РІШЕННЯ

19.07.2016Справа №910/8654/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/8654/16

за позовом приватного акціонерного товариства «Альба Україна», м. Бориспіль,

до державного підприємства «Аптека», м. Київ,

про стягнення 105 404,45 грн.,

за участю представників:

позивача - Глущенко Т.В. (довіреність від 18.08.2015 № 471);

відповідача - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Альба Україна» (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до державного підприємства «Аптека» (далі - Підприємство) про стягнення: 57 999,98 грн. заборгованості за договором від 08.01.2014 № 02-01 купівлі-продажу (далі - Договір); 3 477,36 грн. 3 % річних; 43 927,11 грн. втрат від інфляції, а всього 105 404,45 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2016 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 31.05.2016.

27.05.2016 позивач подав суду документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 розгляд справи було відкладено на 14.06.2016, у зв'язку з неявкою представників відпровідача.

13.06.2016 позивач подав суду письмові пояснення по справі, які долучені судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 14.06.2016 представник Державного управління справами (далі - Управління) подав клопотання про залучення Управління у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Суд відмовив у задоволенні вказаного клопотання у зв'язку з його необґрунтованістю.

Також, у судовому засіданні 14.06.2016 представниками сторін подано клопотання про продовження строку вирішення спору.

Суд визнав клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню та визнав за необхідне оголосити перерву у судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2016 було продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів та оголошено перерву до 19.07.2016.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд позов задовольнити.

Представники відповідача у судове засідання 19.07.2016 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвал суду не виконали, відзив на позовну заяву не подали.

Ухвали Господарського суду міста Києва було надіслано сторонам на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 19.07.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

08.01.2014 Товариством (продавець) та Підприємством (покупець) було укладено Договір, за умовами якого:

- продавець зобов'язується передавати (поставляти) лікарські засоби і вироби медичного призначення (товар) у власність покупця, а покупець зобов'язується приймати товар та сплачувати за нього грошові кошти відповідно до умов Договору (пункт 1.1 Договору);

- підтвердження виконання заказу продавцем є підписання видаткової накладної покупцем при прийомі-передачі партії товару (пункт 2.3 Договору);

- оплата кожної товарної партії проводиться в повному обсязі на умовах, що вказуються в видатковій накладній на поставку товарної партії (пункт 5.2 Договору);

- товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем за кількістю та асортиментом в момент підписання сторонами видаткової накладної на товарну партію (пункт 6.1 Договору);

- право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту підписання видаткових накладних (пункт 6.2 Договору);

- продавець передає товар покупцю при умові наявності у останнього належним чином оформлених документів на право отримання товару, а саме довіреності на право отримання товарно-матеріальних цінностей, в тому числі Генеральної довіреності строком дії на 1 календарний рік у вигляді Додаткової угоди до Договору, оформленої у відповідності з «Інструкцією про порядок реєстрації виданих, повернутих, і використаних довіреностей на одержання цінностей» затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16.05.1996 №99 та інших документів передбачених чинним законодавством України (пункт 6.3 Договору);

- Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2014, але у будь-якому випадку до повного виконання своїх зобов'язань та взаєморозрахунків. У випадку, якщо жодна із сторін не заявить про свій намір розірвати або змінити Договір за 1 місяць до його закінчення, даний Договір вважається пролонгованим на наступний і кожний слідуючий календарний рік (пункт 10.2 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача - Головою правління Коржиковим О.П., який діяв на підставі статуту, та від відповідача - завідувачем Кропивною К.В., яка діяла на підставі статуту, та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не розірвано, не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач належним чином виконав умови Договору та передав товар відповідачу, що підтверджується такими видатковими накладними: від 11.02.2014 № 40377929 на суму 5 534,30 грн.; від 12.02.2014 № 40404002 на суму 4 985,35 грн.; від 14.02.2014 № 40427093 на суму 220,95 грн.; від 14.02.2014 № 40427094 на суму 464,78 грн.; від 14.02.2014 № 40427092 на суму 3 862,27 грн.; від 18.02.2014 № 40465549 на суму 1 315,82 грн.; від 19.02.2014 № 40490826 на суму 2 699,36 грн.; від 25.02.2014 № 40556353 на суму 1 782,66 грн.; від 26.02.2014 № 40589230 на суму 2 124,96 грн.; від 04.03.2014 № 40646392 на суму 3 319,17 грн.; від 05.03.2014 № 40669636 на суму 1 239,83 грн.; від 05.03.2014 № 40670775 на суму 1 741,85 грн.; від 05.03.2014 № 40669637 на суму 78,96 грн.; від 06.03.2014 № 40678616 на суму 3 174,59 грн.; від 12.03.2014 № 40727958 на суму 2 056,93 грн.; від 12.03.2014 № 40727963 на суму 619,20 грн.; від 12.03.2014 № 40727959 на суму 1 750 грн.; від 12.03.2014 № 40724712 на суму 1 817,86 грн.; від 13.03.2014 № 40747679 на суму 29,53 грн.; від 13.03.2014 № 40747678 на суму 1 651,58 грн.; від 14.03.2014 № 40766722 на суму 475,50 грн.; від 14.03.2014 № 40766721 на суму 1 914 грн.; від 15.03.2014 № 40784981 на суму 31,38 грн.; від 15.03.2014 № 40784980 на суму 1 880,84 грн.; від 20.03.2014 № 40830699 на суму 1 101,10 грн.; від 20.03.2014 № 40830700 на суму 90,72 грн.; від 20.03.2014 № 40830698 на суму 13,48 грн.; від 28.03.2014 № 40941193 на суму 2 530,49 грн.; від 31.03.2014 № 40996230 на суму 1 604,09 грн.; від 08.04.2014 № 41039849 на суму 1 089,30 грн.; від 08.04.2014 № 41041844 на суму 2 134,16 грн.; від 08.04.2014 № 41039850 на суму 1 045,81 грн.; від 09.04.2014 № 41066195 на суму 164,03 грн.; від 09.04.2014 № 41066194 на суму 2 142,77 грн.; від 15.04.2014 № 41116272 на суму 144,18 грн.; від 15.04.2014 № 41116271 на суму 1 172,74 грн.;

Загальна сума поставленого позивачем товару за вказаними накладними становить 57 999,98 грн.

Вказані накладні підписані повноважними представниками та скріплені печаткою та штампом та приймаються судом як належні докази виконання позивачем договірних зобов'язань.

Підприємство умови Договору не виконало та за отриманий товар не розрахувалося, внаслідок чого виник борг у сумі 57 999,98 грн.

Позивач належним чином виконав зобов'язання щодо передачі товару у власність відповідача, а останній, в свою чергу, порушив свої зобов'язання щодо розрахунку.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 57 999,98 грн. є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 3 477,36 грн. 3% річних та 43 927,11 грн. втрат від інфляції.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог; вимоги ухвал суду не виконав і відзив на позову суду не подав.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного підприємства «Аптека» (01133, м. Київ, вул. Верхня, 5, ідентифікаційний код: 01973880) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь приватного акціонерного товариства «Альба Україна» (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Шевченка, буд. 100; ідентифікаційний код: 22946976): 57 999 (п'ятдесят сім тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 98 коп. боргу; 43 927 (сорок три тисячі дев'ятсот двадцять сім) грн. 11 коп. втрат від інфляції; 3 477 (три тисячі чотириста сімдесят сім) грн. 36 коп. 3 % річних і 1 581 (одну тисячу п'ятсот вісімдесят одну) грн. 07 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 25.07.2016.

Суддя І.Д. Курдельчук