпотечний договір в новій редакції, яка викладена в Додатку до Договору про внесення змін № 8 до Іпотечного договору від 19.01.2006р. за реєстровим № 135 (надалі - Іпотечний договір від 27.05.2014 в новій редакції).

Договір про внесення змін № 8 та Додаток до нього посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М.. та зареєстровано в реєстрі за № 476.

У розділі «Визначення» Іпотечного договору від 27.05.2014 в новій редакції сторонами узгоджено, що забезпечене зобов'язання означає усі існуючі та майбутні грошові зобов'язання іпотекодавця за Кредитним договором, у тому числі, але не виключно, і щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регресних та інших сум, що належать до сплати іпотекодавцем у відповідності з Кредитним договором.

Відповідно до п. 1.1. Іпотечного договору від 27.05.2014р. в новій редакції, іпотекодавець передав іпотекодержателю у першочергову іпотеку з найвищим пріоритетом обтяження Предмет іпотеки згідно з умовами цього договору.

Пунктом 1.2 Іпотечного договору від 27.05.2014р. в новій редакції визначено, що Предметом іпотеки є:

(і) Будівля, що означає:

- нежитлове приміщення № 144 в будинку № 49А по вулиці Володимирській в м. Києві, загальною площею 1206,00 кв. м.

За умовами Іпотечного договору, нежитлове приміщення належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № 838079, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 14.12.2005р., а право власності на об'єкт зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 19.12.2005 року та записано у реєстрову книгу № 127п-190, за реєстровим № 7641-п. (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3675642 від 20.05.2013 року), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 0.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформаційна довідка № 57055939 від 11.04.2016) об'єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення № 144 в будинку № 49А по вул. Володимирській в м. Києві, належить Фірмі "Т.М.М." - ТОВ на праві приватної власності та перебуває в іпотеці (номер запису 5835005) ВАТ "УніКредит Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк").

- нежитлове приміщення № 145 в будинку № 49А по вулиці Володимирській в м. Києві, загальною площею 1137, 80 кв. м.

За умовами іпотечного договору, нежитлове приміщення належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № 838078, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації 14.12.2005р.) на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення № 2371-С/ЮНП від 13.12.2005р., зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 19.12.2005р. та записано у реєстрову книгу № 127п-190, за реєстровим № 7641-п. (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3671989 від 20.05.2013 року), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 0.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформаційна довідка № 57065031 від 11.04.2016) об'єкт нерухомого майна - приміщення № 145 в будинку № 49А по вул. Володимирській в м. Києві, належить Фірмі "Т.М.М" - ТОВ на праві приватної власності та перебуває в іпотеці (номер запису 5835221) ВАТ "УніКредит Банк"(правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк").

- група приміщень № 151 в будинку № 49А по вулиці Володимирській в м. Києві, загальною площею 688, 90 кв. м.

За умовами іпотечного договору, предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № 838080, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 14.12.2005р. на підставі Наказу Головного 'управління житлового забезпечення № 2371-С/ЮНП від 13.12.2005р., зареєстрованого* в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 19.12.2005 року та записано у реєстрову книгу № 127п-190, за реєстровим № 7641-п (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22207642 від 27.05.2014 року), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 00.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформаційна довідка №-57579704 від 18.04.2016р.) об'єкт нерухомого майна- група приміщеннь № 151 в будинку № 49А по вул. Володимирській в м. Києві, належить Фірмі "Т.М.М." - ТОВ на праві приватної власності та перебуває в іпотеці (номер запису 5802314) ВАТ "УніКредит Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк").

- група приміщень № 153 в будинку № 49А по вулиці Володимирській в м. Києві, загальною площею 960, 70 кв. м.

За умовами Іпотечного договору, квартира належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № 838081, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 14.12.2005р. на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення № 2371-С/ЮНП від 13.12.2005р., зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 19.12.2005 року та записано у реєстрову книгу № 127п-190, за реєстровим № 7641-п (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22212992 від 27.05.2014 року), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 00.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформаційна довідка № 57579704 від 18.04.2016р.) об'єкт нерухомого майна - група приміщень № 153 в будинку № 49 А по вул. Володимирській в м. Києві, належить Фірмі "Т.М.М." - ТОВ на праві приватної власності та перебуває в іпотеці (номер запису 5803693) ВАТ "УніКредит Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк").

Вказані об'єкти нерухомості передані в іпотеку без обмежень, будь-які частини та приналежності Будівлі, включаючи будівлі, споруди, комунікації і обладнання, з яких складається будівля, як ті, що існують на момент укладення цього іпотечного договору, так і ті, що можуть бути включені або приєднані до предмету іпотеки після укладення цього договору, а також на усі невід'ємні поліпшення, що можуть бути зроблені після укладення цього договору (п.п. іі п. 1.2 Іпотечного договору від 27.05.2014 в новій редакції).

29.02.2008р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "УніКредит Банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УніКредит Банк" (правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ "Укрсоцбанк" на підставі передавального акту, затвердженого 02.12.2013) та Фірмою "Т.М.М"- Товариством з обмеженою відповідальністю, як іпотекодержателем, було укладено Іпотечний договір б/н, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Позняковою С.В. та зареєстрований в реєстрі за №587.

За умовами укладеного договору, Фірма "Т.М.М." - ТОВ передало в іпотеку ТОВ "УніКредит Банк" нерухоме майно, що визначено в п. 1.3. Іпотечного договору.

В подальшому Сторонами вносились зміни до Іпотечного договору, шляхом укладення Договорів про внесення змін.

27.05.20І4р. між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк", яке є правонаступником ПАТ "УніКредит Банк" на підставі передавального акту, затвердженого 02.12.2013, та Фірмою "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю, як іпотекодавцем, було укладено Договір про внесення змін № 3 до Іпотечного договору, посвідченого 29.02.2008 р. № в реєстрі 578, п. 1 якого Сторони вирішили викласти Іпотечний договір в новій редакції, яка викладена в Додатку до Договору про внесення змін № 3 від 27.05.2014р. (надалі - Іпотечний договір від 27.05.2014р. в новій редакції).

Договір про внесення змін № 3 та Додаток до нього посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М.. та зареєстровано в реєстрі за № 478.

У розділі «Визначення» Іпотечного договору від 27.05.2014р. в новій редакції сторонами узгоджено, що забезпечене зобов'язання означає усі існуючі та майбутні грошові зобов'язання іпотекодавця за Кредитним договором, у тому числі, але не виключно, і щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регресних та інших сум, що належать до сплати іпотекодавцем у відповідності з Кредитним договором.

Відповідно до п. 1.1. Іпотечного договору від 27.05.2014р. в новій редакції, іпотекодавець передав іпотекодержателю у першочергову іпотеку з найвищим пріоритетом обтяження Предмет іпотеки згідно з умовами цього договору.

Пунктом 1.2 Іпотечного договору від 27.05.2014р. в новій редакції визначено, що Предметом іпотеки є:

(і) Будівля, що означає:

- приміщення 1: нежилі приміщення з № 1 по № 45, №№ I, II, тераса ЗО % (групи приміщень № 25) - офіс, загальною площею 1 831,60 кв. м., що знаходиться за адресою м. Київ, вулиця Луначарського, будинок 4, приміщення 25.

