ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

01 серпня 2016 року Справа № 18/3022/11

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Панової І.Ю.,
суддів:Жукової Л.В., Ткаченко Н.Г.,
розглянувши касаційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер - Авто", арбітражного керуючого Кирик О.В.
на ухвалугосподарського суду Полтавської області від 08.07.2014
та ухвалу у справіХарківського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 № 18/3022/11 господарського суду Полтавської області

за заявоюПублічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький автоскладальний завод"
провизнання банкрутом

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.07.2014 (суддя Ореховська О.О.) зокрема, замінено конкурсного кредитора - Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" на нового кредитора Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс" в сумі грошових вимог 322 295 350, 85 грн. основного боргу (четверта черга), 85, 00 грн. державного мита та 118, 00 грн. витрат на ІТЗ (перша черга); замінено конкурсного кредитора - Публічне акціонерне товариство "Сведбанк" на нового кредитора Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс" в сумі грошових вимог 347 606 143, 60 грн. заборгованості по кредиту (вимоги включено до першої черги); зобов'язано ліквідатора Тищенко О.І. внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод" по справі № 18/3022/11.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 (колегія суддів: Пуль О.А., Крестьянінов О.О., Фоміна В.О.) відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтер - Авто" у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги та у задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги, повернуто апеляційну скаргу заявнику.

Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер - Авто", арбітражний керуючий Кирик О.В. звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.07.2014 та ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 у справі № 18/3022/11, з проханням скасувати ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 16.05.2016, скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.07.2014 в частині заміни конкурсного кредитора - Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" на нового кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс", заміни конкурсного кредитора - Публічного акціонерного товариства "Сведбанк" на нового кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс"; зобов'язання ліквідатора Тищенко О.І. внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький автоскладальний завод"; направити справу № 18/3022/11 до направити до господарського суду Полтавської області для подальшого розгляду.

Подана ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер - Авто", арбітражним керуючим Кирик О.В. касаційна скарга на ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.07.2014 та ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 у справі № 18/3022/11 не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга за змістом повинна містити вимоги особи, що подала касаційну скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права судом.

Як вбачається з касаційної скарги, вимоги скарги полягають у одночасному скасуванні у справі № 18/3022/11 ухвали господарського суду Полтавської області від 08.07.2014 в частині заміни конкурсного кредитора - Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" на нового кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс", заміни конкурсного кредитора - Публічного акціонерного товариства "Сведбанк" на нового кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс"; зобов'язання ліквідатора Тищенко О.І. внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький автоскладальний завод" та ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтер - Авто" у задоволенні клопотань про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги та про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.07.2014 й повернення зазначеної апеляційної скарги заявнику.

Таким чином, заявником касаційної скарги водночас оскаржуються два процесуальні документи суду першої та апеляційної інстанцій.

Виходячи зі змісту ст.ст. 107, 11113 Господарського процесуального кодексу України, сторони, прокурор, треті особи та особи, які не брали участі у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на: рішення місцевого господарського суду після перегляду їх в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду; ухвали місцевого господарського суду, зазначені в частині першій статті 106 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

За приписами норм ч. 1 ст. 106 та ч. 1 ст. 11113 Господарського процесуального кодексу України передбачено право на оскарження окремо від рішення ухвал місцевого та апеляційного господарського суду.

Отже, ухвали місцевого господарського суду підлягають касаційному оскарженню тільки після перегляду цієї ухвали в апеляційному порядку та прийняття відповідної постанови. Відсутність же здійснення такого перегляду та відповідної постанови суду апеляційної інстанції виключає, відповідно до вимог ст. 107 Господарського процесуального кодексу України, оскарження такої ухвали суду першої інстанції в касаційному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала господарського суду Полтавської області від 08.07.2014 в апеляційному порядку по суті не переглядалась, що позбавляє заявника касаційної скарги процесуального права на її оскарження в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер - Авто", арбітражного керуючого Кирик О.В. в частині оскарження ухвали господарського суду Полтавської області від 08.07.2014 не підлягає розгляду в порядку касаційного провадження, в зв'язку з чим у її прийнятті слід відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо касаційної скарги в частині оскарження ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1111 Господарського процесуального кодексу України, особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Сторонами у справі про банкрутство згідно ст. 1 Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, а саме з описів вкладень у цінний лист та оригіналів фіскальних чеків №№ 8350, 8346, 8347, 8345, 8344, 8349, 8348 від 07.06.2016, скаржником надані докази надіслання копій касаційної скарги АТ "Укрсиббанк", арбітражному керуючому Тищенко О.І., Прокуратурі м. Полтави, ТОВ "Кредо Солюшнс", ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод", Полтавському територіальному управлінню Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Кременчуцькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області.

Зокрема, скаржник просить суд скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.07.2014 в частині заміни конкурсних кредиторів - Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" та Публічного акціонерного товариства "Сведбанк" на нового кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс".

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що оскільки оскаржувані господарського суду Полтавської області від 08.07.2014 та ухвала Харківського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 у справі № 18/3022/11 безпосередньо стосуються та впливають на права Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" та Публічного акціонерного товариства "Сведбанк", надіслання касаційної скарги в даному випадку на адресу останніх є обов`язковим, що ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер - Авто", арбітражним керуючим Кирик О.В. зроблено не було.

