ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2016 р.Справа № 20-4/17-1608-2011
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Діброви Г.І.

суддів Колоколова С.І., Принцевської Н.М.

при секретарі судового засідання Бендерук Є.О.

за участю представників сторін:

від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Одеса ОСОБА_2 за довіреністю від 13.06.2016 року;

від Підприємства Орловський завод у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, с. Нерубайське Біляївського району Одеської області ОСОБА_3 за довіреністю від 13.06.2016 року, ОСОБА_4 за довіреністю від 14.04.2016 року;

від Товариства з обмеженою відповідальністю Рест, м. Одеса не зявився;

розглянувши апеляційну скаргу Підприємства Орловський завод у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, с. Нерубайське Біляївського району Одеської області

на ухвалу господарського суду Одеської області від 29.06.2016 року (про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню)

по справі № 20-4/17-1608-2011

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Одеса

до Підприємства Орловський завод у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, с. Нерубайське Біляївського району Одеської області і Товариства з обмеженою відповідальністю Рест, м. Одеса

про стягнення 12 384 634 грн. 77 коп.

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2011 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_5», м. Донецьк звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Підприємства Орловський завод у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, с. Нерубайське Біляївського району Одеської області і Товариства з обмеженою відповідальністю Рест, м. Одеса, в якій просило суд стягнути, як із солідарних боржників, з Підприємства Орловський завод у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, с. Нерубайське Біляївського району Одеської області і Товариства з обмеженою відповідальністю Рест, м. Одеса на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_5», м. Донецьк заборгованість за кредитним договором від 22.01.2008 року №7.4-93 та договором поруки від 22.01.2008 року №7.4-93/П в загальному розмірі 12 384 634 грн. 77 коп., з якої: заборгованість за основною сумою кредиту 10 086 740 грн. 00 коп., заборгованість за процентами 1 212 481 грн. 41 коп., пеня за порушення умов Кредитного договору 1 085 415 грн. 36 коп., а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідачів судові витрати.

Рішенням господарського суду Одеської області від 19.09.2011 року у справі № 20-4/17-1608-2011 (суддя Щавинська Ю.М.) позов задоволено повністю, стягнуто солідарно з Підприємства Орловський завод у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, с. Нерубайське Біляївського району Одеської області і Товариства з обмеженою відповідальністю Рест, м. Одеса на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_5», м. Донецьк заборгованість за кредитним договором від 22.01.2008 року №7.4-93 та договором поруки від 22.01.2008 року №7.4-93/П в загальному розмірі 12 384 634 грн. 77 коп., з якої: заборгованість за основною сумою кредиту 10 086 740 грн. 00 коп., заборгованість за процентами 1 212 481 грн. 41 коп., пеню за порушення умов Кредитного договору 1 085 415 грн. 36 коп., а також відшкодовано позивачу за рахунок відповідачів судові витрати.

В порядку статті 116 Господарського процесуального кодексу України видано наказ про примусове виконання рішення суду від 10.10.2011 року.

У жовтні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до господарського суду Одеської області з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просила суд здійснити заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) у виконавчому провадженні ВП №30929284 з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 10.10.2011 року у справі № 20-4/17-1608-2011 з Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_5», м. Донецьк на громадянку ОСОБА_7 ОСОБА_6. Заява мотивована тим, що Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_5», м.Донецьк уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «КРЕДЕКС ФІНАНС» договір про відступлення права вимоги за кредитним договором від 22.01.2008 року №7.4-93, а Товариство з обмеженою відповідальністю «КРЕДЕКС ФІНАНС» уклало договір про відступлення права вимоги за кредитним договором від 22.01.2008 року №7.4-93 з ОСОБА_6.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.11.2015 року у справі №20-4/17-1608-2011 (суддя Щавинська Ю.М.) прийнято відмову ОСОБА_6 від заяви про заміну сторони виконавчого провадження та припинено провадження з розгляду заяви ОСОБА_6 про заміну сторони виконавчого провадження.

У грудні 2015 року до господарського суду Одеської області звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м. Одеса з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просила суд здійснити заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) у виконавчому провадженні ВП №30929284 з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 10.10.2011 року у справі № 20-4/17-1608-2011 з Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_5», м. Донецьк на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, м. Одеса. Заява мотивована укладенням між ОСОБА_6 і фізичною особою-підпримцем ОСОБА_1 договору про відступлення права вимоги за кредитним договором від 22.01.2008 року №7.4-93.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.12.2015 року у справі № 20-4/17-1608-2011 (суддя Щавинська Ю.М.) здійснено процесуальне правонаступництво, замінено позивача у справі № 20-4/17-1608-2011 - стягувача у виконавчому провадженні ВП №30929284 з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 10.10.2011 року у справі № 20-4/17-1608-2011 Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_5», м. Донецьк на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, м.Одеса.