За умовами Іпотечного договору, нежилі приміщення належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності серії САВ № 553719, виданого 16.10.2007р. Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі Наказу Головного управління комунальної власності від 16.10.2007р. № 1294-В, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна' 22.10.2007 року та записано у реєстрову книгу № 154п-274, за реєстровим № 8450-п (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3680583 від 20.05.2013 року), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 0.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформаційна довідка № 57065910 від 11.04.2016) об'єкт нерухомого майна - нежилі приміщення з 1 по № 45, №№ I, II, тераса 30% (групи приміщень № 25) - офіс, в м. Києві по вул. Луначарського, будинок № 4, приміщення 25 належить Фірмі "Т.М.М." - ТОВ на праві приватної власності та перебуває в іпотеці (номер запису 993615) ВАТ "УніКредит Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк").

- приміщення 2: нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщень № 33) - офіс в будинку № 4 по вулиці Луначарського в м. Києві, загальною площею 473, 50 кв.м.

За умовами Іпотечного договору, нежилі приміщення належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності серії САВ № 553720, виданого 16.10.2007р. Головним управлінням комунальної власності міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі Наказу Головного управління комунальної власності м. Києва від 16.10.2007р. № 1294-В, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 22.10.2007 року та записано у реєстрову книгу № 154п-274, за реєстровим № 8450-п (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22222657 від 27.05.2014 року), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 00).

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформаційна довідка № 57581248 від 18.04.2016р.) об'єкт нерухомого майна - нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщень № 33) - офіс в будинку № 4 по вул. Луначарського в м. Києві, належить Фірмі "Т.М.М." - ТОВ на праві приватної власності та перебуває в іпотеці (номер запису 5806323) ВАТ "УніКредит Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк").

- приміщення 3: нежилі приміщення з № 1 по № 7 (групи приміщень № 40) загальною площею 400,90 кв. м., що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Луначарського, будинок 4, приміщення 40.

За умовами Іпотечного договору, квартира належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності серії САВ № 553718, виданого 16.10.2007р. Головним управлінням комунальної власності міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі Наказу Головного управління комунальної власності м. Києва від 16.10.2007р. № 1294-В, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 22.10.2007 року та записано у реєстрову книгу № 154п-275, за реєстровим № 8450-п (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3679299 від 20.05.2013 року), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 0.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформаційна довідка № 57066018 від 11,04.2016р.) об'єкт нерухомого майна - приміщення з № 1 по № 7 (групи приміщень № 40) в м. Києві по вул. Луначарського, будинок 4, приміщення 40, належить Фірмі "Т.М.М." - ТОВ на праві приватної власності, перебуває в іпотеці (номер запису 5835398) ВАТ "УніКредит Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк").

- приміщення 4: нежилі приміщення з № 1 по № 7, № II, тераса 30 % (групи приміщень № 43) - офіс, загальною площею 469,60 кв. м., що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Луначарського, будинок 4.

За умовами Іпотечного договору, квартира належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності серії САВ № 553721, виданого 16.10.2007р. Головним управлінням комунальної власності міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі Наказу Головного управління комунальної власності м. Києва від 16.10.2007р. № 1294-В, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 22.10.2007 року та записано у реєстрову книгу № 154п-275, за реєстровим № 8450-п (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22225965 від 27.05.2014 року)., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 00.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформаційна довідка № 57581248 від 18.04.2016р.) об'єкт нерухомого майна - нежилі приміщення з 1 по № 7, № II, тераса 30% (групи приміщень № 43) - офіс в будинку № 4 по вул. Луначарського в м. Києві, належить Фірмі "Т.М.М." - ТОВ на праві приватної власності та перебуває в іпотеці (номер запису 5807346) ВАТ "УніКредит Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк").

Вказані об'єкти нерухомості передані в іпотеку без обмежень, будь-які частини та приналежності Будівлі, включаючи будівлі, споруди, комунікації і обладнання, з яких складається будівля, як ті, що існують на момент укладення цього іпотечного договору, так і ті, що можуть бути включені або приєднані до предмету іпотеки після укладення цього договору, а також на усі невід'ємні поліпшення, що можуть бути зроблені після укладення цього договору (п.п. іі п. 1.2 Іпотечного договору від 27.05.2014 в новій редакції).

Розділом 3 вищенаведених Іпотечних договорів в нових редакціях сторонами було узгоджено, що настання однієї або кількох з будь-яких наступних подій чи обставин (далі - випадок невиконання) є підставою для звернення стягнення за цим іпотечним договором, а саме:

- порушення забезпеченого зобов'язання (пп. 3.1.);

- невиконання вимоги іпотекодержателя про дострокове виконання забезпеченого зобов'язання, заявленої внаслідок порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором (пп. 3.2.);

- у разі початку процедури ліквідації, реорганізації або припинення іпотекодавця чи будь-якої суттєвої зміни у складі учасників (власників/акціонерів) іпотекодавця чи у складі осіб, які здійснюють контроль над ними (пп. 3.3.);

- у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом (пп. 3.4.).

Відповідно до п. 9.1. Кредитного договору № 252-СВ (в новій редакції) зазначено, що не відміняючи та на додаток до інших положень цього Договору кожна із наступних дій або подій вважається випадком невиконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором (вище та надалі - випадок невиконання), незалежно від того, чи сталася вона внаслідок будь-якої причини під або поза контролем позичальника або будь-якої іншої особи, зокрема, але не виключно, - невиконання платіжних зобов'язань - позичальник не сплачує будь-яку суму, яку він повинен сплатити за фінансовим документом, у визначених для сплаті місці, валюті (підпункт"а").

Згідно з п. 9.2 Кредитного договору № 252-СВ в новій редакції) в будь-який час настання випадку невиконання банк має право, зокрема, вимагати дострокового погашення кредиту і в такому випадку кредит повинен бути достроково погашений позичальником зі сплатою всіх належних до сплати процентів та інших платежів, передбачених Договором (ІV); та/або використати свої права за будь-яким із забезпечувальних документів (V).

15.04.2016 ПАТ "Укрсоцбанк" у зв'язку з настанням випадку невиконання (наявність заборгованості (простроченої та строкової за кредитом та заборгованість по простроченим і строковим процентам загалом в сумі 15 478 368,41 євро станом на 08.04.2016) за Кредитним договором № 252-СВ в редакції Додаткової угоди № 47 ), направив на адресу Відповідача Вимогу про дострокове погашення Кредиту за Кредитним договором № 252-СВ від 04 березня 2004 року (у новій редакції від 29 квітня 2014 року), а саме достроково, у семиденний строк з моменту отримання даної вимоги, в повному обсязі погасити заборгованість Фірми "Т.М.М." ТОВ перед ПАТ "Укрсоцбанк" за Кредитним договором № 252-СВ від 04.03.2004 року (в редакції від 29.04.2014 з урахуванням доповнень та змін) в розмірі 15 478 368,41 Євро, що згідно курсу НБУ станом на 08 квітня 2016 року (29,320585 грн. за 1 Євро) становить 453 834 816,63 грн., шляхом перерахування цих коштів на рахунок № 8476 (у Євро), відкритий у ПАТ "Укрсоцбанк", м. Київ (ідентифікаційний код 00039019, МФО 300023), а також сплатити штраф та пеню відповідно до умов договору. На підтвердження надсилання позивачем на адресу місцезнаходження відповідача наведених вимог позивачем долучено до матеріалів справи належним чином засвідчені копії фіскального чеку поштової установи, опис вкладеного у цінний лист.

