РІШЕННЯ

"21" липня 2016 р.Справа № 921/330/16-г/17

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Теребовлянського районного споживчого товариства, м.Теребовля Тернопільської області

до відповідача: Теребовлянської міської ради, м.Теребовля Тернопільської області

про визнання недійсним рішення,

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1, довіреність №279 від 12.10.2015 року;

відповідача: ОСОБА_2, довіреність №282/2.19 від 02.06.2016 року, ОСОБА_3, довіреність № 282/2.19 від 01.06.2016 року.

В судовому засіданні присутнім учасникам судового процесу розяснено їх процесуальні права та обовязки, передбачені статтями 20, 22, 811 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутності відповідного клопотання технічна фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Теребовлянське районне споживче товариство, м. Теребовля Тернопільської області звернулося 07.06.2016р. (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції канцелярії господарського суду вх.№363 від 07.06.2016р.) до господарського суду Тернопільської області з позовом до Теребовлянської міської ради, м. Теребовля Тернопільської області, про визнання недійсним рішення Теребовлянської міської ради сьомої сесії сьомого скликання № 543 від 31.05.2016р. "Про скасування рішень сесії Теребовлянської міської ради від 08.12.2000р. №224, від 30.09.1997р. №244, від 31.03.2016р. №230".

Позов обґрунтовується наступними документами: копією рішення Теребовлянської міської ради від 31.05.2016р. №543 "Про скасування рішень сесії Теребовлянської міської ради від 08.12.2000р. №224, від 30.09.1997р. №244, від 31.03.2016 р. №230"; копією державного акту на право користування землею серії І-ТР № 001696 від 12.02.2001 р.; копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.03.2015р. за індексним номером 34812292, рішенням виконавчого комітету Тернопільської обласної ради народних депутатів № 146 від 08.06.1987 року "Про заходи по поліпшенню роботи колгоспних ринків", іншими документами.

Ухвалою господарського суду від 10 червня 2016 року порушено провадження у справі, витребувано від сторін, додаткові документи, судове засідання призначено на 30.06.2016 р. з подальшим неодноразовим відкладенням розгляду справи, на підставі статті 77 ГПК України, востаннє, на 21.07.2016 року по причині неявки в судове засідання представника позивача та з метою надання оцінки додатково поданим доказам.

Позовні вимоги позивача обґрунтовуються порушенням Тереребовлянською міською радою права РайСТ на користування земельною ділянкою по вул. Паращука, 7 в м. Теребовля, оскільки Товариство не було поінформовано про розгляд на сесії питання щодо користування земельною ділянкою по вул.Паращука, 7 м.Теребовля, його представник не був запрошений на сесію 31.05.2016р. Також позивач вважає, що оскаржуване рішення від 31.05.2016р. прийнято відповідачем з порушенням і неправильним застосуванням норм чинного законодавства, зокрема ст. 19 Конституції України, ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Звертає увагу суду, що рішення Теребовлянської міської ради від 08.12.2000р. №224 «Про затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки, яка є в користування Теребовлянського РайСТ для обслуговування приміщень та функціонування ринку» вичерпалося фактом видачі Теребовлянському районному споживчому товариству Державного акту на право постійного користування землею серії І-ТР №001696 від 12.02.2001р. і тому органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни (рішення Конституційного Суду України у від 16.04.2009р. № 7-рп/2009, (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування). Наводить інші доводи.

Відповідач 30.06.2016р. надав письмові заперечення на позов (вх. № 12622 від 30.06.2016р.), згідно яких, міська рада просить відмовити в задоволенні позову, зокрема посилаючись на недійсність Державного акту на право постійного користування землею 1-ТР № 001696 та недійсність рішення №224 від 08.12.2000 року, яким затверджено рішення виконавчого комітету Теребовлянської міської ради №244 від 30.09.1997 року Про затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки, яка є в користуванні Теребовлянського РайСТ для обслуговування приміщень та функціонування ринку, оскільки вважає, що дане рішення прийнято з порушенням вимог п. 34 ст.26, ст. 33 Закону України Про місцеве самоврядування (в редакції, чинній на момент прийняття рішення), п. 1.3 Положення про земельно-кадастрову інвентаризацію земель населених пунктів, адже матеріали інвентаризації затверджено не рішенням сесії міської ради, а рішенням виконавчого комітету ради №244 від 30.09.1997 року і лише через три роки Теребовлянською міською радою без матеріалів інвентаризації та рішення міської ради про дозвіл на її виготовлення. Згідно інформації Відділу Держгеокадастру у Теребовлянському районі технічна документація на земельну ділянку, площею 0,6956 га по вул. Паращука, 7 в м.Теребовлі у відділі відсутня, а позивачем, на звернення міської ради, не надана. Така земельна ділянка використовується всупереч ст.ст. 19,22 ЗК України, тобто без встановлення меж земельної ділянки на місцевості (в натурі). Наводить інші заперечення.