У червні 2016 року Підприємство Орловський завод у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, с. Нерубайське Біляївського району Одеської області звернулось до господарського суду Одеської області з заявою про визнання наказу господарського суду таким, що не підлягає виконанню, в якій просив суд визнати судовий наказ господарського суду Одеської області від 10.10.2011 року, виданий на виконання рішення суду від 19.09.2011 року по справі № 20-4/17-1608-2011 таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що в рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством "Перший Український ОСОБА_5", м. Донецьк за кредитним договором від 22.01.2008 року №7.4-93 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 05.04.2011 року за №2069 було здійснено примусове звернення стягнення на нерухоме майно цілісний майновий комплекс, що належав на праві власності Підприємству „Орловський завод у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, с. Нерубайське Біляївського району Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.06.2016 року у справі № 20-4/17-1608-2011 (суддя Демешин О.А.) заяву Підприємства Орловський завод у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, с.Нерубайське Біляївського району Одеської області про визнання наказу господарського суду Одеської області від 10.10.2011 року у справі № 20-4/17-1608-2011 таким, що не підлягає виконанню задоволено частково, визнано наказ господарського суду Одеської області від 10.10.2011 року у справі № 20-4/17-1608-2011 таким, що не підлягає виконанню частково, а саме не підлягає виконанню на суму 5 875 812 грн. 29 коп. заборгованості за основною сумою боргу, в зв'язку з припиненням грошового зобов'язання відповідача перед позивачем на цю суму.

Підприємство Орловський завод у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, с. Нерубайське Біляївського району Одеської області з ухвалою суду не погодилось, тому звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Одеської області від 29.06.2016 року у справі № 20-4/17-1608-2011 та визнати судовий наказ господарського суду Одеської області від 10.10.2011 року у справі № 20-4/17-1608-2011 таким, що не підлягає виконанню в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права та неповним зясуванням всіх обставин справи.

21.07.2016 року через канцелярію суду представником фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Одеса було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить суд у задоволенні апеляційної скарги Підприємства Орловський завод у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, с. Нерубайське Біляївського району Одеської області відмовити, ухвалу господарського суду Одеської області від 29.06.2016 року у справі № 20-4/17-1608-2011 залишити без змін. Судовою колегією відзив долучено до матеріалів справи.

Від Підприємства Орловський завод у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, с. Нерубайське Біляївського району Одеської області через канцелярію суду 21.07.2016 року надійшло клопотання про проведення відеозйомки, яке задоволено судовою колегією в судовому засіданні 27.07.2016 року.

В судовому засіданні представники фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Одеса та Підприємства Орловський завод у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, с. Нерубайське Біляївського району Одеської області підтримали свої доводи та заперечення щодо апеляційної скарги з мотивів, викладених письмово. Також в судове засідання зявився представник Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_5», м. Донецьк в якості зацікавленої особи щодо розгляду справи, який підтримав заперечення на апеляційну скаргу, надані представником фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Одеса.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Рест», м. Одеса в судове засідання не зявився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином, про що свідчить копія реєстру вихідної кореспонденції Одеського апеляційного господарського суду від 14.07.2016 року. Про причину неявки суд не повідомив, своїми процесуальними правами, передбаченими статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, ніяких клопотань з цього приводу судовій колегії не надав, неявка без поважних причин у судове засідання представників сторін не тягне за собою відкладення розгляду справи на інші строки, у зв'язку зі скороченим терміном розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, тому справу розглянуто за наявними матеріалами та поясненнями присутніх представників сторін, а повний текст постанови направляється сторонам по справі в установленому порядку.

Згідно з частиною 5 статті 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Апеляційний господарський суд, у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм процесуального права, що мають значення для справи, при цьому суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення присутніх представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Одеської області від 29.06.2016 року у справі № 20-4/17-1608-2011 відповідає вимогам чинного процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Приписами статті 124 Конституції України та статті 115 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі статтею 116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до місцевих органів державної податкової служби.