Однак, як зазначав позивач у позові, у встановлений вимогою строк, відповідачем заборгованість погашена не була. Належних та допустимих доказів в розумінні вимог ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України виконання відповідачем своїх зобов'язань за Кредитним договором № 252-СВ в редакції Додаткової угоди № 47 - суду станом на момент вирішення спору не надано.

За приписами статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Цією ж статтею передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавцю, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документів зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

У відповідності до висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 11.12.2013 року у справі, які в силу положень статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковими для суду, входячи з положень частини другої статті 16 Цивільного кодексу України, частини 3 статті 33, статті 36, частини 1 статті 37 Закону України "Про іпотеку" не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.

Аналогічна позиція Верховного суду України також викладена в постанові від 19.08.2014 року у справі № 3-43гс14.

Також, у Висновках Верховного Суду України, викладених в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за II півріччя 2013р. зазначено наступне: Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України від 5 червня 2003 р. № 898-ІУ ".Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. З ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України від 5 червня 2003 р. № 898-ІУ "Про іпотеку" не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором (постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 11 грудня 2013 р. у справі № 6-124цс13).

При цьому, суд відзначає, що у разі, якщо такий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, як набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, передбачений договором іпотеки, іпотекодержатель може реалізувати його у судовому порядку, шляхом пред'явлення позову про визнання права власності на предмет іпотеки.

З огляду на вищенаведене, довод відповідача про те, що позивачем обрано не передбачений законом спосіб захисту свого права - судом відхиляється як безпідставний та необґрунтований.

Крім того, відповідач наголошував на тому, що при вирішенні вказаного спору також підлягає врахуванню правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 30.03.2016 у справі № 6-1851цс 15, яка полягає у тому, що частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України "Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку". Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

При вирішенні вказаної категорії справ судам слід встановити наявність чи відсутність згоди іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, а також здійснення виконавчого напису нотаріусом, що передбачено умовами договору іпотеки як правову підставу для реєстрації права власності іпотекодержателя.

П. 4.4.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" від 24 листопада 2014 року N 1, вирішуючи спори про звернення стягнення на предмет іпотеки, господарські суди мають враховувати приписи статті 35 Закону України "Про іпотеку", якими передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Проте ненадіслання іпотекодержателем іпотекодавцю відповідної вимоги не виключає права іпотекодержателя на звернення до суду з відповідним позовом за захистом своїх порушених прав. Відсутність попереднього повідомлення іпотекодавця не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки (частина третя статті 35 Закону України "Про іпотеку").

На виконання положення ст. 35 Закону України "Про іпотеку" щодо необхідності надсилання іпотекодавцю вимоги про усунення порушення, позивачем 20.04.2016 надіслана відповідачу письмова вимога, в якій йому запропоновано погасити заборгованість за Кредитним договором № 252-СВ від 04 березня 2004 року (у новій редакції від 29 квітня 2014 року), а також попереджено, що у випадку невиконання вимоги у тридцяти денний строк з моменту її отримання Банком будуть застосовані заходи щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. На підтвердження надсилання позивачем на адресу місцезнаходження відповідача наведених вимог позивачем долучено до матеріалів справи належним чином засвідчені копії фіскальних чеків поштової установи, описи вкладеного у цінні листи.

Відповідно до ч. 2 ст. Закону " Про іпотеку" положення закону про повідомлення іпотекодавця та боржника не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Частиною першою статті 37 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Частиною другою статті 37 Закону України "Про іпотеку" визначено, що рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Частиною другою статті 37 Закону України "Про іпотеку" визначено, що право іншої особи з вищим пріоритетом щодо строкового користування нерухомим майном, набутим у власність іпотекодержателем, зберігає чинність відповідно до умов договору, яким обумовлено таке користування. Права та вимоги третіх осіб на предмет іпотеки, набутий у власність іпотекодержателем, які мають нижчий пріоритет, ніж вимога іпотекодержателя, втрачають чинність.

Пунктом 5.1 Іпотечних договорів в новій редакції передбачено, що у разі настання будь-якого випадку невиконання банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки чи його частину у будь-який спосіб, дозволений законодавством України, чинним на дату прийняття рішення про звернення стягнення, зокрема, але не обмежуючись: шляхом позасудового врегулювання на підставі положень н. 5.2 Іпотечних Договорів та/або шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом, та/або звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку, в тому числі шляхом звернення у власність банку.

Як встановлено судом за результатами розгляду справи, матеріали справи не містять доказів задоволення позичальником вимог позивача у повному обсязі, як кредитора та іпотекодержателя, щодо погашення заборгованості та санкцій за Кредитними договором та щодо передання предметів іпотеки у рахунок погашення встановленої судом заборгованості позичальника по Кредитному договору № 252-СВ (з урахуванням змін та доповнень) в добровільному порядку, іпотекодавцем (відповідачем) не висловлено згоди на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, а наявні у справі витяги з Державного реєстру іпотек свідчать про наявність відповідних обтяжень іпотечного майна, тобто про невиконання відповідачем у добровільному порядку погашення наявної заборгованості за Кредитним договором № 252-СВ, так і відсутність відомостей про вчинення дій щодо переходу права власності на предмети обтяження за Іпотечними договорами від іпотекодавця до іпотекодержателя, зокрема і за виконавчими написами.

Згідно з частиною третьою статті 37 Закону України "Про іпотеку", іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Так, позивачем для долучення до матеріалів справи було надано наступні Звіти про вартість майна, складені суб'єктом оціночної діяльності ПП "Енергомакс" (сертифікат № 531/15 від 25.06.2015р., Кваліфікаційне свідоцтво МФ № 3972 від 12.11.2005р.), якими встановлено вартість іпотечного майна:

- відповідно до Звіту про незалежну оцінку від 20 квітня 2016 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ПП "Енергомакс" (сертифікат № 531/15 від 25.06.2015р., Кваліфікаційне свідоцтво МФ № 3972 від 12.11.2005р.), ринкова вартість предмету іпотеки - квартири № 191 загальною площею 149,4 кв.м., що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Звіринецька, буд. 59, реєстраційний номер об'єкта - 00 складає 7 700 000,00 грн. без ПДВ.;

- відповідно до Звіту про незалежну оцінку від 20 квітня 2016 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ПП "Енергомакс" (сертифікат № 531/15 від 25.06.2015р., Кваліфікаційне свідоцтво МФ № 3972 від 12.11.2005р.), ринкова вартість предмету іпотеки - квартири № 111 загальною площею 359,3 кв.м., житловою площею 122,6 кв.м., що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої, буд. З, реєстраційний номер об'єкта - 00 складає 13 530 000,00 грн. без ПДВ.;

- відповідно до Звіту про незалежну оцінку від 20 квітня 2016 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ПП "Енергомакс" (сертифікат № 531/15 від 25.06.2015р., Кваліфікаційне свідоцтво МФ № 3972 від 12.11.2005р.), ринкова вартість предмету іпотеки - квартири № 114 загальною площею 749,9 кв.м., житловою площею 358,9 кв.м., що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої, буд. З, реєстраційний номер об'єкта - 0 складає 22 470 000,00 грн. без ПДВ.;

- відповідно до Звіту про незалежну оцінку від 20 квітня 2016 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ПП "Енергомакс" (сертифікат № 531/15 від 25.06.2015р., Кваліфікаційне свідоцтво МФ № 3972 від 12.11.2005р.), ринкова вартість предмету іпотеки - нежитлового приміщення № 116, загальною площею 1414,4 кв.м., що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої, буд, 3, реєстраційний номер об'єкта - 00 складає 34 861 200,00 грн. з урахуванням суми ПДВ, в тому числі: 29 051 000,00 грн. без урахування суми ПДВ, сума ПДВ - 5 810 200,00 грн.;