У додаткових поясненнях до заперечень на позов (вх. № 13799 від 21.07.2016 р.) міська рада вважає, що шляхом прийняття оскаржуваного рішення не відбулося порушень прав та інтересів Теребовлянського РайСТ, оскільки відповідно до ст.ст.2, 11 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади виборців свого виборчого округу, у разі виявлення порушення прав та законних інтересів громадян або інших порушень законності має право вимагати припинення порушень, а в необхідних випадках - звернутися до відповідних місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також до правоохоронних і контролюючих органів та їх керівників з вимогою вжити заходів щодо припинення порушень законності.

Депутати Теребовлянської міської ради своїм рішенням від 31.05.2016 року № 543 висловили своє бачення щодо законності підстав користування позивачем земельною ділянкою та зазначили про необхідність у судовому порядку усунути порушення закону та захистити права територіальної громади. Отже, даним рішенням не позбавлено позивача права користування земельною ділянкою, а, отже, не порушено права та інтереси споживчого товариства.

Додатково, на вимогу суду сторонами долучено до справи витребувані документи, зокрема, позивачем матеріали технічної інвентаризації земельної ділянки, відповідачем - Регламент Теребовлянської міської ради від 22.12.2015 року, рішення сесії міської ради № 16 від 22.12.2015 року про затвердження Регламенту міської ради сьомого скликання, витяг з протоколу № 5 засідання комісії з питань містобудування, будівництва, земельних відносин, охорони навколишнього природного середовища від 24.05.2016 року, листи відділу Держгеокадастру у Теребовлянському районі від 05.05.2016 р. та 12.05.52016 року, лист Теребовлянського РайСТ від 12.09.2000 року, тощо.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши додатково представлені докази, заслухавши доводи та заперечення представників сторін, господарський суд встановив таке.

08 грудня 2000 року на п'ятнадцятій сесії третього скликання Теребовлянської міської Ради народних депутатів прийнято рішення за №224 "Про затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки, яка є в користуванні Теребовлянського РайСТ для обслуговування приміщень та функціонування ринку", відповідно до якого вирішено:

1. Затвердити рішення виконавчого комітету міської ради №244 від 30 вересня 1997 року "Про затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки, яка є в користуванні Теребовлянського РайСТ для обслуговування приміщень та функціонування ринку".

2. Затвердити матеріали інвентаризації земельної ділянки, яка є в користуванні Теребовлянського РайСТ для обслуговування приміщень ринку та його функціонування.

3. Надати в постійне користування Теребовлянському РайСТ земельну ділянку, площею 0,6956 га для обслуговування приміщень ринку та його функціонування.

4. Дати дозвіл Теребовлянському РайСТ на виготовлення державного акта на право постійного користування землею.

5. Теребовлянському РайСТ отриману в користування земельну ділянку використовувати за цільовим призначенням, суворо дотримуватись вимог Земельного кодексу України.

На підставі даного рішення Теребовлянської міської Ради народних депутатів позивачу у справі - Теребовлянському районному споживчому товариству видано ОСОБА_4 акт на право постійного користування землею серії І-ТР №001696 від 12 лютого 2001року, котрий зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №65 .

Відповідно до Державного акту, позивачу надано у постійне користування земельну ділянку, площею 0,6956 га в межах згідно з Планом землекористування для обслуговування приміщень ринку та його функціонування по вул. Паращука, 7 в м. Теребовля, який є додатком до акту.

