ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року Справа № 926/1908-б/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Короткевича О.Є. (доповідач у справі),
суддів:Коваленка В.М., Полякова Б.М.,
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙСІ Консалтинг"
на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.04.2016 року
та ухвалуГосподарського суду Чернівецької області від 02.03.2016 року
у справі№ 926/1908-б/14
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Боянівка"
доТовариства з додатковою відповідальністю "Інтер-А"
пробанкрутство,

Представники сторін в судове засідання не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 12.01.2015р. порушено провадження у справі № 926/1908-б/14 про банкрутство товариства з додатковою відповідальністю "Інтер-А" (далі по тексту - боржник) у порядку загальних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI, далі Закон про банкрутство).

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 02 березня 2016 року у справі № 926/1908-б/14 (суддя Бутирський А.А.) встановлено черговість погашення грошових вимог ТОВ "АЙСІ Консалтинг" до боржника, відповідно до якої вимоги в сумі 10 240,86 грн. включені у шосту чергу, а вимоги щодо судового збору в сумі 2 756,00 грн. у першу чергу. Суд першої інстанції виходив з того, що кредитор заявив свої вимоги з пропуском строку, встановлено ст. 23 Закону про банкрутство.

Постановою від 18 квітня 2016 року Львівський апеляційний господарський суд у справі № 926/1908-б/14 (судді: Мирутенко О.Л. - головуючий, Гнатюк Г.М., Кравчук Н.М.) ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 02 березня 2016 року залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими у справі процесуальними документами, скаржник товариство з обмеженою відповідальністю "АЙСІ Консалтинг" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, якою просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18 квітня 2016 року та ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 02 березня 2016 року у справі № 926/1908-б/14, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, приписів ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до правил частини 1 статті 23 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ТДВ "Інтер-А" офіційно оприлюднено на веб-сайті Вищого господарського суду України 12.01.2015.

01.02.2016 кредитором ТОВ "АЙСІ Консалтинг" було подано заяву з грошовими вимогами до боржника в сумі 10 240,86 грн.

Заявлені кредитором грошові вимоги ґрунтуються на договорі відступлення права вимоги (цесії) від 21.12.2015 року, на підставі якого останній набув права вимагати від боржника оплати товару на суму 10 240,86 грн., придбаного за видатковою накладною № 13 від 07.08.2014 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ТОВ "Доброцем" та боржником.

В зв'язку з викладеним, суди дійшли висновку про несвоєчасне подання кредитором заяви, тобто за межами тридцятиденного строку встановленого ст. 23 Закону про банкрутство, що призвело до віднесення вимог у сумі 10 240,86 грн. до шостої черги задоволення вимог кредиторів на підставі ч. 4 ст. 23 Закону про банкрутство.

Однак, колегія суддів касаційної інстанції не погоджується з висновками судів попередніх інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання та в порядку встановленому ст. 23 Закону про банкрутство, в межах тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство до місцевого суду звернувся кредитор ТОВ "Доброцем" з вимогою визнати його кредитором боржника на загальну суму 4 491 471,24 грн.

Свої вимоги кредитор обґрунтовує наявністю боргу за придбаний боржником на підставі договору купівлі-продажу № ДЦ 05/08/2014 від 05.08.2014 року товар, зокрема і за видатковою накладною № 13 від 07.08.2014 року.

В подальшому, 21.12.2015 року ТОВ "Доброцем" (цедент) на підставі договору відступлення права вимоги (цесії) відступив ТОВ "АЙСІ Консалтинг" (цесіонарій) право вимоги до боржника за договором № ДЦ 05/08/2014 від 05.08.2014 року за накладною № 13 від 07.08.2014 року.

Це, свою чергу, стало підставою для звернення у лютому 2016 року ТОВ "АЙСІ Консалтинг" з грошовими вимогами до боржника в сумі 10 240,86 грн., а ТОВ "Доброцем" із заявою про зменшення грошових вимог на вказану суму, тобто вже поза межами встановленого ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство тридцятиденного строку.

Однак, задовольняючи вимогу ТОВ "АЙСІ Консалтинг" із внесенням її у шосту чергу, суди попередніх інстанцій проігнорували встановлений Законом про банкрутство порядок подання та розгляду заяв з конкурсними грошовими вимогами кредиторів та неправомірно розглянули зазначену заяву як окремі вимоги.

В цьому випадку, враховуючи своєчасність подання заяви ТОВ "Доброцем" та відступлення права вимоги ТОВ "АЙСІ Консалтинг", суд, з врахуванням відповідних первинних документів повинен розглянути заяву кредитора із застосуванням механізму правонаступництва, а не здійснювати її розгляд повторно за іншою заявою.

Наведене не було враховано судами, що свідчить про грубе порушення встановленого статтею 23 Закону про банкрутство порядку розгляду грошових вимог до боржника.

Таким чином, суди припустились порушення норм процесуального права, що призвело до неповного з'ясування обставин справи, в зв'язку з чим відсутні підстави вважати, що судами дана правильна юридична оцінка спірним правовідносинам та зроблені такі, що відповідають нормам чинного законодавства, висновки щодо зобов'язань сторін.

У силу встановлених меж перегляду справи в суді касаційної інстанції та повноважень останнього (ст.ст. 1115, 1117 ГПК України) суд касаційної інстанції позбавлений можливості усунути допущені порушення та прийняти рішення по суті заявлених вимог.

За таких обставин оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, як такі, що прийняті з порушенням норм процесуального права, а справа щодо розгляду грошових вимог кредитора ТОВ "АЙСІ Консалтинг" - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене, належним чином визначити можливість задоволення спірних грошових вимог та, відповідно їх черговість, розглянути справу згідно з вимогами чинного законодавства.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АЙСІ Консалтинг" задовольнити.

2. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18 квітня 2016 року та ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 02 березня 2016 року (про розгляд грошових вимог ТОВ "АЙСІ Консалтинг") у справі № 926/1908-б/14 скасувати.

3. Справу № 926/1908-б/14 про розгляд грошових вимог товариства з обмеженою відповідальністю "АЙСІ Консалтинг" до боржника передати на новий розгляд до Господарського суду Чернівецької області.

Головуючий О.Є. Короткевич

Судді В.М. Коваленко

Б.М. Поляков