ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" липня 2016 р. Справа № 925/1240/13

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Буднік А.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником по справі

за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Логос»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ТОВ «Фінансова компанія «Домініон»»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача фізична особа підприємець ОСОБА_1

про стягнення 3 687 501,75 грн.,

за участю повноважних представників:

від заявника: ОСОБА_2 за нот. посвідченою довіреністю,

ОСОБА_1 підприємець - особисто;

позивача: ОСОБА_3 за довіреністю;

від відповідача: участі не брав;

треті особи: участі не брали;

ВДВС: ОСОБА_4 за довіреністю.

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Логос», у якому просить стягнути з відповідача 3 539 977,86 грн. в тому числі: 251 335,27 дол. США, що в еквіваленті становить 2 008 922,81 грн. заборгованості за кредитом, 241,78 дол. США, в еквіваленті - 1 932,52 грн. пені, 190 414,61 доларів США, в еквіваленті - 1 521 983,52 грн. відсотків за користування кредитними коштами, 168,15 доларів США, в еквіваленті 1 344,04 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків, 5 788,66 грн. нарахованої комісії та 5,89 грн. пені за несвоєчасне погашення комісії.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 21.10.2013р. (суддя Кучеренко О.І.) позов задоволено частково.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2015р. рішення суду залишено без змін.

07.12.2015р. на виконання рішення господарського суду Черкаської області від 21.10.2013р. видано наказ.

11.07.2016р. від гр. ОСОБА_1 надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, в якій просить суд замінити ПАТ «Дельта Банк» правонаступником ФОП ОСОБА_1 у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу у звязку з переходом до неї прав стягувача (том 5 а.с. 162-164). Заявник та його представник в судовому засіданні вимоги підтримали, просять заяву задовольнити.

Представник позивача (банк) вимоги заперечив та вказав, що угода з ФК «Домініон» про відступлення права вимоги до ТОВ «ТД «Логос» визнана нікчемною і це підтверджено судовими документами. У заявника відсутні підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні. Подано письмові заперечення та пакет документів на підтвердження позиції стягувача.

Представник ВДВС повідомив, що виконавче провадження буде зупинено у звязку з вирішенням питання заміни сторони. У вирішення заяви ФОП ОСОБА_1 покладається на рішення суду.

Інші учасники документів, доказів, матеріалів у справу не надали, їх представники в засідання не прибули.

Розглянувши заяву ФОП ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з таких мотивів та правових підстав:

Заявник ОСОБА_1 є субєктом підприємницької діяльності з відповідною реєстрацією та внесенням даних в ЄДР, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію, виданим 04.11.1999 року (серія В03 №437780, том 5 а.с. 169). Статус заявника на даний час як субєкта підприємницької діяльності дозволяє процесуальне правонаступництво по ст. 25 ГПК України.

Заявник ФОП ОСОБА_1 набула прав кредитора за нотаріально посвідченим договором із ТОВ «Фінансова компанія «Домініон» від 08.12.2014р. Даний договір сторонами виконано, заявнику передано всі первинні документи, що засвідчують виникнення боргу у позичальника ТОВ «Торговий дім «Логос». Даний договір між заявником та ТОВ «ФК «Домініон» ніким не оскаржено, не визнано недійсним, не вказано визначених законом підстав, за якими його слід вважати нікчемним. Суд вважає, що цей договір заявник уклала як господарський та з метою здійснення підприємницької діяльності, незважаючи на те, що договір про відступлення права вимоги від 08.12.2014р. із ТОВ «Фінансова компанія «Домініон» заявник уклала без зазначення свого статусу як приватного підприємця.

На думку суду заявник ФОП ОСОБА_1 за договором із ТОВ «ФК «Домініон» виступала як субєкт підприємницької діяльності (зареєстрована як СПД з 1999 року - свідоцтво), оскільки немає доказів, що вона придбала майнове право на суму 2732584,41 грн. у своє приватне користування, не повязане із підприємницькою діяльністю. За нормами ЦК та ГК України майно у приватного підприємця для здійснення підприємницької діяльності спеціально не виділяється. Відповідно до положень ст.ст. 50-52 ЦК України, право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа із повною цивільною дієздатністю. До підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб. Фізична особа-підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними із підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

При цьому суд виходить з наступного:

Обставину укладення договору про відступлення права вимоги від 08.12.2014р. із ТОВ «Фінансова компанія «Домініон» як договору в межах здійснення власної підприємницької діяльності підтверджує заявник ФОП ОСОБА_1 у своїх поясненнях в судовому засіданні та не спростовує представник позивача ПАТ «Дельта Банк». Представник ПАТ «Дельта Банк» вважає, що у вказаному договорі заявник виступає виключно як фізична особа- громадянин, але не зміг надати суду докази, які свідчать, що за договором від 08.12.2014р. із ТОВ «ФК «Домініон» заявник придбала майнове право для свого особистого, приватного (індивідуального) користування як фізична особа, а не для здійснення підприємницької діяльності.

Законодавець у ст. 52 ЦК України встановлює відповідальність фізичної особи-підприємця за зобов'язаннями, пов'язаними із підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Суд робить висновок, що для здійснення підприємницької діяльності фізична особа-підприємець може використовувати будь-яке власне майно без спеціального його виділення із загальної маси свого особистого майна саме для цієї мети.