Як свідчать матеріали справи, зокрема, ОСОБА_3 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним №34812292 від 12.03.2015р. за адресою: м.Теребовля Тернопільської області, вул.Паращука, 7, знаходиться цілісний майновий комплекс (реєстраційний номер обєкта 0), загальною площею 1305,6м2 (в тому числі: адміністративний будинок з додатковим приміщенням, площею 523 кв.м; павільйон по торгівлі продовольчими і не продовольчими товарами, площею 54,6 кв.м; павільйон по торгівлі продовольчими товарами, площею 57,4 кв.м; павільйон по торгівлі мясопродуктами з добудовою готелю та лабораторії площею 670,6 кв.м), право власності на який зареєстровано в ОСОБА_4 реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.06.2013р. за позивачем у справі.

31 березня 2016 року на п'ятій сесії сьомого скликання Теребовлянської міської ради прийнято рішення № 230 про припинення Теребовлянським РайСТ права користування частиною земельної ділянки по вул. Паращука, 7 у м. Теребовля.

Не погоджуючись з даним рішенням, Теребовлянське районне споживче товариство оскаржило його в судовому порядку. Рішенням господарського суду Тернопільської області від 07.06.2016 року у справі № 921/237/16-г/6 (суддя Шумський І.П.) рішення ради № 230 від 31.03.2016р. визнано недійсним як таке, що суперечить вимогам закону. Дане судове рішення набрало законної сили у встановленому порядку згідно ст. 85 ГПК України.

Як вбачається з тексту рішення суду щодо клопотання міської ради про припинення провадження у справі з підстав скасування рішення №230 Теребовлянською міською радою, про що свідчить п.3 рішення ради за №543 від 31.05.2016р., судом зазначено про те, що рішення відповідача №230 від 31 березня 2016 року як органу місцевого самоврядування про припинення права конкретної особи на користування частиною земельної ділянки є ненормативним актом одноразового застосування, котрий вичерпав свою дію фактом його виконання, тому, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009, цей же орган не вправі його скасовувати.

31 травня 2016 року Теребовлянською міською радою на сьомій сесії сьомого скликання прийнято рішення за № 543 "Про скасування рішень сесії Теребовлянської міської ради від 08.12.2000р. № 224, від 30.09.1997р. № 244, від 31.03.2016 р. № 230" (надалі- оскаржуване рішення).

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення відповідача, в його основу покладено виступ члена депутатської комісії ОСОБА_3, який доповів про обставини користування Теребовлянським РайСТ земельною ділянкою, площею 0,6956 га по вул. Паращука, 7 в м. Теребовля для обслуговування приміщень ринку відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії І-ТР № 001696 від 12.02.2001 року. Зокрема, звернув увагу членів комісії з питань містобудування, будівництва, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища на те, що під час надання РайСТ земельної ділянки у постійне користування не було виготовлено технічної документації зі складання державного акту на право постійного користування землею;

- за даними міської ради та відділу Держгеокадастру у Теребовлянському районі у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею відсутні записи щодо державного акту на право постійного користування землею серії І-ТР № 001696 за Теребовлянським РайСТ, що стало підставою для звернення органу місцевого самоврядування до правоохоронних органів;

- у міській раді матеріали технічної інвентаризації земельної ділянки, що є в користуванні РайСТ та рішення ради про надання дозволу на проведення інвентаризації земельної ділянки відсутні на зберіганні;

- матеріали інвентаризації земельних ділянок затверджені рішенням виконавчого комітету ради № 244 від 30.09.97 року, а не рішенням сесії міської ради, що суперечить Положенню про земельно-кадастрову інвентаризацію земель населених пунктів та п. 34 ст. 26, ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакціях, чинних на момент прийняття рішення);

- при наданні земельної ділянки у постійне користування районному товариству не виготовлялися документи, передбачені Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі (далі - Інструкція ), затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999р. (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 04.06.1999р. за №354/3647, чинний до 13.07.2013р. пункти 1.16-1.18 Інструкції, в тому числі щодо перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки.