Перелік підстав для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню визначено частиною 4 статті 117 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково у разі, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Пунктом 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" надано роз'яснення щодо підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку статті 117 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до цих роз'яснень вказана стаття містить лише дві такі підстави, а саме:

- якщо судовий наказ видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Як вбачається з матеріалів справи, між Підприємством Орловський завод у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, с. Нерубайське Біляївського району Одеської області і Публічним акціонерним товариством «Перший Український ОСОБА_5», м. Донецьк було укладено кредитний договір від 22.01.2008 року № 7.4-93, відповідно до умов якого кредитор зобов'язавався надати позичальнику кредит у розмірі 12 625 000 грн. 00 коп., а позичальник зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути кредитору кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені цим договором.

Рішенням господарського суду Одеської області від 19.09.2011 року у справі № 20-4/17-1608-2011 було стягнуто заборгованість за кредитним договором від 22.01.2008 року №7.4-93.

Проте, з метою забезпечення повного виконання Підприємством Орловський завод у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, с.Нерубайське Біляївського району Одеської області було укладено з Публічним акціонерним товариством «Перший Український ОСОБА_5», м. Донецьк Іпотечний договір від 22.01.2008 року №7.4-93/ІР, за яким підприємство передало в іпотеку банку цілісний майновий комплекс, загальною площею 23 968,10 кв.м., який розташований за адресою: Україна, Одеська обл., Біляївський район, с/рада Нерубайська, комплекс будівель і споруд №5. Іпотекою за Іпотечним договором забезпечувалось виконання зобов'язань позичальника перед кредитором, що випливало з укладеного кредитного договору віл 22.01.2008 року №7.4-93, з yciмa змінами та доповненнями до нього.

05.04.2011 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_8 було вчинено виконавчий напис №2069 про звернення стягнення на нерухоме майно цілісний майновий комплекс, що належить на праві власності Підприємству Орловський завод у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, с. Нерубайське Біляївського району Одеської області.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна. запропоновано задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_5», м. Донецьк у загальному розмірі 12 087 806 грн. 10 коп. у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 22.01.2008 року № 7.4-93.

На підставі виконавчого напису нотаріуса від 05.04.2011 року №2069 було відкрито виконавче провадження №26105087, в рамках якого було реалізовано цілісний майновий комплекс.

Відповідно до протоколу від 29.10.2012 року № 12/24/3 про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (предмета іпотеки), який належав Підприємству Орловський завод у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, переможцем торгів було визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Орловський 2012».

Poзміp коштів, який був внесений переможцем прилюдних торгів склав 6528680 грн. 32 коп. За рахунок продажу цілісного майнового комплексу, який належав Підприємству Орловський завод у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, с. Нерубайське Біляївського району Одеської області у рамках виконавчого провадження № 26105087 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_5», м.Донецьк надійшли кошти у poзмipi 5 875 812 грн. 29 коп., які було спрямовано на погашення тіла кредиту ( 7 254 089 грн. 25 коп. (ціна продажу) 725 408 коп. 93 коп. (винагорода торговельній організації) 652 868 грн. 03 коп. (виконавчий збip).

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що існування іншого виконавчого документа (виконавчого напису нотаріуса на примусове звернення стягнення на предмет іпотеки) не є підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки наявність такого виконавчого документа не підтверджує фактичного погашення заборгованості боржника, зазначеної в наказі господарського суду Одеської області від 10.10.2011 року у справі №20-4/17-1608-2011.

При цьому, примусове виконання напису нотаріусу обмежено реалізацією предмета іпотеки заставленого нерухомого майна боржника, яке вже було продано на прилюдних торгах і повторна реалізація цього майна, тобто, повторне виконання виконавчого напису нотаріуса, є неможливим.

Наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту (пункт 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»).

В даному випадку стягнення заборгованості на користь позивача за кредитним договором від 22.01.2008 року №7.4-93 є заходом примусового виконання зобовязання, що витікає з даного кредитного договору, а продаж цілісного майнового комплексу з прилюдних торгів є способом виконання даного зобовязання за рахунок вартості цілісного майнового комплексу, що виключає ознаки подвійного стягнення.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо часткового задоволення заяви Підприємства Орловський завод у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, с.Нерубайське Біляївського району Одеської області про визнання наказу господарського суду Одеської області від 10.10.2011 року у справі № 20-4/17-1608-2011 таким, що не підлягає виконанню саме на суму 5 875 812 грн. 29 коп., оскільки погашення заборгованості за кредитним договором від 22.01.2008 року №7.4-93 на означену суму підтверджено матеріалами справи.

