ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 р. Справа № 909/754/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , секретар судового засідання Масловський А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: фізичної особи- підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,78500

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "НЛТ ГРУП", проспект Нодара Думбадзе 9/111, м. Тбілісі,0172

про стягнення заборгованості в сумі 6080,00 доларів США,

за участю:

від позивача: ОСОБА_2 - представник, (довіреність № 68 від 09.02.16),

від відповідача: представник не з"явився.

ВСТАНОВИВ:

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "НЛТ ГРУП" про стягнення заборгованості в сумі 6080,00 доларів США.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 13.07.15 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 909/754/15, призначено розгляд справи на 21.01.16.

В судове засідання 21.01.16 представник відповідача не з"явився, ухвалою суду розгляд справи відкладено на 21.07.16.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ГПК України господарський судом поновлено провадження у справі.

Представник відповідача у судове засідання 21.07.16 не з'явився, витребуваних судом доказів не надав, хоча належним чином повідомлений про дату , час та місце розгляду справи відповідно до Конвенції про правову допомогу і правові відносини з цивільних, сімейних та кримінальних справі від 22.01.1993 року.

Відповідно до ч.3 ст.22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

Предметом позову в даній справі є матеріально правова вимога про стягнення 6080,00 дол.США заборгованості за отриманий товар згідно контракту №ЕН/04 від 20.11.14.

20.11.14 між сторонами даного спору укладено контракт №ЕН/04 , відповідно до умов якого постачальник ( позивач ) зобов"язується продати покупцю (відповідачу), а покупець - прийняти та оплатити замовлений товар "Пиломатеріали обрізні хвойних порід",1,2,3 сорту, породи сосна, ялина". Кількість, асортимент та ціна за одиницю товару вказується в Інвойсі (п.1.1. контракту).

Пунктом7.2. даного договору сторони погодили, що у випадку коли сторони не досягнуть згоди, спір підлягає вирішенню в порядку встановленому законодавством України, господарським судом Івано-Франківської області.

Відповідно до п.2.1 договору, ціни на товар по цьому контракту вказані в Інвойсі-Специфікації. Ціни на товар вказані в доларах США.Розрахунок проводиться шляхом перерахування на розрахунковий рахунок продавця протягом 30 днів з моменту відправки. Статтею 4 ГПК України, встановлено, що господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За змістом ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб'єктами господарювання товарів не господарюючим суб'єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні положення закріплено і у статті 712 Цивільного кодексу України: за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу товар на суму 6080,00 дол.США, що підтверджується копіями міжнародних транспортних накладних CMR №00070 та №00071 з відміткою вантажоотримувача, електронним інвойсом, електронними деклараціями , копії яких долучено до матеріалів справи.

В порушення договірних зобов"язань, відповідач отриманий товар не оплатив.

Таким чином, за документальними даними, поданими позивачем, сума боргу складає 6080,00 дол.США.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно пункту 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 614 ЦК України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Станом на день винесення судом рішення, відповідач доказів погашення заборгованості не надав, доводи позивача не спростував.

Відповідно до п. 14 постанови пленуму Верховного суду України від 18.12.09 "Про судове рішення у цивільній справі", у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи наведені положення, суд вважає за необхідне навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на день прийняття рішення (21.07.16) Національним банком України встановлено курс долара США до гривні в розмірі 2481.1596 грн. за 100 одиниць. Даний факт підтверджується повідомленням Національного банку України від 21.07.16 (http://www.bank.gov.ua).

Судом встановлено факт порушення відповідачем свого зобов'язання щодо оплати отриманого товару, згідно контракту № ЕН/04 від 20.11.14, тому вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 6080,00 дол.США, що еквівалентно 150844,80 грн. обґрунтована та підлягає задоволенню.

За таких обставин, позов підлягає до задоволення в сумі 6080,00 дол.США. Відповідно до приписів, встановлених ст. 49 ГПК України, судові витрати понесені позивачем в зв"язку з розглядом справи, слід покласти на відповідача.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до 124 Конституції України, ст. 525, 526, 530, 610, 612, 614, 625, 629, 712 ЦК України, ст. 173, 265 ГК України, керуючись ст. 4, 4-7, 22, 33, 43, 49, 75, ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "НЛТ ГРУП" про стягнення заборгованості в сумі 6 080,00 доларів США - задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "НЛТ ГРУП" (проспект Нодара Думбадзе 9/111, м. Тбілісі,0172, код 400091743 ) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,78500 ІПН НОМЕР_1) - 6080,00 (шість тисяч вісімдесят доларів США) та 2555 (дві тисячі п"ятсот п"ятдесят п"ять гривень) - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.07.16

Суддя Максимів Т. В.