На думку відповідача, у зв'язку з наведеними обставинами, з метою захисту інтересів територіальної громади та зважаючи на відсутність документів на підтвердження законності набуття Теребовлянським РайСТ прав на землекористування, міською радою прийнято правомірне, вмотивоване і лояльне рішення, яким право чи інтереси РайСТ жодним чином не порушуються, адже в пункті 1 рішення не скасовано (визнано недійсним) рішення міської ради № 224 від 08.12.2000 року, а лише надано правову оцінку даному рішенню на відповідність його вимогам закону про місцеве самоврядування.

Щодо пункту 2 рішення № 543, міська рада стверджує, що за захистом порушених прав чи охоронюваних законом інтересів вправі звертатися до суду будь-яка особа (фізична, юридична) згідно ст. 16 ЦК України, котра вважає що її право є порушеним, а тому пункт 2 рішення, яким вирішено звернутися з позовом до суду про визнання недійсним акту на право постійного користування землею серії І-ТР № 001696 від 12.02.2001 року та про скасування рішення Теребовлянської міської ради третього скликання № 224 від 08.12.2000 року "Про затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки, яка є в користуванні Теребовлянського РайСТ для обслуговування приміщень та функціонування ринку" в повній мірі відповідає закону та прийнято в межах повноважень, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Щодо пункту 3 оспорюваного рішення, яким скасовано рішення Теребовлянської міської ради від 31.03.2016 року № 230 "Про припинення права користування частиною земельної ділянки по вул. Паращука, 7 у м. Теребовля за Теребовлянським РайСТ", то оскільки дане рішення № 230 скасовано ще й в судовому порядку (рішення суду від 07.06.2016 р. №921/237/16-г/6), вимоги позивача у цій частині теж вважає безпідставними. Просить відмовити у позові.

Оцінивши докази, долучені до матеріалів справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в сукупності, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред'явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з'ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Приписи ст. 152 ЗК України передбачають право землекористувача вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, у т.ч. шляхом визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування.

Частиною 2 ст.19 Конституції України, ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі Закон про місцеве самоврядування) встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивачем у справі заявлено вимогу про визнання недійсним рішення Теребовлянської міської ради №543 від 31 травня 2016 р. "Про скасування рішень сесії Теребовлянської міської ради від 08.12.2000р. № 224, від 30.09.1997р. № 244, від 31.03.2016 р. № 230" з посиланням на те, що вказане рішення прийняте з порушенням та неправильним застосуванням норм чинного законодавства.

Відповідно до частини 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

За приписами статті 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно п. 2 Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26 січня 2000 року № 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів пов'язаних з визнанням недійсним актів державних чи інших органів" підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Як вбачається з пункту 1 оскаржуваного рішення №543 відповідачем визнано таким, що не відповідає вимогам ст.ст. 26, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення Теребовлянської міської ради третього скликання від 08.12.2000р. за №224 «Про затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки, яка є в постійному користуванні Теребовлянського РайСТ для обслуговування приміщень та функціонування ринку».

Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядуванні в Україні» передбачено повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, зокрема, до відання виконавчих органів рад належать делеговані повноваження в частині вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом; організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Теребовлянської міської ради від 08.12.2000р. №224 за результатами розгляду клопотання Теребовлянського РайСТ та відповідно до постанови Верховної Ради України «Про земельну реформу» від 18.12.1990 року, на підставі Земельного кодексу України було затверджено, зокрема пунктом 2 «матеріали інвентаризації земельної ділянки, яка є в користуванні Теребовлянського РайСТ для обслуговування приміщень ринку та його функціонування». Пунктом три рішення надано в постійне користування позивачу у справі земельну ділянку, площею 0,6956 га для обслуговування приміщень ринку та його функціонування; надано дозвіл РайСТ на виготовлення державного акту на право постійного користування землею (п.4 рішення).

Також пунктом 1 рішення № 224 від 08.12.2000 року затверджено рішення виконавчого комітету міської ради №244 від 30.0997 року «Про затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки, яка є в постійному користуванні Теребовлянського РайСТ для обслуговування приміщень та функціонування ринку».