Судова колегія зазначає, що обставини, вказані боржником в заяві, не є такими, що доводять факт наявності підстав для можливості застосування судом норм статті 117 Господарського процесуального кодексу України в частині визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки наказ господарського суду по даній справі видано на стягнення грошових коштів за порушення зобовязання за кредитним договором, при цьому, матеріали справи не містять заяв Підприємства Орловський завод у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, с. Нерубайське Біляївського району Одеської області до виконавчої служби або до суду в порядку статті 121 Господарського процесуального кодексу України про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Водночас, відповідно до частини 1 статті 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове виконання рішення боржником.

Посилання заявника на те, що Підприємством Орловський завод у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, с. Нерубайське Біляївського району Одеської області було, на його думку, задоволено вимоги кредитора в повному обсязі, за рахунок продажу цілісного майнового комплексу з прилюдних торгів, розглянуто та відхилено судовою колегією, оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих письмових доказів у розумінні норм статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України виконання наказу суду в повному обсязі та дотримання ним обов'язку, встановленого частиною 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», повідомити Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, про часткове виконання рішення від 19.09.2011 року у cпpaві № 20-4/17-1608-2011 за рахунок такого продажу і в судовому порядку вирішити питання щодо правомірності дій ВДВС у випадку відмови у прийнятті часткового виконання наказу суду.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність винесеної господарським судом ухвали про часткове визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Зокрема, не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги в частині порушення місцевим господарським судом норм матеріального права при винесенні рішення господарського суду Одеської області від 19.09.2011 року у справі № 20-4/17-1608-2011, оскільки в даному випадку судом апеляційної інстанції перевіряється правильність дотримання судом першої інстанції норм процесуального права при винесенні оскарженої ухвали, наказ господарського суду Одеської області від 10.10.2011 року у справі №20-4/17-1608-2011 не було видано помилково. Рішення місцевого господарського суду від 19.09.2011 року у справі № 20-4/17-1608-2011 відповідаче не оскаржувалось з причин подвійного стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, не було скасовано, набрало законної сили та є обов'язковим для виконання на території України.

При перегляді в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду в порядку статті 117 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції не може перевіряти правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які повинні бути додержані судом при прийнятті рішення по справі. Оскарження ж прийнятих судових актів в порядку статті 117 Господарського процесуального кодексу України є недопустимим. А незгода заявника з рішенням господарського суду Одеської області від 19.09.2011 року у справі №20-4/17-1608-2011 могла бути здійснена виключно в порядку, визначеному в розділі ХІІ Господарського процесуального кодексу України, а не шляхом подання заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. Подальші дії учасників виконавчого провадження стосовно виконання рішення суду, яке набрало законної сили, регулюються іншими нормами чинного законодавства України.

Твердження скаржника щодо нібито надання позивачем недостовірних відомостей стосовно суми заборгованості, яка є непогашеною за кредитним договором судовою колегією також розглянуті та відхилені, оскільки сума, вказана в листі Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_5», м. Донецьк від 24.06.2016 року № 61-05-302 у розмірі 6 534 560 грн. 48 коп. (4210927 грн. 71 коп. заборгованість за основною сумою кредиту, 1212481 грн. 41 коп. заборгованість за процентами, 1085415 грн. 36 коп. заборгованість за пенею, 25736 грн. 00 коп. судові витрати банку) є залишком заборгованості за наказом господарського суду Одеської області від 10.10.2011 року у справі №20-4/17-1608-2011, а сума, вказана в договорі про відступлення права вимоги від 04.09.2015 року № 1550/61 у розмірі 8408478 грн. 55 коп. (4210927 грн. 71 коп. заборгованість з повернення основної суми кредиту, 4197550 грн. 84 коп. заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом) є залишком заборгованості за кредитним договором з урахуванням відсотків за користування кредитом, які нараховано станом на дату укладання договору відступлення права вимоги.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Одеського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду Одеської області від 29.06.2016 року у справі № 20-4/17-1608-2011 відповідає нормам процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105, 106, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Підприємства Орловський завод у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, с. Нерубайське Біляївського району Одеської області на ухвалу господарського суду Одеської області від 29.06.2016 року у справі № 20-4/17-1608-2011 залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Одеської області від 29.06.2016 року у справі № 20-4/17-1608-2011 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється учасникам процесу по справі в триденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Одеський апеляційний господарський суд у двадцятиденний строк.

Головуючий Г.І. Діброва

Судді Н.М.Принцевська

ОСОБА_9