ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2016 р. Справа № 925/546/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Кадусі Н.В., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача не зявився, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом публічного акціонерного товариства „Черкаське хімволокно в інтересах відокремленого підрозділу „Черкаська ТЕЦ до Черкаського обласного дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії „Хліб України про стягнення 23 982 грн. 66 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача, на підставі договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 364 від 01.08.2012 року, 23 982 грн. 66 коп. основного боргу за лютий 2016 року та відшкодування судових витрат.

В засіданні суду представник позивача позов з підстав і в розмірі, викладених в позовній заяві підтримала і просила задовольнити.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав, 12.07.2016 року від відповідача надійшла заява, в якій він просиd розглядати справу без участі його представника ( вх. № 13908/16).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, суд, з урахуванням норм ст.ст. 69, 75, 77 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

01.08.2012 року між позивачем - публічним акціонерним товариством Черкаське хімволокно в особі відокремленого підрозділу Черкаська ТЕЦ та відповідачем - Черкаським обласним дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії „Хліб України було укладено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 364 (далі Договір; а.с. 8-11) за умовами п.1.1 якого енергопостачальна організація (позивач) бере на себе зобовязання постачати споживачеві (відповідач) теплову енергію в гарячій воді, а споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені даним договором.

Згідно з п. 2.1. Договору теплова енергія постачається споживачу орієнтовано в обсягах згідно з додатком № 1 до даного договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення в період опалювального сезону; гаряче водопостачання протягом року; фактичне споживання теплової енергії за звітний період визначається на підставі показників приладів обліку;

Пунктом 6.2 Договору сторони передбачили, що розрахунки здійснюються шляхом перерахування на поточний рахунок енергопостачальної організації коштів згідно додатку 1 (показань приладу обліку) не пізніше 10 (десятого) числа наступного за розрахунковим місяця.

Додатками № 1 та № 3 до даного договору було встановлено обсяг постачання теплової енергії та умови припинення подачі теплової енергії у разі порушення умов договору споживачем.

Тариф в сумі 572 грн. 16 коп. за 1 Гкал був встановлений на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 3225 від 29.12.2015 року (а.с. 18-19).

Листом №25/215 від 20.01.2016 року позивач повідомив відповідача про ставку діючого тарифу (а.с. 20).

В лютому 2016 року позивачем було відпущено відповідачу 34.93 Гкал, за тарифом 572 грн. 16 коп. за 1 Гкал на суму 23 982 грн. 66 коп., на оплату наданих послух видано рахунок-фактуру (а. с. 15).

Відповідач свої зобовязання за Договором не виконав, заборгованість перед позивачем складає 23 982 грн. 66 коп. (а. с. 16).

Отже, спірними правовідносинами є вимоги сторін договору про постачання теплової енергії № 364 від 01.08.2012 року, які витікають із їх прав і обов'язків за цим договором.

За змістом ст.ст. 173, 174, 193, 202 ГК, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599 ЦК України, угода (договір) є підставою для виникнення цивільних прав та обовязків (зобовязань), зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, припиняється на підставах, встановлених договором або законом, зокрема належним виконанням.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України: за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором; якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530, 612, ЦК України: якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 611, 625 ч. 1 ЦК України, 216 ГК України передбачено, що неможливість виконання зобовязання не звільняє сторони від обовязку виконати зобовязання в натурі, порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

Наявність підстав і розмір стягнення спірної заборгованості за фактично спожиту теплову енергію за лютий 2016 року в розмірі 23 982 грн. 66 коп. позивачем обґрунтовано належними і допустимими доказами, відповідачем не спростовані, тому позов суд визнає обґрунтованим, доказаним і таким, що підлягає задоволенню.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати сплачений судовий збір в розмірі 1 378 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Черкаського обласного дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії „Хліб України, місцезнаходження: 18006, м. Черкаси, вул. Чехова, 53, на користь публічного акціонерного товариства Черкаське хімволокно в особі відокремленого підрозділу Черкаська ТЕЦ, місцезнаходження: 18036, м. Черкаси, просп. Хіміків, 76, 23 982 грн. 66 коп. основного боргу, 1 378 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 29.07.2016 року.

Суддя В.М. Грачов