- відповідно до Звіту про незалежну оцінку від 20 квітня 2016 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ПП "Енергомакс" (сертифікат № 531/15 від 25.06.2015р., Кваліфікаційне свідоцтво МФ № 3972 від 12.11.2005р.), ринкова вартість предмету іпотеки - нежитлового приміщення № 118, загальною площею 71,0 кв.м., що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої, буд, 3, реєстраційний номер об'єкта - 00 складає 1 749 600,00 грн. з урахування суми ПДВ, в тому числі: 1 458 000,00 грн. без урахування суми ПДВ, сума ПДВ - 291 600,00 грн.;

- відповідно до Звіту про незалежну оцінку від 20 квітня 2016 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ПП "Енергомакс" (сертифікат № 531/15 від 25.06.2015р., Кваліфікаційне свідоцтво МФ № 3972 від 12.11.2005р.), ринкова вартість предмету іпотеки - нежитлового приміщення № 123, загальною площею 72,6 кв.м., що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої, буд, 3, реєстраційний номер об'єкта - 00 складає 1 789 200,00 грн. з урахуванням суми ПДВ, в тому числі: 1 491 000,00 грн. без урахування суми ПДВ, сума ПДВ - 298 200,00 грн.;

- відповідно до Звіту про незалежну оцінку від 20 квітня 2016 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ПП "Енергомакс" (сертифікат № 531/15 від 25.06.2015р., Кваліфікаційне свідоцтво МФ № 3972 від 12.11.2005р.), ринкова вартість предмету іпотеки - нежитлового приміщення № 144 в будинку № 49А по вулиці Володимирській в м. Києві, загальною площею 1206,00 кв. м., реєстраційний номер об'єкта - 0 складає 85 524 000,00 грн. з урахуванням суми ПДВ, в тому числі - 71 270 000,00 грн. без урахування суми ПДВ, сума ПДВ - 14 254 000,00 грн.;

- відповідно до Звіту про незалежну оцінку від 20 квітня 2016 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ГТП "Енергомакс" (сертифікат № 531/15 від 25.06.2015р., Кваліфікаційне свідоцтво МФ № 3972 від 12.11.2005р.), ринкова вартість предмету іпотеки - нежитлового приміщення № 145 в будинку № 49А но вулиці Володимирській в м. Києві, загальною площею 1137, 80 кв. м., реєстраційний номер об'єкта - 0 складає 80 688 000,00 грн. з урахуванням суми ПДВ, в тому числі - 67 240 000,00 грн. без урахування суми ПДВ, сума ПДВ - 13 448 000,00 грн.;

- відповідно до Звіту про незалежну оцінку від 20 квітня 2016 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ПП "Енергомакс" (сертифікат № 531/15 від 25.06.2015р., Кваліфікаційне свідоцтво МФ № 3972 від 12.11.2005р.), ринкова вартість предмету іпотеки - групи приміщень № 151 в будинку № 49А по вулиці Володимирській в м. Києві, загальною площею 688, 90 кв. м., реєстраційний номер об'єкта - 00 складає 48 852 000,00 грн. з урахуванням ПДВ, в тому числі - 40 710 000,00 грн. без урахування суми ПДВ, сума ПДВ - 8 142 000,00 грн.;

- відповідно до Звіту про незалежну оцінку від 20 квітня 2016 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ПП "Енергомакс" (сертифікат № 531/15 від 25.06.2015р., Кваліфікаційне свідоцтво МФ № 3972 від 12.11.2005р.), ринкова вартість предмету іпотеки - групи приміщень № 153 в будинку № 49А по вулиці Володимирській в м. Києві, загальною площею 960, 70 кв. м., реєстраційний номер об'єкта - 00 складає 68 136 000,00 грн. з урахуванням ПДВ, в тому числі - 56 780 000,00 грн. без урахування суми ПДВ, сума ПДВ - 11 356 000,00 грн.;

- відповідно до Звіту про незалежну оцінку від 20 квітня 2016 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ПП "Енергомакс" (сертифікат № 531/15 від 25.06.2015р., Кваліфікаційне свідоцтво МФ № 3972 від 12.11.2005р.), ринкова вартість предмету іпотеки - нежилих приміщень з № 1 по № 45, №№ І, II, тераса 30 % (групи приміщень № 25) - офіс, загальною площею 1 831,60 кв. м., що знаходиться за адресою м. Київ, вулиця Луначарського, будинок 4, приміщення 25, реєстраційний номер об'єкта - 0 складає 55 200 000,00 грн. з урахуванням суми ПДВ, в тому числі - 46 000 000,00 грн. без урахування суми ПДВ, сума ПДВ - 9 200 000,00 грн.;

- відповідно до Звіту про незалежну оцінку від 20 квітня 2016 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ПП "Енергомакс" (сертифікат № 531/15 від 25.06.2015р., Кваліфікаційне свідоцтво МФ № 3972 від 12.11.2005р.), ринкова вартість предмету іпотеки - нежилих приміщень з № 1 по № 6 (групи приміщень № 33) - офіс в будинку № 4 по вулиці Луначарського в м. Києві, загальною площею 473,50 кв.м., реєстраційний номер об'єкта - 00 складає 14 400 000,00 грн. з урахуванням суми ПДВ, в тому числі: 12 000 000,00 грн. без урахування суми ПДВ, сума ПДВ - 2 400 000,00 грн.;

- відповідно до Звіту про незалежну оцінку від 20 квітня 2016 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ПП "Енергомакс" (сертифікат № 531/15 від 25.06.2015р., Кваліфікаційне свідоцтво МФ № 3972 від 12.11.2005р.), ринкова вартість предмету іпотеки - нежилих приміщень з № 1 по № 7 (групи приміщень № 40) загальною площею 400,90 кв. м., що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Луначарського, будинок 4, приміщення 40, реєстраційний номер об'єкта - 0, складає 12 000 000,00 грн. з урахуванням суми ПДВ, в тому числі 10 000 000,00 грн. без урахування суми ПДВ, сума ПДВ - 2 000 000,00 грн.;

- відповідно до Звіту про незалежну оцінку від 20 квітня 2016 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ПП "Енергомакс" (сертифікат № 531/15 від 25.06.2015р., Кваліфікаційне свідоцтво МФ № 3972 від 12.11.2005р.), ринкова вартість предмету іпотеки - нежилих приміщень з № 1 по № 7, № II, тераса 30 % (групи приміщень № 43) - офіс, загальною площею 469,60 кв. м., що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Луначарського, будинок 4, реєстраційний номер об'єкта - 00, складає 14 400 000,00 грн. з урахуванням суми ПДВ, в тому числі: 12 000 000,00 грн. без урахування суми ПДВ, сума ПДВ - 2 400 000,00 грн.

