ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.07.16р. Справа № 904/4626/16

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Відділу освіти і науки Нікопольської міської ОСОБА_1, м. Нікополь

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Комфорт", м. Нікополь

про визнання припиненим господарського зобовязання позивача перед відповідачем та списання кредиторської заборгованості за договорами №Ю/98-12 від 15.05.2013р., №28/14 від 14.03.2014р. в розмірі 2072грн.98коп.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, дов. №135 від 05.02.2016р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Відділ освіти і науки Нікопольської міської ради м. Нікополь звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Комфорт» м. Нікополь з позовом про визнання припиненим господарського зобовязання позивача перед відповідачем та списання кредиторської заборгованості за договорами №Ю/98-12 від 15.05.2013р., №28/14 від 14.03.2014р. в розмірі 2072грн.98коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неможливість виконання зобовязань з оплати послуг відповідача, наданих за договорами №Ю/98-12 від 15.05.2013р., №28/14 від 14.03.2014р., лист Управління державної казначейської служби України в м. Нікополі №02-08/213 від 03.03.2016р., акт від 24.02.2016р., складений про відсутність відповідача за адресою вул. Чубаря, буд.11, норми статей 202, 205 Господарського кодексу України.

Позивач зазначає, що між сторонами був укладено два договори:

- договір №Ю/98-12 від 15.05.2013р. (з урахуванням додаткової угоди №1 від 20.11.2013р. до договору) про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку №3 по пр. Трубників в м. Нікополь. Згідно актів приймання-передачі №У-0000872, №У-0001843 та рахунків №У-0000872 від 20.06.2013р., №У-0001843 від 10.12.2013р. вартість наданих послуг дорівнює 1776грн.84коп.;

- договір №28/14 від 14.03.2014р. про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку №3 по пр. Трубників в м. Нікополь. Згідно акту приймання-передачі №У-0000423 та рахунку №У-0000423 від 19.03.2014р. вартість наданих послуг дорівнює 296грн.14коп.

У звязку з відсутністю фінансування вказані зобовязання не були виконані у визначений договорами строк. Загальний розмір заборгованості за вказаними договорами становить 2072грн.98коп.

Посилаючись на норми статей 202 та 205 Господарського кодексу України (неможливість виконання у разі виникнення обставин, за які жодна із його сторін не відповідає), позивач просить визнати припиненим господарське зобовязання позивача перед відповідачем та списати кредиторську заборгованість за договорами №Ю/98-12 від 15.05.2013р., №28/14 від 14.03.2014р. в розмірі 2072грн.98коп.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2016р. було порушено провадження у справі та призначено судове засідання.

У зв'язку з нез'явленням представника відповідача в судові засідання та необхідністю витребування додаткових документів, розгляд справи відкладався.

За приписами ст.65 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається учасникам судового процесу за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно із ч.4 статті 89 Цивільного кодексу України до Єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом..

Частиною 1 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» передбачено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

За змістом наявного у матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача на теперішній час є: 53200, м. Нікополь, вул. Чубаря, буд.11, корпус А.

З метою виконання приписів Господарського процесуального кодексу України на вказану адресу судом було скеровано ухвали від 06.06.2016р., від 05.07.2016р. з метою повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, поштові відправлення були повернені органом поштового звязку з приміткою «За зазначеною адресою не проживає. Організація вибула.»

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

На день розгляду справи у судовому засіданні 26.07.2016р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні 26.07.2016р. до господарського суду Дніпропетровської області не надходило, відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При цьому, згідно зі статтею 38 Господарського процесуального кодексу України визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Заслухавши доводи позивача, дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією позивача, що викладена письмово, наявна у матеріалах справи, господарський суд встановив наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю «СК Комфорт» (далі виконавець) та Відділом освіти і науки Нікопольської міської ради (далі споживач) був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №Ю/98-12 від 15.05.2013р. (далі договір №Ю/98-12 від 15.05.2013р.), згідно якого виконавець забезпечує надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в житловому будинку №3 по пр. Трубників в м. Нікополі, а споживач своєчасно сплачує такі послуги за встановленим тарифом у строк та на умовах, передбачених договором.

Згідно пункту 1.3 договору №Ю/98-12 від 15.05.2013р. розмір щомісячної плати за надані послуги становить 148грн.07коп. Розмір плати за період січень-червень 2013р. дорівнює 888грн.42коп.

Пунктом 2.1 договору №Ю/98-12 від 15.05.2013р. передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше ніж до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

В пункті 7.4 договору №Ю/98-12 від 15.05.2013р. сторони визначили, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли з 01.01.2013р. (дати початку надання послуг споживачу).

Додатковою угодою №232 від 20.11.2013р. до договору №Ю/98-12 від 15.05.2013р. сторони внесли зміни до договору та визначили, що сума договору складає 1776грн.84коп. (без ПДВ), а договір діє до 31.12.2013р.

Сторонами підписано акти здачі-прийняття робіт №У-0000872, №У-0001843, позивачу були виставлені рахунки №У-0000872 від 20.06.2013р. на суму 888грн.42коп., №У-0001843 від 10.12.2013р. на суму 888грн.42коп.