Відповідно до наданої Теребовлянським районним споживчим товариством архівного примірника Технічної документації по інвентаризації земельної ділянки та виготовленню державного акту на право постійного користування землею ринку в м. Теребовля, виготовленої спільним підприємством комплексного проектування «Тернопількооппроект», що діяло відповідно до ліцензії Головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті Міністрів України серії УКВЗ №0011969 та дозволу Держкомзему України № 506/08 від 28.03.1996 року у лютому 1997 року за замовленням № 96-30/5, з метою виготовлення державного акту на право постійного користування землею даним підприємством було виготовлено комплекс топографо-геодезичних робіт по встановленню зовнішніх меж території ринку Теребовлянського РайСТ по вул. Паращука та позивачем у справі отримано погодження й висновки Теребовлянського районного відділу земельних ресурсів, відділу містобудування, архітектури та ЖКГ Теребовлянської райдержадміністрації про наявні обмеження на використання земельної ділянки, інформацію про субєкти та обєкти власності; виготовлено ситуаційну схему розміщення земельної ділянки з нанесенням території ринку, котру погоджено головним архітектором району; схему привязки кутів поворотів, відомість вирахування необхідної площі земельної ділянки; план земельної ділянки в масштабі 1:500; опис меж суміжних землекористувачів, котрі останніми погоджено (відділ інвестицій і капітального будівництва, Теребовлянська міська рада).

Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі (далі - Інструкція), затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.195р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.06.1999р. визначено перелік документів, необхідних для виготовлення технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою, а саме:

- виписка з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне користування, передачу у власність або продаж земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільні правові угоди), рішення суду;

- технічне завдання на розробку технічної документації зі складання державного акта;

- журнал польових вимірювань (крім випадків відчуження земельної ділянки із земель приватної власності);

- кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки;

- збірний кадастровий план суміжних землевласників (землекористувачів);

- відомість обчислення площі земельної ділянки;

- відомість обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотне точок меж земельної ділянки;

- експлікація земельних угідь згідно з формою 6-зем (п.1.16 Інструкції).

При наданні земельної ділянки у постійне користування до технічної документації зі складання державного акта обовязково додається копія матеріалів щодо перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки з проекту відведення цієї земельної ділянки, затвердженого в установленому порядку (п.1.18 Інструкції).

Розроблена та подана позивачем у справі технічна документація на земельну ділянку для обслуговування ринку була затверджена органом місцевого самоврядування двічі, спочатку 30.09.1997 року рішенням виконавчого комітету Теребовлянської міської ради № 244, а пізніше - на пленарному засіданні Теребовлянської міської ради третього скликання на пятнадцятій сесії 08.12.2000р. (рішення № 224). Дані рішення за своїм змістом та суттю є подібними.

З системного аналізу вирішених питань, прийнятих на сесії Теребовлянської міської ради третього скликання 08.12.2000р. (пункти 2-4 рішення) слід зробити висновок, що Теребовлянською міською радою матеріали технічної інвентаризації земельної ділянки, що використовувалася Теребовлянським РайСТ для обслуговування ринку затверджено не виконавчим органом ради, а на пленарному засіданні Теребовлянської міської ради, що відповідає приписам ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктом 34 якої передбачено, що виключно на пленарних засіданнях ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Окрім того, дане рішення міської ради стало підставою в подальшому для видачі Теребовлянському районному споживчому товариству Державного акту на право постійного користування землею серії І-ТР №001696 від 12 лютого 2001року, котрий зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №65 і є чинним на даний час.

Конституційний Суд України у пункті 5 Рішення від 16 квітня 2009 р. № 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 19, ст. 144 Конституції, ст. 25, ч. 14 ст. 46, частин 1, 10 ст. 59 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Такий висновок узгоджується також із правовими позиціями Конституційного Суду України, викладеними у рішенні від 27 грудня 2001 року № 20-рп/2001 у справі про укази Президії Верховної Ради України щодо Компартії України, зареєстрованої 22 липня 1991 року, від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі про акти органів Верховної Ради України.

Отже, прийняте Теребовлянською міською радою рішення № 224 від 08.12.2000 року є ненормативним правовим актом одноразового застосування та вичерпало свою дію фактом його виконання, тому не може бути в подальшому скасоване міською радою.

Також, до компетенції міської ради, в силу закону, не входить надання правової оцінки на предмет відповідності прийнятого нею раніше правового акту нормам чинного законодавства у формі прийняття рішень з огляду на наступне.