Крім того, позивачем до матеріалів справи було долучено рецензії на вищенаведені Звіти про незалежну оцінку квартири № 191 по вул. Звіринецькій, буд. 59 в м.Києві, квартири № 111 по вул.. Тимофєєвої Галі, буд. 3 в м.Києві, квартири № 114 по вул. Тимофєєвої Галі, буд. 3 в м.Києві, нежитлових приміщень № 116, № 118, № 123 по вул. Тимофєєвої Галі, буд. 3 в м.Києві, нежитлових приміщень № 144, № 145, № 151, № 153 по вул.. Володимирській, буд. 49А в м.Києві, нежилих приміщень по вул. Луначарського, буд. 49 А в м.Києві, виконані Всеукраїнською асоціацією фахівців оцінки (строк проведення рецензування - 26-28 квітня 2016 року) у складі рецензентів Ковтюх Н.П. (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача від 23.12.2006 МФ № 4777, від 17.07.2010 МФ № 7649, від 10.12.2011 МФ № 8073), Максимов С.Й. (кваліфікаційний сертифікат оцінювача № ЕОл-12 від 27.06.2001), Фесенко В.В. (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача від 01.10.2005 МФ № 3888, від 24.04.2010 МФ № 7532).

Згідно наданих рецензій, Звіти про незалежну оцінку квартири № 191 по вул. Звіринецькій, буд. 59 в м.Києві, квартири № 111 по вул. Тимофєєвої Галі, буд. 3 в м.Києві, квартири № 114 по вул. Тимофєєвої Галі, буд. 3 в м.Києві, нежитлових приміщень № 116, № 118, № 123 по вул. Тимофєєвої Галі, буд. 3 в м.Києві, нежитлових приміщень (груп приміщень) № 144, № 145, № 151, № 153 по вул. Володимирській, буд. 49А в м.Києві, нежилих приміщень (груп приміщень) № 25, 33,40, 43 по вул. Луначарського, буд. 49 А в м.Києві за формою подання матеріалів, обґрунтованістю вихідних даних та застосуванням в процесі оцінки технічних прийомів та методичних підходів відповідають вимогам нормативних актів з оцінки майна, зокрема Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Національним стандартам № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440 та № 2 «Оцінка нерухомого майна», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 № 1442, а загальні висновки містять відомості про те, що Звіти у цілому відповідають вимогам нормативно - правових актів з оцінки майна, але мають незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

В свою чергу, відповідачем до матеріалів справи надано Звіти про незалежну оцінку нерухомого майна, виконані на його замовлення Міжнародною корпорацією «Соломон-Груп», як суб'єктом оціночної діяльності (сертифікат № 16286/14 від 14.04.2014), станом на 11.07.2016, і щодо яких також виконано рецензії ТОВ «Авант-Груп» (виконані Клюкачем І.І., сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 156/16 від 19.02.2016) станом на 20.07.2016, а саме:

- Звіт про незалежну оцінку вартості майна - нежитлових приміщень (груп приміщень) № 144, № 145, № 151, № 153 по вул.. Володимирській, буд. 49А в м.Києві (виконаний провідним експертом оцінювачем Вакуленко С.В. , кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 5201 від 14.07.2007), згідно висновку якого ринкова вартість наведеного нерухомого майна становить загалом 333 516 137,00 грн. з урахуванням ПДВ, з яких: нежилі приміщення (група приміщень) № 144 - 104 087 395,00 грн., нежилі приміщення (група приміщень) № 145 - 93 651 440,00 грн., нежилі приміщення (група приміщень) № 151 - 56 702 827,00 грн., нежилі приміщення (група приміщень) № 153 - 79 074 475,00 грн.;

- Звіт про незалежну оцінку вартості майна - квартири № 111 по вул. Тимофєєвої Галі, буд. 3 в м.Києві (виконаний провідним експертом оцінювачем Вакуленко С.В. , кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 5201 від 14.07.2007), згідно висновку якого ринкова вартість наведеного нерухомого майна становить загалом 19 248 785,00 грн. з ПДВ;

- Звіт про незалежну оцінку вартості майна - квартири № 114 по вул. Тимофєєвої Галі, буд. 3 в м.Києві (виконаний провідним експертом оцінювачем Вакуленко С.В. , кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 5201 від 14.07.2007), згідно висновку якого ринкова вартість наведеного нерухомого майна становить загалом 33 189 992,00 грн. з ПДВ;

- Звіт про незалежну оцінку вартості майна - нежитлових приміщень №№ 116, 118, 123 по вул. Тимофєєвої Галі, буд. 3 в м.Києві (виконаний провідним експертом оцінювачем Вакуленко С.В. , кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 5201 від 14.07.2007), згідно висновку якого ринкова вартість наведеного нерухомого майна становить загалом 82 499 379,00 грн. без ПДВ, з яких: нежитлове приміщення (офіс) № 116 - 74 895 457,00 грн.; нежитлове приміщення (офіс) № 118 - 3 759 599,00 грн.; нежитлове приміщення (офіс) №123 - 3 844 323,00 грн.;

- Звіт про незалежну оцінку вартості майна - квартири № 191 по вул. Звіринецькій, буд. 59 в м.Києві (виконаний провідним експертом оцінювачем Вакуленко С.В. , кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 5201 від 14.07.2007), згідно висновку якого ринкова вартість наведеного нерухомого майна становить загалом 8 471 343,00 грн. без ПДВ;

- Звіт про незалежну оцінку вартості майна- нежилих приміщень (груп приміщень) № 25, 33,40, 43 по вул. Луначарського, буд. 49 А в м.Києві (виконаний провідним експертом оцінювачем Вакуленко С.В. , кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 5201 від 14.07.2007), згідно висновку якого ринкова вартість наведеного нерухомого майна становить загалом 106 713 562,00 грн. без ПДВ, з яких: нежилі приміщеня з № 1 по № 45, №№ І, II, тераса 30 % (групи приміщень № 25)- 61 549 490,00 грн., нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщень № 33) - 15 911 598,00 грн.; нежилі приміщення з № 1 по № 7 (групи приміщень № 40) - 13 471 932,00 грн.; нежилі приміщення з № 1 по № 7, № II, тераса 30 % (групи приміщень № 43) - 15 780 542,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Здійснюючи оцінку в сукупності з наявними матеріалами справи, суд дослідивши подані відповідачем Звіти про незалежну оцінку нерухомого майна, виконані на його замовлення Міжнародною корпорацією «Соломон-Груп», як суб'єктом оціночної діяльності (сертифікат № 16286/14 від 14.04.2014), станом на 11.07.2016, дійшов висновку, що вказані звіти за своєю формою є відповідним доказами ринкової вартості майна з метою застави станом на 11.07.2016 (тобто станом на дату, коли проводилась відповідна оцінка), проте, вони не є належними і допустимими доказами в розумінні вимог ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України доказами ринкової вартості нерухомого майна для прийняття рішення щодо звернення стягнення на іпотечне майно відповідно до Закону України «Про іпотеку» і не можуть бути прийняті судом в якості таких доказів в розумінні вимог процесуального закону та в контексті спірних правовідносин сторін.

