ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.07.2016 Справа № 905/1986/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Мальцева М.Ю., при помічнику судді Романцової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м Київ,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод», м. Авдіївка, Донецька область

про стягнення штрафу у розмірі 44280,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1 за довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, м. Київ звернулось з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод», м. Авдіївка про стягнення штрафу у розмірі 44280,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на копію накладної №53492534 , копію комерційного акту АА№032700/101/2, копію витягу з тех.паспорта на ваги, копію акту загальної форми №75752 від 17.04.2016р., копію протоколу зважування вагону, копію виписки з книги зважувань вагонів, копію довідки №69 від 27.04.206р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.06.2016 р. було порушено провадження по справі № 905/1986/16.

30.06.2016 р. відповідач, через канцелярію суду надав клопотання про зменшення суми стягуваних штрафних санкцій.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Представники позивача та відповідача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляли, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України відкладався.

ВСТАНОВИВ:

За накладною №53492534 зі станції Авдіївка Донецької залізниці, відповідач відправив на адресу ПП «Липовецький цегельний завод» Одеської залізниці станція призначення Липовець, вагон з вантажем шлам вугільний, зазначивши в накладній масу вантажу 61350 кг., зокрема, у вагоні №67917054, нетто 61350 кг., тара 23000кг.

В процесі перевезення вантажу 18.04.2016р. на станції Знамянка Одеської залізниці було виявлено різницю в масі вантажу у зазначеному вагоні та здійснено контрольне зважування на вагонних вагах, про що 18.04.2016р. на станції Знамянка Одеської залізниці, складено комерційний акт АА№032700/101/2.

Згідно акта №75752 від 17.04.2016р. навантаження навалом, неправомірне, нижче бортів 200мм. На поверхні вантажу слідів розкрадання та втрати вантажу немає. Захисне маркування-одна смуга не пошкоджене. Просипання вантажу немає. У вагоні глухі торцеві стінки, люки щільно закриті. Каток не застосовувався.

Відповідно до комерційного акту, при прибутті поїзду та зважуванні вищевказаного вагону виявлена різниця у дійсній вазі зазначеній відповідачем у накладній. В накладній маса вантажу:у вагоні №67917054 складає нетто 61350кг., в комерційному акті-брутто 77250 кг., нетто 54250кг., тара 23000кг., різниця проти накладної в сторону зменшення складає 7100кг.

При прибутті вагона на станцію призначення було проведено видачу та перевірку маси вантажу, про що зазначено в розділі « Є» комерційного акту.

Вартість перевезення складає 8856,00 грн.

З огляду на назначене позивач просить стягнути суму штрафу у розмірі 44280,00грн.

Статтею 908 ЦК України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч. 1 ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Вимогами ст.122 Статуту залізниць України передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України передбачено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

30.06.2016 р. відповідачем через канцелярію суду було надано клопотання про зменшення суми стягуваних штрафних санкцій до розміру одної провізної плати.

Відповідно до ч.1 ст.233 ГК України, суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій (ч.2 ст.233 ГК України).

Згідно із ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з п.3 ст.83 ГПК України передбачено право суду зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Отже, суд задовольняє клопотання відповідача про зменшення суми стягуваних штрафних санкцій до розміру одної провізної плати.

Згідно вимог передбачених ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтями 33, 34 ГПК України встановлено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог передбачених ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню в порядку, що передбачений ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вимог передбачених, ч.3 ст. 551, ст. 908, Цивільного кодексу України, ст. 233, Господарського кодексу України, ст.ст. 24, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, ст. ст. 32-34, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, до Публічного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод», м. Авдіївка про стягнення штрафу у розмірі 44280,00 грн., задовольнити частково.

Стягнути Публічного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька область, м.Авдіївка, проїзд Індустріальний, буд.1, ) на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, б. 5, , п/р 4247 в філії ООУ АТ «Ощадбанк» м. Одеси, МФО 328845) суму штрафу у розмірі 8856,00 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (складання).

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 19.07.2016 р. Повне рішення складено 22.07.2016 р.

Суддя М.Ю. Мальцев