ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2016 р. Справа № 911/2155/16

Суддя А.С. Грєхов, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до відповідача публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд"

про стягнення заборгованості у розмірі 44 150,53 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 0115-158 від 29.09.2015,

від відповідача: не з'явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (надалі позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд" (надалі відповідач) про стягнення 44 150,53 грн боргу.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів "Honda Accord", державний номер № НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та "Chevrolet Lacetti", державний номер № НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3 цивільно-правова відповідальність якого застрахована в публічному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Скайд" згідно полісу ОСЦПВВНТЗ № АЕ/4256740, було пошкоджено застрахований у приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Українська страхова група" транспортний засіб "Honda Accord", державний номер № НОМЕР_1. Позивач у відповідності з умовами договору страхування здійснив часткову виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 як страхувальнику в сумі 44 150,53 грн: 1-шу частину в розмірі 17 817,32 грн зараховано в рахунок несплаченої суми частини страхового платежу, 2-гу частину в сумі 26 333,21 грн зараховано на рахунок СТО.

Оскільки відповідно до постанови Печерського районного суду міста Києва від 04.12.2015 зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля "Chevrolet Lacetti", державний номер № НОМЕР_2, ОСОБА_3, позивач просив суд стягнути з відповідача шкоду в порядку регресу в сумі 44 150,53 грн з покладенням на відповідача судового збору.

21.07.2016 року через канцелярію Господарського суду Київської області представник позивача подав документи, які були витребувані ухвалою суду від 08.07.2016.

В судове засідання 21.07.2016 з'явилась представник позивача та надала пояснення у справі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання 21.07.2016 не забезпечив явку свого повноважного представника, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не надав.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова позиція викладена в п.п. 3.9.1, 3.9.2 Постанові Пленуму Вищого Господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду надсилалась відповідачу за адресою вказаною в позовній заяві та Спеціальному витягу з ЄДРПОУ, що свідчить про те, що він був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, а також зважаючи на строки, передбачені ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, щодо терміну розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Згідно з ч. 1 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

У судовому засіданні 21.07.2016 після виходу з нарадчої кімнати судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення присутньої у судовому засіданні представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

18.06.2015 року між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" та ОСОБА_2 (далі - страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-5000-15-00121, предметом якого є страхування транспортного засобу "Honda Accord", державний номер № НОМЕР_1.

01.08.2015 року у м. Києві на мостовій розв'язці з Набережного шосе в бік мосту Патона відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Honda Accord", державний номер № НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та "Chevrolet Lacetti", державний номер № НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Відповідно до постанови Печерського районного суду міста Києва від 04.12.2015 зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм транспортного засобу "Chevrolet Lacetti", ОСОБА_3

Згідно з умовами договору № 28-5000-15-00121 від 18.06.2015, на підставі рахунку на оплату № 6690 від 08.08.2015 було складено страховий акт № ДККА-45943 від 18.08.2015 і розрахунок суми страхового відшкодування від 18.08.2015, позивач на підставі вищезазначених документів здійснив виплату частини страхового відшкодування страхувальнику в сумі 44 150,53 грн: 1 шу частину в розмірі 17 817,32 грн зараховано в рахунок несплаченої суми частини страхового платежу, 2-гу частину в сумі 26 333,21 грн зараховано на рахунок СТО, що підтверджується платіжним дорученням № 15624 від 18.08.2015.

Зважаючи на той факт, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Chevrolet Lacetti", державний номер № НОМЕР_2, була застрахована у публічному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Скайд" на підставі полісу ОСЦПВВНТЗ № АЕ/4256740 позивачем було направлено на адресу відповідача заяву про виплату (страхового) відшкодування в порядку регресу вих. № 25315 від 04.02.2016 з проханням сплатити на користь позивача в порядку регресу витрати за страхове відшкодування. Однак, вказана вимога була залишена відповідачем без реагування, у звязку з чим позивач і звернулось до суду з даним позовом.

Згідно зі ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності зі ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування", страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У відповідності з ч. 4 ст. 9 Закону України "Про страхування", розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Також слід зазначити, що у відповідності з приписами ст. 9 Закону України Про страхування франшиза частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно з приписами статей 22, 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів.

Згідно з п. 37.4 ст. 37 "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик має право здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам, організаціям, що надають послуги з ремонту пошкодженого майна, лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

У відповідності до статей 979, 993 Цивільного кодексу України та статей 16, 27 Закону України "Про страхування", за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За таких обставин, оскільки позивач на виконання умов договору здійснив часткову виплату у розмірі 44 150,53 грн. страхового відшкодування, до нього, в силу приписів ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, перейшло право зворотної вимоги.

Разом з тим, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 щодо автомобіля "Chevrolet Lacetti", державний номер № НОМЕР_2, застрахована відповідачем за полісом ОСЦПВВНТЗ № АЕ/4256740, відповідно до якого відповідач взяв на себе відповідальність за свого страхувальника, тобто здійснив страхування такого страхового ризику, як відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, то особою, за рахунок якої підлягає задоволенню набуте позивачем право зворотної вимоги у розумінні ст. 993 ЦК України, є саме відповідач.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України у справі № 910/14328/13 від 04.03.2014.

Судом встановлено, що відповідно до рахунку на оплату № 6690 від 08.08.2015, виставленого на підставі калькуляції № ДККА-45943 від 17.08.2015, складеної за допомогою автоматичної системи AUDATEX, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Honda Accord", державний номер № НОМЕР_1 склала 46 354,28 грн.

Крім цього, судом встановлено, що позивачем було частково виплачено на користь страхувальника 44 150,53 грн: 1-шу частину в розмірі 17 817,32 грн зараховано в рахунок несплаченої суми частини страхового платежу, 2-гу частину в сумі 26 333,21 грн зараховано на рахунок СТО, що підтверджується платіжним дорученням № 15624 від 18.08.2015.

У відповідності до Полісу № АЕ/4256740 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір франшизи становить 0,00 грн.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач у судове засідання представника не направив, відзиву на позов та доказів сплати суми страхового відшкодування в порядку регресу суду не наддав.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору, позивач набув права зворотної вимоги до відповідача у сумі страхового відшкодування у повному обсязі, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір у відповідності до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 1, 4, 4-2, 4-3, 22, 33-35, 43, 49,77, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Скайд" (07353, Київська область, Вишгородський район, село Старі Петрівці, вулиця Дніпровська, будинок 4-А, офіс 3, ідентифікаційний код: 16295210) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, місто Київ, вулиця Федорова Івана, будинок 32-а, ідентифікаційний код: 30859524) 44 150,53 грн (сорок чотири тисячі сто пятдесят гривень пятдесят три копійки) страхового відшкодування та 1 378,00 грн (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.07.2016 року

Суддя А.С. Грєхов