При цьому, суд враховує те, що позивачем заявлено вимоги про звернення стягнення на нерухоме майно, визначивши розмір позовних вимог датою звернення до суду саме станом на квітень 2016 року і на підтвердження ринкової вартості нерухомого майна для прийняття рішення щодо звернення стягнення на іпотечне майно відповідно до Закону України «Про іпотеку» саме станом на квітень 2016 року, позивачем подано Звіти про незалежну оцінку квартири № 191 по вул. Звіринецькій, буд. 59 в м.Києві, квартири № 111 по вул. Тимофєєвої Галі, буд. 3 в м.Києві, квартири № 114 по вул. Тимофєєвої Галі, буд. 3 в м.Києві, нежитлових приміщень № 116, № 118, № 123 по вул. Тимофєєвої Галі, буд. 3 в м.Києві, нежитлових приміщень (груп приміщень) № 144, № 145, № 151, № 153 по вул. Володимирській, буд. 49А в м.Києві, нежилих приміщень (груп приміщень) № 25, 33,40, 43 по вул. Луначарського, буд. 49 А в м.Києві, виконання станом на 20.04.2016, які за формою подання матеріалів, обґрунтованістю вихідних даних та застосуванням в процесі оцінки технічних прийомів та методичних підходів відповідають вимогам нормативних актів з оцінки майна, зокрема Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Національним стандартам № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440 та № 2 «Оцінка нерухомого майна», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 № 1442, а загальні висновки містять відомості про те, що Звіти у цілому відповідають вимогам нормативно - правових актів з оцінки майна, але мають незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

При цьому, відповідач наголошував на тому, що позивачем безпідставно не включено до вартості нерухомого майна 20% податку на додану вартість, що суперечить п.п. а) п. 185.1 ст. 185,п. 188.1 ст. 188, п.п. а) п. 193.1 ст. 193, п. 194.1 ст. 194, Податкового кодексу України, хоча розмір такого податку визначений Звітами про незалежну оцінку, зокрема, відповідач вказував на те, що заборгованість, яка підлягає погашенню за рахунок іпотечного майна складає загалом 470 040 000,00 грн., з яких: 391 700 000,00 грн. - вартість майна без ПДВ, а 78 340 000,00 грн. - податок на додану вартість, який підлягає включенню до загальної суми заборгованості внаслідок того, що при операції з передачі права власності від іпотекодавця (відповідача) іпотекодержателю (позивачу) виникне об'єкт оподаткування, оскільки відповідач є платником ПДВ, у зв'язку з чим 20% ПДВ має бути включено до ціни придбання майна.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи дійшов наступних висновків.

Так, позивач (з урахуванням поданої 23.06.2016 заяви) просив суд в рахунок часткового погашення заборгованості Фірми "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю (04116, м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої, будинок 3, ідентифікаційний код юридичної особи: 14073675) перед Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) в розмірі 391700000,00 грн. за Кредитним договором № 252-СВ від 04.03.2004 (в новій редакції від 29.04.2014 з урахуванням усіх доповнень та змін), загальний розмір якої станом на 26 квітня 2016 року становить 17 109 246,04 Євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 488 328 011,35 (чотириста вісімдесят вісім мільйонів триста двадцять вісім тисяч одинадцять) грн. 35 коп., звернути стягнення на предмети іпотеки за Іпотечними договорами (у нових редакціях) шляхом визнання права власності на предмети іпотеки за вартістю, встановленою Звітами про вартість майна, складені суб'єктом оціночної діяльності ПП "Енергомакс" (сертифікат № 531/15 від 25.06.2015р., Кваліфікаційне свідоцтво МФ № 3972 від 12.11.2005р.).

Тобто, позивачем визначено межі своїх позовних вимог, які обмежені позивачем сумою 391 700 000,00 грн., що є правом позивача в розумінні вимог ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

В свою чергу, заявлена відповідачем сума погашення - 470 040 000,00 грн. - виходить за межі заявлених позивачем позовних вимог, а суд не наділений правами самостійно виходити за межі позовних вимог без наявності клопотання заінтересованої сторони, що зокрема передбачено і приписами п. 2 ч. 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд враховує і те, що п. а п.185.1. ст. 185 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування податку на додану вартість є, зокрема, операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно з п. 189.15 статті 189 Податкового кодексу України, у разі постачання (продажу, відчуження іншим способом) банками та іншими фінансовими установами майна, набутого ними у власність внаслідок звернення стягнення на таке майно, базою оподаткування є позитивна різниця між ціною постачання та ціною придбання такого майна. Ціна придбання визначається як вартість майна, за якою таке майно набуте у власність. У разі придбання майна у платника податку ціна придбання визначається з урахуванням податку на додану вартість.

Якщо за таким майном суми податку були включені до складу податкового кредиту банком, іншою фінансовою установою, застосовуються положення пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу

П. 198.5. ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов'язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, виходячи з вищенаведених приписів податкового законодавства, об'єктом оподаткування податку на додану вартість є, зокрема, операція з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору). В свою чергу, ціна придбання визначається як вартість майна, за якою таке майно набуте у власність, а у разі придбання майна у платника податку ціна придбання визначається з урахуванням податку на додану вартість що узгоджується і з приписами п.189.15 статті 189 Податкового кодексу України.

В свою чергу, відповідний об'єкт оподаткування виникне з моменту державної реєстрації переходу права власності на предмети іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя, і обов'язок по складанню відповідних податкових накладних виникне саме виходячи з існування бази оподаткування і чинного законодавства щодо оподаткування. При цьому, сторони не позбавлені права узгодити відповідні питання щодо своїх податкових зобов'язань у добровільному порядку, а також здійснити відповідні зарахування у встановленому законом порядку. Крім того, прийняття відповідного судового рішення жодним чином не звільняє сторін від виконання ними зобовґязань щодо оподаткування відповідних господарських операцій та врахування їх у розрахунках між сторонами у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подані позивачем Звіти про незалежну оцінку квартири № 191 по вул. Звіринецькій, буд. 59 в м.Києві, квартири № 111 по вул. Тимофєєвої Галі, буд. 3 в м.Києві, квартири № 114 по вул. Тимофєєвої Галі, буд. 3 в м.Києві, нежитлових приміщень № 116, № 118, № 123 по вул. Тимофєєвої Галі, буд. 3 в м.Києві, нежитлових приміщень (груп приміщень) № 144, № 145, № 151, № 153 по вул. Володимирській, буд. 49А в м.Києві, нежилих приміщень (груп приміщень) № 25, 33,40, 43 по вул. Луначарського, буд. 49 А в м.Києві є належними і допустимими доказами в розумінні вимог ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України ринкової вартості нерухомого майна для прийняття рішення щодо звернення стягнення на іпотечне майно відповідно до Закону України «Про іпотеку» за вартістю іпотечного майна згідно наведених звітів (проте, без урахування податку на додану вартість, тобто в межах заявлених позивачем вимог 391 700 000,00 грн.) і приймаються судом в якості таких доказів в розумінні вимог процесуального закону та в контексті спірних правовідносин сторін.

Згідно з частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем перед позивачем зобовґязань за Кредитним договором № 252-СВ від 04.03.2004 (в новій редакції від 29.04.2014 з урахуванням усіх доповнень та змін) щодо погашення суми кредиту та платежів за ним, у відповідача утворилась непогашена заборгованість, яка становить 17 109 246,04 Євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 488 328 011,35 (чотириста вісімдесят вісім мільйонів гриста двадцять вісім тисяч одинадцять) грн. 35 коп. та складається з:

- суми простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 14 857 932,43 євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 424 071 556,37 грн.;

- суми простроченої заборгованості за процентами в розмірі 522 907,01 євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 14 924 686,90 грн.;

- пені за кредитом (за період з 26.04.15р. по 26.04.16р.) в розмірі 1 553 963,47 Євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 44 352 853,96 грн.;

- пені за, процентами (за період з 26.04.15р. по 26.04.16р.) в розмірі 174 443,13 Євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 4 978 914,12 грн.

Доказів погашення наведеної заборгованості суду станом на момент вирішення спору надано не було.