Таким чином, заявником касаційної скарги не дотримано вимог п. 3 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України щодо надання доказів надіслання копії касаційної скарги всім сторонам у справі про банкрутство, що є підставою для повернення скарги відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII, що набрав чинності 01.09.2015 року).

Згідно з п. п. 7 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на 01.01.2016 встановлена у розмірі 1378, 00 грн., тобто судовий збір сплачується в сумі 1378, 00 грн.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником не надано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Заявник - ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер - Авто", арбітражний керуючий Кирик О.В. у тексті касаційної скарги зазначив клопотання про звільнення останнього від сплати судового збору, у зв'язку з перебуванням Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер - Авто" у ліквідаційній процедурі банкрутства, що підтверджується постановою господарського суду Харківської області від 31.10.2012 у справі № 5023/1668/11.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер - Авто", арбітражний керуючий Кирик О.В. подав касаційну скаргу безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду 07.06.2016.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що в даному випадку застосовується редакція Закону України "Про судовий збір", яка набрала чинності 01.09.2015.

Частиною 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частина друга статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, розглянувши клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер - Авто", арбітражного керуючого Кирик О.В. про звільнення останнього від сплати судового збору за подання касаційної скарги, вважає, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає з огляду на те, що заявником не надано жодних доказів на підтвердження наявності виключних обставин, які перешкоджали сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, скаржником не додано до касаційної скарги докази сплати судового збору у встановленому розмірі, що є підставою для повернення скарги відповідно до п. 4 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням місцевого господарського суду чи постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала Харківського апеляційного господарського суду винесена 16.05.2016.

Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що ухвала суду другої інстанції у справі про банкрутство про повернення апеляційної скарги без розгляду підлягає касаційному оскарженню та набирає законної сили з дня її винесення.

Строк на касаційне оскарження ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 закінчився 06.06.2016.

Касаційну скаргу було подано заявником безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду 07.06.2016, що підтверджується відміткою Відділу документального забезпечення про отримання даного документу - вх. № 858, тобто, з пропуском встановленого законом процесуального строку.

Відповідно до частини 1 статті 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Суд касаційної інстанції зазначає, що поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер - Авто", арбітражний керуючий Кирик О.В. у тексті касаційної скарги зазначив клопотання, яким просив суд відновити пропущений процесуальний строк, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваного документа не отримував, а про існування даного документа дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень, що, на думку скаржника, свідчить про те, що встановлений Господарським процесуальним кодексом України строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що у відновленні строку на подання касаційної скарги слід відмовити, враховуючи таке.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами, мають право знайомитися з матеріалами справи, та зобов`язанні добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Як вбачається з матеріалів справи, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер - Авто", арбітражний керуючий Кирик О.В. звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.07.2014 №18/3022/11(а.с.16-30, т.с. 26).

За результатами розгляду даної апеляційної скарги 16.05.2016 було винесено ухвалу Харківського апеляційного господарського суду, якою відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтер - Авто" у задоволенні клопотань про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги та про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.07.2014 й повернуто зазначену апеляційну скаргу заявнику.

Ухвала Харківського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 направлена сторонам 16.05.2016, що підтверджується відповідною відміткою на зворотньому боці оригіналу даної ухвали (а.с.15, т.с. 26).

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що заявником при зверненні з касаційною скаргою з пропуском встановленого Господарським процесуальним кодексом України процесуального строку на касаційне оскарження, не надано належних та допустимих доказів існування об'єктивно непереборних обставин, які унеможливили своєчасне звернення ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер - Авто", арбітражного керуючого Кирик О.В. до господарського суду апеляційної інстанції щодо надання інформації про результати розгляду апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.07.2014, та стали причинами пропуску заявником процесуального строку подання касаційної скарги на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 у справі №18/3022/11.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається, зокрема, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання або таке клопотання відхилено про відновлення цього строку.

Зважаючи на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер - Авто", арбітражного керуючого Кирик О.В. на ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.07.2014 та ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 у справі № 18/3022/11 не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62, ст.ст. 86, 106, 107, ч. 1 п. 3, п. 4, п. 5 ст. 1113, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер - Авто", арбітражному керуючому Кирик О.В. у прийнятті касаційної скарги на ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.07.2014 у справі № 18/3022/11.

Відмовити ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер - Авто", арбітражному керуючому Кирик О.В. у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 у справі № 18/3022/11, зазначеного у тексті касаційної скарги.

Відмовити ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер - Авто", арбітражному керуючому Кирик О.В. у задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку на подання касаційної скарги на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 у справі № 18/3022/11, зазначеного у тексті касаційної скарги.

Касаційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер - Авто", арбітражного керуючого Кирик О.В. на ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.07.2014 та ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 у справі № 18/3022/11 повернути заявнику.

Головуючий І.Ю. Панова

Судді Л.В. Жукова

Н.Г. Ткаченко