Таким чином, у суду немає підстав вважати і представник ПАТ «Дельта банку» не довів належними та допустимими доказами, що укладення договору від 08.12.2014р. між ОСОБА_1 (яка на час укладення цього договору вже була офіційно зареєстрованим підприємцем) та ТОВ «Фінансова компанія «Домініон» про відступлення права вимоги, відбулося не в межах здійснення нею підприємницької діяльності, а із споживчою метою, тобто для забезпечення своїх індивідуальних (особистих, власних) потреб. На підприємницьку мету угоди вказує також і значна сума договору від 08.12.2014р.

З матеріалів справи також вбачається, що заявник саме як фізична особа-підприємець вела листування із банком, ТОВ «Торговий дім «Логос» та отримувала від нього кошти на свій банківський рахунок, оскільки у листах та у платіжних дорученнях на переказ коштів зазначено свідоцтво про державну реєстрацію позивачки як підприємця, її ідентифікаційний код та статус ФОП (зокрема, том 5 а.с. 168-174).

Стосовно заміни сторони у виконавчому провадженні:

У відповідності до ч. 2 ст. 19 ГПК України органи державної влади повинні діяти лише у спосіб та в порядку, передбаченому чинним законодавством, і не інакше.

Суд може вчинити дії виключно щодо процесуального правонаступництва учасника процесу. Відповідно до ст. 25 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частинами 1, 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обовязкові тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив (ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження»).

У відповідності до приписів ст.ст. 1, 21 ГПК України сторонами у господарському процесі є юридичні особи, фізичні особі зі статусом субєктів підприємницької діяльності та громадяни фізичні особи без статусу субєктів підприємницької діяльності в обумовлених випадках (корпоративний спір наприклад).

Умови здійснення процесуального правонаступництва проаналізовано в постанові Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції». Зокрема, вказано, що процесуальне правонаступництво можливе за наявності одночасно двох умов:

перше коли відповідні правонаступники мають аналогічний правовий статус (фізичних осіб підприємців чи учасників корпоративних відносин);

друге існування у них даного статусу на момент вирішення господарським судом питання про процесуальне правонаступництво. Сама лише можливість виникнення процесуального правонаступництва в майбутньому не може братися господарським судом до уваги.

З урахуванням обставин, що новий кредитор, заміну якого просить провести заявник ФОП ОСОБА_1, - повинен стати стороною господарського процесу, то він також повинен мати статус юридичної особи чи фізичної особи - субєкта підприємницької діяльності, як і особа, яку він заміняє. ОСОБА_1 має статус субєкта підприємницької діяльності з листопада 1999р.

Суд може вчинити дії стосовно процесуального правонаступництва ПАТ «Дельта Банк» на ФОП ОСОБА_1, оскільки це не суперечить приписам ст. 25 ГПК України. Заявник правомірно звернувся до суду з клопотанням, оскільки має статус субєкта підприємницької діяльності.

Стосовно встановлення нікчемності правочину.

Встановлення нікчемності правочину можливе лише за наявності відповідного спору в суді. Такий позов може предявлятися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача (приписи постанови пленуму Верховного суду України від 06.11.2009р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

Суд не враховує доводи та заперечення позивача з посиланням на нікчемність правочину, оскільки це лише думка представника позивача. Позивач не довів суду нормами чинного законодавства, що при доведеності нікчемності первісного договору уступки права вимоги, всі подальші договори уступки права вимоги також є нікчемними.

Зважаючи на чинність на даний час договору про відступлення права вимоги від 08.12.2014р., укладеного між заявником ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Домініон», дійсність якого та відповідність вимогам чинного законодавства презюмується (ст. 204 ЦК України), поки не буде доведено протилежного, права кредитора за кредитними зобов'язаннями ТОВ «Торговий дім «Логос» по кредитному договору № 0 від 30 травня 2008р. із змінами та доповненнями в даний час належать заявнику ФОП ОСОБА_1, а тому її заява щодо процесуального правонаступництва підлягає до задоволення.

Стосовно зупинення провадження у справі:

Заявник ПАТ «Дельта Банк» посилається на оскарження в апеляційному порядку рішення у справі №925/482/16 від 29.06.2016р. між ФОП ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк».

ФОП ОСОБА_1 та її представник клопотання банку заперечили.

Суд враховує, що рішення у справі №925/1240/13 набрало законної сили, а рішення у справі №925/482/16 від 29.06.2016р. не має преюдиційного значення для даної справи і не повязане з даною справою, тому немає підстав для задоволення клопотання представника ПАТ «Дельта Банк». Клопотання представника позивача належить відхилити.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 25, 79, 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 11.07.2016 року про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником задовольнити повністю.

Здійснити заміну позивача у справі Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», який одночасно є стороною виконавчого провадження, на його процесуального правонаступника фізичну особу-субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1).

Ухвала є невід»ємним додатком до рішення суду від 21.10.2013р. та наказу суду від 07.12.2015р.

Клопотання представника ПАТ «Дельта Банк» про зупинення провадження у справі відхилити.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Суддя Г.М. Скиба