В свою чергу, оскільки вимоги позивача за кредитним договором № 252-СВ від 04.03.2004 (в новій редакції від 29.04.2014 з урахуванням усіх доповнень та змін) були забезпечені предметами іпотеки за Іпотечними договорами, а саме: іпотекою квартири № 191 по вул. Звіринецькій, буд. 59 в м.Києві, іпотекою квартири № 111 по вул. Тимофєєвої Галі, буд. 3 в м.Києві, іпотекою квартири № 114 по вул. Тимофєєвої Галі, буд. 3 в м.Києві, іпотекою нежитлових приміщень № 116, № 118, № 123 по вул. Тимофєєвої Галі, буд. 3 в м.Києві, іпотекою нежитлових приміщень (груп приміщень) № 144, № 145, № 151, № 153 по вул. Володимирській, буд. 49А в м.Києві, іпотекою нежилих приміщень (груп приміщень) № 25, 33,40, 43 по вул. Луначарського, буд. 49 А в м.Києві, за якими позивач є іпотекодержателем, а відповідач - іпотекодавцем, а тому, суд дійшов висновку, що позивач набув право звернення на наведені предмети іпотеки в рахунок погашення заборгованості в сумі 391 700 000,00 грн.(в межах позовних вимог) за Кредитним договором № 252-СВ від 04.03.2004 (в новій редакції від 29.04.2014 з урахуванням усіх доповнень та змін).

При цьому, як умовами Іпотечних договорів, так і ст. 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання на нього права власності, і вказане право реалізовано позивачем, як іпотекодержателем, і узгоджується з пунктом 5.1 Іпотечних договорів (в новій редакції), яким передбачено, що у разі настання будь-якого випадку невиконання банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки чи його частину у будь-який спосіб, дозволений законодавством України, чинним на дату прийняття рішення про звернення стягнення, зокрема, але не обмежуючись: шляхом позасудового врегулювання на підставі положень н. 5.2 Іпотечних Договорів та/або шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом, та/або звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку, в тому числі шляхом звернення у власність банку.

Матеріали справи не містять доказів задоволення позичальником (відповідачем) вимог позивача у повному обсязі, як кредитора та іпотекодержателя, щодо погашення заборгованості та санкцій за Кредитним договором № 252-СВ від 04.03.2004 (в новій редакції від 29.04.2014 з урахуванням усіх доповнень та змін) та щодо передання предмету іпотеки у рахунок погашення вище встановленої судом заборгованості позичальника в добровільному порядку, як не містять і доказів вчинення іпотекодержателем дій щодо звернення до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису.

Крім того, суд при вирішенні вказаного спору в контексті спірних правовідносин сторін, вважає за необхідне наголосити на наступному.

При вирішенні спору у справі господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За таких обставин, приймаючи до уваги зміст наведених норм діючого законодавства, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України доказами, певного суб'єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.

У рішенні Конституційного суду України №18-рп/2004 від 01.12.2004 р. (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Таким чином, вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Верховний Суд України у Аналізі практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України вказав наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Особа здійснює свої права вільно на власний розсуд (ст. 12 Цивільного кодексу України).

До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать суб'єктам цивільного права.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 Цивільного кодексу України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Абзацом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, визначено способи захисту порушеного права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. (абз. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

До інших способів судового захисту цивільних прав чи інтересів можна віднести способи, які не охоплюються переліком їх у ст. 16 ЦК України, що визначені окремими законами та договорами або застосування яких випливає із загальних положень про судовий захист.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, суду належить зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 145 рішення від 15.11.1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02)).

З урахуванням наведеного вище, суд зазначає, що ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, у звґязку з чим обраний позивачем спосіб захисту свого права шляхом заявлення вимог про звернеянн стягнення на предмети іпотек шляхом визнання права власності на них в рахунок часткового погашення існуючої та документально підтвердженої заборгованості за Кредитним договором № 252-СВ - відповідає ефективному засобу захисту та узгоджується з приписами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства.

Крім того, право на справедливий суд, передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це, зокрема, і право на обґрунтоване рішення. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» від 27 вересня 2001 року).

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 32-34, 43, 82, 84 ГПК, визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

З огляду на викладене, дослідивши наявні матеріали справи в сукупності та перевіривши доводи сторін спору, встановивши обставини, які мають значення для справи з наданням їм юридичної оцінки, суд дійшов висновку, що вимога позивача про звернення стягнення на предмети іпотеки за Іпотечними договорами (у нових редакціях) в рахунок часткового погашення заборгованості Фірми "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю (04116, м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої, будинок 3, ідентифікаційний код юридичної особи: 14073675) перед Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) в розмірі 391700000,00 грн. за Кредитним договором № 252-СВ від 04.03.2004 (в новій редакції від 29.04.2014 з урахуванням усіх доповнень та змін), загальний розмір якої станом на 26 квітня 2016 року становить 17 109 246,04 Євро, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 488 328 011,35 (чотириста вісімдесят вісім мільйонів триста двадцять вісім тисяч одинадцять) грн. 35 коп., шляхом визнання за позивачем права власності на предмети іпотеки: квартиру № 191 по вул. Звіринецькій, буд. 59 в м.Києві, квартири № 111 по вул. Тимофєєвої Галі, буд. 3 в м.Києві, квартиру № 114 по вул. Тимофєєвої Галі, буд. 3 в м.Києві, нежитлові приміщення № 116, № 118, № 123 по вул. Тимофєєвої Галі, буд. 3 в м.Києві, нежитлові приміщення (груп приміщень) № 144, № 145, № 151, № 153 по вул. Володимирській, буд. 49А в м.Києві, нежитлових приміщень (груп приміщень) № 25, 33,40, 43 по вул. Луначарського, буд. 49 А в м.Києві за ринковою вартістю, встановленою Звітами про вартість майна, складені суб'єктом оціночної діяльності ПП "Енергомакс" (сертифікат № 531/15 від 25.06.2015р., Кваліфікаційне свідоцтво МФ № 3972 від 12.11.2005р.) (проте, без урахування податку на додану вартість, тобто в межах заявлених позивачем вимог 391 700 000,00 грн.) - є законною, обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Також, у відповідності до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача в доход Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір, виходячи з максимальної ставки судового збору за вимоги майнового характеру згідно Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. В рахунок часткового погашення заборгованості Фірми "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю (04116, м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої, будинок 3, ідентифікаційний код юридичної особи: 14073675) перед Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) в розмірі 391 700 000 (триста девґяносто один мільйон сімсот тисяч) грн. 00 коп. за Кредитним договором № 252-СВ від 04.03.2004 (в новій редакції від 29.04.2014 з урахуванням усіх доповнень та змін), загальний розмір якої станом на 26 квітня 2016 року становить 17 109 246,04 (сімнадцять мільйонів сто девґять тисяч двісті сорок шість) євро та 04 (чотири) євроценти, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 488 328 011,35 (чотириста вісімдесят вісім мільйонів триста двадцять вісім тисяч одинадцять) грн. 35 коп. та складається з:

- суми простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 14 857 932 (чотирнадцять мільйонів вісімсот пґятдесят сім тисяч девґятсот тридцять два) євро і 43 (сорок три) євроценти, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 424 071 556 (чотириста двадцять чотири мільйони сімдесят одна тисяча пґятсот пґятдесят шість) грн. 37коп.;

- суми простроченої заборгованості за процентами в розмірі 522 907 (пґятсот двадцять дві тисячі девґятсот) євро та 01 (один) євроцент, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 14 924 686 (чотирнадцять мільйонів девґятсот двадцять чотири тисячі шістсот вісімдесят шість) грн. 90 коп.;

- пені за кредитом (за період з 26.04.15р. по 26.04.16р.) в розмірі 1 553 963 (один мільйон пґятсот пґятдесят три тисячі девґятсот шістдесят три) євро та 47 (сорок сім) євроцентів, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 44 352 853 (сорок чотири мільйони триста пґятдесят дві тисячі вісімсот пґятдесят три) грн. 96 коп.;

- пені за процентами (за період з 26.04.15р. по 26.04.16р.) в розмірі 174 443 (сто сімдесят чотири тисячі чотириста сорок три) євро та 13 євроцентів, що за курсом НБУ на 26.04.2016 - 28,541761 грн. за 1 Євро становить 4 978 914 (чотири мільйони девґятсот сімдесят вісім тисяч девґятсот чотирнадцять) грн. 12 коп.

1) Звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 05.12.2008р. зареєстрованим в реєстрі за № 4100 в новій редакції від 27.05.2014р., що викладена в Додатку до Договору про внесення змін № 3 від 27.05.2014р., зареєстрованого в реєстрі за № 477 (з усіма змінами, доповненнями та додатками) - квартиру № 191 в будинку № 59 по вулиці Звіринецькій в м. Києві, загальною площею 149,4 кв.м., житловою площею 80,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта - 00, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 7 700 000,00 (сім мільйонів сімсот тисяч) гривень 00 копійок без ПДВ.

2) Звернути стягнення на предмети іпотеки за Договором застави від 04.03.2004р., зареєстрованим в реєстрі за № 535 в новій редакції від 28.05.2014р., що викладена в Додатку до Договору про внесення змін № 10 від 28.05.2014р., зареєстрованого в реєстрі за № 674 (з усіма змінами, доповненнями та додатками), а саме:

- звернути стягнення на квартиру № 111 в будинку № 3 по вулиці Тимофєєвої Галі в місті Києві, загальною площею 359,3 кв.м., житловою площею - 122,60 кв.м., реєстраційний номер об'єкта - 00, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності, за вартістю 13 530 000,00 (тринадцять мільйонів п'ятсот тридцять тисяч) грн. без ПДВ;

- звернути стягнення на квартиру № 114 в будинку № 3 по вулиці Тимофєєвої Галі в місті Києві, загальною площею 749,90 кв.м., житловою площею - 358,90 кв.м., реєстраційний номер об'єкта - 0, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності, за вартістю 22 470 000,00 (двадцять два мільйона чотириста сімдесят тисяч) грн. без ПДВ;

- звернути стягнення на нежитлове приміщення № 116 в будинку № 3 по вулиці Тимофєєвої Галі в місті Києві, загальною площею 1414,4 кв.м., реєстраційний номер об'єкта 00 шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності, за вартістю 29 051 000,00 (двадцять дев'ять мільйонів п'ятдесят одна тисяча) грн. без урахування суми ПДВ;

- звернути стягнення на нежитлове приміщення № 118 в будинку № 3 по вулиці Тимофєєвої Галі в місті Києві, загальною площею 71,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта - 00, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності, за вартістю 1 458 000,00 (один мільйон чотириста п'ятдесят вісім тисяч) грн. без урахування суми ПДВ;

- звернути стягнення на нежитлове приміщення № 123 в будинку № 3 по вулиці Тимофєєвої Галі в місті Києві, загальною площею 72,6 кв.м., реєстраційний номер об'єкта - 00, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 1 491 000,00 (один мільйон чотириста дев'яносто одна тисяча) грн. без урахування суми ПДВ;

3) Звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 19.01.2006р. зареєстрованим в реєстрі за № 135 в новій редакції від 27.05.2014р., що викладена в Додатку до Договору про внесення змін № 8 від 27.05.2014р., зареєстрованого в реєстрі за № 476 (з усіма змінами, доповненнями та додатками), а саме:

- звернути стягнення на нежитлове приміщення № 144 в будинку № 49А по вулиці Володимирській в м. Києві, загальною площею 1206,00 кв. м., реєстраційний номер об'єкта - 0, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 71 270 000,00 (сімдесят один мільйон двісті сімдесят тисяч) грн. без урахування суми ПДВ;

- звернути стягнення на нежитлове приміщення № 145 в будинку № 49А но вулиці Володимирській в м. Києві, загальною площею 1137,80 кв. м., реєстраційний номер об'єкта - 0 шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 67 240 000,00 (шістдесят сім мільйонів двісті сорок тисяч) грн. без урахування суми ПДВ;

- звернути стягнення на групу приміщень № 151 в будинку № 49А по вулиці Володимирській в м. Києві, загальною площею 688,90 кв. м., реєстраційний номер об'єкта - 00, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 40 710 000,00 (сорок тисяч сімсот десять тисяч) грн. без урахування суми ПДВ;

- звернути стягнення на групу приміщень № 153 в будинку № 49А по вулиці Володимирській в м. Києві, загальною площею 960,7 кв. м., реєстраційний номер об'єкта - 00, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 56 780 000,00 (п'ятдесят шість мільйонів сімсот вісімдесят тисяч) грн. без урахування суми ПДВ.

4) Звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 29.02.2008р. зареєстрованим в реєстрі за № 587 в новій редакції від 27.05.2014р., що викладена в Додатку до Договору про внесення змін № 3 від 27.05.2014р., зареєстрованого в реєстрі за № 478 (з усіма змінами, доповненнями та додатками), а саме:

- звернути стягнення на нежилі приміщення з № 1 по № 45, №№ І, II, тераса 30 % (групи приміщень № 25) - офіс, загальною площею 1 831,60 кв. м., що знаходиться за адресою м. Київ, вулиця Луначарського, будинок 4, приміщення 25, реєстраційний номер об'єкта - 0, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 46 000 000,00 (сорок шість мільйонів) грн. без урахування суми ПДВ;

- звернути стягнення на нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщень № 33) - офіс в будинку № 4 по вулиці Луначарського в м. Києві, загальною площею 473,50 кв.м., реєстраційний номер об'єкта - 00, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 12 000 000,00 (дванадцять мільйонів) грн. без урахування суми ПДВ;

- звернути стягнення на нежилі приміщення з № 1 но № 7 (групи приміщень № 40) загальною площею 400,90 кв. м., що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Луначарського, будинок № 4, приміщення 40, реєстраційний номер об'єкта - 0, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 10 000 000,00 (десять мільйонів) грн. без урахування суми ПДВ;

- звернути стягнення на нежилі приміщення з № 1 по № 7, № II, тераса 30 % (групи приміщень № 43) - офіс, загальною площею 469,60 кв. м., що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Луначарського, будинок № 4, реєстраційний номер об'єкта - 00, шляхом визнання за іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019) права власності за вартістю 12 000 000,00 (дванадцять мільйонів) грн. без урахування суми ПДВ.

3. Стягнути з Фірми "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю (04116, м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої, будинок 3, ідентифікаційний код юридичної особи: 14073675) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код юридичної особи 00039019) 206 700 (двісті шість тисяч сімсот) грн. 00 коп. судового збору за подачу позову.

4. Видати наказ у відповідності до статті 116 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.08.16.

Суддя Т.М.Ващенко