Частиною 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

У статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення у статті 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо скасування актів органів виконавчої влади, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням ради, прийнятим у межах її повноважень. Утім, розгляд питань щодо права землекористування не відноситься до компетенції виконавчих органів, дані питання віднесено до компетенції самих рад.

Таким чином, органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Також, в силу вимог ст.ст.2, 11 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" депутатам місцевої ради, у разі виявлення порушення прав та законних інтересів громадян або інших порушень законності, надано право лише вимагати припинення відповідних порушень, однак не визнавати відповідні рішення ради такими, що суперечать чинному законодавству, оскільки дані питання не є тотожними і вирішуються із застосуванням інших правових механізмів захисту.

З наведених вище правових підстав, суд доходить висновку про невідповідність прийнятого Теребовлянською міською радою рішення № 543 в частині пунктів 1, 3 визначеній законом компетенції ради, а тому, підлягає визнанню недійсним, оскільки прийняте з порушенням вимог закону.

Що стосується пункту другого оспорюваного рішення, то суд вважає, що в цій частині рішення є законним, виходячи з наступних міркувань.

Згідно зі ст.ст. 7, 140 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Територіальна громада має право самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Органи місцевого самоврядування в межах, встановлених законом, володіють повною свободою дій для здійснення власних ініціатив з будь-якого питання, яке не виключено з їх компетенції та не віднесено до компетенції іншого органу влади.

Як зазначалося вище, відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад, належить вирішенні відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Земельні правовідносини, зокрема повязані із виникненням, припиненням права користування землею, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими Законами України, постановами Кабінету Міністрів України у випадках, передбачених законом.

Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст. 92 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до вимог статей 116, 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, в силу приписів ст.126 Земельного кодексу України, посвідчується державними актами, форми яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Як зазначалося вище та вбачається з наявних у справі документів, на підставі рішення Теребовлянської міської Ради народних депутатів №224 від 08 грудня 2000 року Теребовлянському районному споживчому товариству видано ОСОБА_4 акт на право постійного користування землею серії І-ТР №001696 від 12 лютого 2001року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №65.

Водночас, відповідно до статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до п.2 Постанови ЦК Компартії України і Ради Міністрів УРСР від 14.04.1987року № 124 «Про заходи по поліпшенню роботи колгоспних ринків» всі ринки із системи Міністерства торгівлі УРСР були безоплатно передані споживчій кооперації. На виконання Постанови ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 26.07.1987року № 265 «Про заходи по поліпшенню колгоспних ринків» та Постанови ЦК Компартії України і Ради Міністрів УРСР від 14.04.1987року №124 відповідно до рішення виконкому Тернопільської обласної ради народних депутатів від 30.07.1987року безоплатної у підпорядкування Тернопільської облспоживспілки було передано обласну об'єднану дирекцію колгоспних ринків.

Передача колгоспного ринку по вул. Піонерська, 7 м. Теребовля (перейменовано на вул. Паращука) проведена згідно акту безоплатного прийому-передачі від 30.06.1987р. (витяг з акту знаходиться в матеріалах справи).

Теребовлянське районне споживче товариство відповідно до витягу від 12.03.2015р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 34812292 має у власності нерухоме майно - цілісний майновий комплекс ринку по вул.Паращука,7 м.Теребовля, для обслуговування і функціонування якого видано відповідачем ОСОБА_4 акт на право постійного користування землею серії І-ТР №001696.

Відповідно до статті 4-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація права держави чи територіальної громади на земельні ділянки, які сформовані із земель державної чи комунальної власності, здійснюється після затвердження в порядку, встановленому Земельним кодексом України, документації із землеустрою, за якою здійснено таке формування, одночасно із державною реєстрацією похідного речового права на такі земельні ділянки (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут), крім випадків, коли рішенням відповідного органу про затвердження документації із землеустрою передбачено здійснення державної реєстрації переходу права власності на земельні ділянки.

В пункті 1 Указу Президента України "Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру" від 17 лютого 2003 року № 134/203 із змінами, внесеними згідно з Указом Президента України № 445/2011 від 8 квітня 2011 року зазначено про необхідність покласти на ОСОБА_4 комітет України по земельних ресурсах функції з державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру.

Відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у ОСОБА_4 земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про ОСОБА_4 земельний кадастр" внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим.

За твердженням відповідача, за даними Держкомзему відомості про земельну ділянку по вул.Паращука, 7 в м.Теребовля в Реєстрі відсутні, отже, Теребовлянське районне споживче товариство серед іншого, всупереч ст.ст.19, 22 ЗК України, Положення про земельно-кадастрову інвентаризацію земель населених пунктів, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №85 від 26.08.1997 року, без дозволу міської ради на виготовлення та проведення інвентаризації земельної ділянки, без дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки, без встановлення меж земельної ділянки в натурі та без присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, користується нею неправомірно і наведене в сукупності ставить під сумнів дійсність Державного акту на право постійного користування землею серії І-ТР №001696 від 12 лютого 2001року.

Звертає увагу суду, що Теребовлянською міською радою рішенням № 543 від 31 травня 2016року не скасовано акт на право постійного користування земельною ділянкою та рішення від 08.12.2000 року № 224, відтак, не порушено права позивача. У пункті 2 рішення від 31.05.2016 року міська рада визначила своє право на звернення до суду з позовною заявою про визнання недійсним акту на право постійного користування земельною ділянкою та рішення про затвердження матеріалів інвентаризації, яке передбачено ст. 144 Конституції України та ст.18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в силу якої орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

З таким твердженням слід погодитися, адже в Конституції України та прийнятих у відповідності до неї законах України, гарантується кожному право на судовий захист, котре реалізовується шляхом звернення до суду з позовом.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За таких обставин позивачем не доведено згідно статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України невідповідності пункту 2 оспорюваного рішення Теребовлянської міської ради вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції вказаного органу місцевого самоврядування та порушення даним рішенням цивільних прав або інтересів позивача, тому у позові в цій частині - слід відмовити.

Інші доводи та пояснення відповідача, в тому числі з посиланням на постанову Пленуму ВАСУ № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», де зазначено, що вимоги про визнання акта протиправним є лише передумовою для застосування такого способу захисту як скасування акту, не заслуговують на увагу, оскільки стосуються визнання протиправним правового акту органу місцевого самоврядування, виданого як субєктом владних повноважень, де міська рада здійснює у відповідних правовідносинах управлінські функції. Натомість у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб'єктами підприємницької діяльності і такі правовідносини не є тотожними, а відтак і спосіб їх захисту також є відмінним.

Правова оцінка виготовленій технічній документації по інвентаризації землі повинна досліджуватися судом при вирішенні спору щодо визнання недійсним рішення міської ради про її затвердження.

Судові витрати, в силу ст.49 ГПК України, покладаються судом на відповідача у справі.

У судовому засіданні 21.07.2016р. оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду відповідно до ст.85 ГПК України.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст.1, 2, 42 47, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 811, 82-85, 116, 117 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати недійсним рішення Теребовлянської міської ради сьомої сесії сьомого скликання № 543 від 31.05.2016р. "Про скасування рішень сесії Теребовлянської міської ради від 08.12.2000р. № 224, від 30.09.1997р. № 244, від 31.03.2016 р. № 230», а саме:

- п.1 рішення, згідно якого визнано таким, що не відповідає вимогам ст.ст. 26,33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення Теребовлянської міської ради третього скликання від 08.12.2000 року за №224 "Про затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки, яка є в користуванні Теребовлянського РайСТ для обслуговування приміщень та функціонування ринку";

- п. 3 рішення, згідно якого скасовано рішення Теребовлянської міської ради від 31.03.2016 року № 230 "Про припинення права користування частиною земельної ділянки по вул. Паращука, 7 у м. Теребовля за Теребовлянським районним споживчим товариством»".

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути з Теребовлянської міської ради, м. Теребовля Тернопільської області, вул. Шевченка, 8, ідент. код 04058456 - 1378 грн. судового збору на користь Теребовлянського районного споживчого товариства, м. Теребовля Тернопільської області, вул. Кн. Василька, 6, ідент. код 01767330.

Видати наказ.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони, прокурор, треті особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено "29" липня 2016 року.

Суддя Н.О. Андрусик