В подальшому, сторонами був підписаний договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №28/14 від 14.03.2014р. (далі договір №28/14 від 14.03.2014р.), згідно якого виконавець забезпечує надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в житловому будинку №3 по пр. Трубників в м. Нікополі, а споживач своєчасно сплачує такі послуги за встановленим тарифом у строк та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до пункту 17 договору №28/14 від 14.03.2014р., договір набирає чинності з 01.01.2014р. і діє до 31.12.2014р.

Пунктом 3 договору №28/14 від 14.03.2014р. визначено, що розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладення договору становить 148грн.07коп. плата за послуги розраховується згідно площі приміщення (425,5м2) та помножується на тариф будинку (0,348грн.)

Згідно пункту 5 договору №28/14 від 14.03.2014р. розрахунковим періодом є календарний місяць, платежі вносяться не пізніше ніж до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Сторонами підписано акт здачі-прийняття робіт №У-0000423, позивачу виставлений рахунок №У-0000423 від 19.03.2014р. на суму 296грн.14коп.

Позивач зазначає, що внаслідок недостатнього фінансування суми боргу за договорами не були сплачені своєчасно.

В 2016р. позивачем були сформовані платіжні доручення №8735 від 26.02.2016р. на суму 296грн.14коп., №8734 від 26.02.2016р. на суму 888грн.42коп., №8733 від 26.02.2016р.на суму 888грн.42коп. для оплати наявної заборгованості.

Листом №02-08/213 від 03.03.2016р. Управління державної казначейської служби України в м. Нікополі повернуло без виконання реєстри бюджетних зобовязань для реєстрації додаткових угод по договорам №Ю/98-12 від 15.05.2013р. та №28/14 від 14.03.2014р. та реєстри фінансових зобовязань для реєстрації актів звірки по цих договорах, оскільки вказані документи не підписані ТОВ «СК Комфорт».

Позивач, зазначаючи про неможливість виконання зобовязання згідно статей 202, 205 Господарського кодексу України, посилається також на акт від 24.02.2016р., складений про відсутність відповідача за адресою вул. Чубаря, буд.11.

Статтею 202 Господарського кодексу України визначені загальні умови припинення господарських зобов'язань. А саме - господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Господарське зобов'язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Відповідно до статті 205 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється неможливістю виконання у разі виникнення обставин, за які жодна з його сторін не відповідає, якщо інше не передбачено законом.

Господарське зобов'язання припиняється неможливістю виконання у разі ліквідації суб'єкта господарювання, якщо не допускається правонаступництво за цим зобов'язанням.

У разі неспроможності суб'єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом. Умови, порядок та наслідки оголошення суб'єктів господарювання банкрутами встановлюються цим Кодексом та іншими законами. Ліквідація суб'єкта господарювання - банкрута є підставою припинення зобов'язань за його участі.

Аналогічні підстави припинення зобовязання перелічені в статтях 599-609 Цивільного кодексу України.

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. При цьому, згідно статті 598 Цивільного кодексу України припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Стаття 607 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Неможливість виконання зобовязання має носити невизначено тривалий характер. Тимчасова неможливість виконання розглядається як перешкода у виконанні, яка не може припинити зобовязання, а лише відтерміновує момент його виконання.

Підстави, наведені позивачем не підпадають під обставини, у звязку з якими чинним законодавством передбачено припинення зобовязання. Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наявного в матеріалах справи, відсутня інформація про ліквідацію відповідача.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для визнання припиненим господарського зобовязання позивача перед відповідачем за договорами №Ю/98-12 від 15.05.2013р., №28/14 від 14.03.2014р. в розмірі 2072грн.98коп.

Вимога позивача про списання кредиторської заборгованості за договорами №Ю/98-12 від 15.05.2013р., №28/14 від 14.03.2014р. в розмірі 2072грн.98коп. також не підлягає задоволенню.

Вказане питання врегульоване Порядком бухгалтерського обліку окремих активів та зобов'язань бюджетних установ, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №372 від 02.04.2014р. (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.04.2014р. за №426/25203) (далі Порядок).

Цей Порядок визначає методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про операції з грошовими коштами, розрахунками в національній валюті із дебіторами та кредиторами бюджетних установ. Норми цього Порядку застосовуються бюджетними установами.

В розділі 4 Порядку визначений бухгалтерський облік зобовязань, у тому числі, порядок та механізм списання кредиторської заборгованості.

З огляду на викладене, вимога про списання кредиторської заборгованості за договорами №Ю/98-12 від 15.05.2013р., №28/14 від 14.03.2014р. в розмірі 2072грн.98коп. не належить до повноважень суду та не є належним способом захисту права.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, статтями 1, 2, 4, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради м. Нікополь до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Комфорт» м. Нікополь про визнання припиненим господарського зобовязання позивача перед відповідачем та списання кредиторської заборгованості за договорами №Ю/98-12 від 15.05.2013р., №28/14 від 14.03.2014р. в розмірі 2072грн.98коп. - відмовити.

В судовому засіданні від 26.07.2016р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 01.08.2016р.

Суддя ОСОБА_1