ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2016 року Справа № 904/1181/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. - доповідач,

суддів: Березіної О.В., Величко Н.Л.

при секретарі судового засідання Саланжій Т.Ю.

за участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №б/н від 20.03.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність №307/1001 від 05.07.2016р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОШЄМ" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2016р. у справі № 904/1181/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОШЄМ", м.Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м.Дніпропетровськ

про врегулювання розбіжностей, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2016р. (суддя Манько Г.В.) у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОШЄМ" до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" про врегулювання розбіжностей по договору відмовлено у повному обсязі.

Рішення суду мотивоване тим, що редакція п.6.1.3 п.п3 спірного договору, запропонована Позивачем, значно звужує права Відповідача на обмеження або припинення електропостачання, що суперечить вимогам ПКЕЕ; а при визначенні сили струму ввідного автоматичного вимикача (32А) враховано розмір дозволеної потужності електроустановок Позивача, напруга мережі, коефіцієнт потужності, активно-реактивний характер навантаження. Клопотання позивача щодо відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає оскільки позовна заява надійшла до господарського суду Дніпропетровської області 26.02.2016р. та позивач мав достатній час для надання доказів на підтвердження своїх вимог. Крім того процесуальний строк розгляду справи сплив.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОШЄМ" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати як прийняте внаслідок неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, без повного зясування всіх обставин справи, із викладенням висновків, які не відповідають цим обставинам; прийняти нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення суду не містить доводів неврахування письмових пояснень Позивача. Зазначив, що у договорах про постачання електроенергії, що були укладені з Відповідачем по спірному об`єкту раніше, було зазначено вимикач Ін=63А за ініціативи останнього, тому зміна ввідного автоматичного вимикача на Ін=32А є безпідставною. Зауважив, що запропонованою редакцією п.п. 3 п.6.1.3 договору конкретизував умови типового договору, а не відступив від його змісту. Звернув увагу, що ОСОБА_3 України «Про електроенергетику» та ПКЕЕ визначають різні підстави для припинення електропостачання, тому в силу більшої юридичної сили закону мають застосовуватись саме норми закону. Окрім того, судом не надано будь-якої оцінки існуючій судовій практиці зі спірного питання; не розглянуто клопотання Позивача про продовження строку вирішення спору на 15 днів.

Відповідач проти апеляційної скарги заперечив. Зазначив, що договір про постачання електричної енергії за своїм змістом має відповідати типовому договору, передбаченому п.5.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996р. № 28, а запропонована Позивачем редакція п.6.1.3 договору не відповідає примірному договору про постачання електроенергії. Зауважив на відсутності будь-яких обґрунтувань з боку Позивача щодо встановлення автоматичного вимикача на 63А, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

При перегляді справи апеляційним судом встановлено, що з метою врегулювання відносин електропостачання Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОШЄМ» (надалі - Споживач, Позивач, ТОВ «АВТОШЄМ») на адресу Публічного акціонерного товариства (надалі - Постачальник, Відповідач, ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРЕО») з листом №2 від 15.01.2016р. було направлено для підписання проект договору про постачання електричної енергії №002400 від 15.01.2016р.

Предметом запропонованого до укладення договору є продаж електричної енергії Відповідачем Позивачу на оплатній основі відповідно до умов договору у точці продажу для забезпечення потреб електроустановок Позивача з приєднаною потужністю 12,0 кВт, величини якої по об`єктах Позивача визначені додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Відповідно до відомостей про величину приєднаної потужності і категорії надійності електропостачання струмоприймачів, місце розташування об`єкту Позивача м.Дніпропетровськ, вул. Робоча, 23в.

Умовами договору про постачання електричної енергії №002400 від 15.01.2016р. передбачений строк його дії до 31.12 2016р., який ще не сплив.

03.02.2016 р. Позивач отримав від Відповідача лист від 29.01.2016р. №5741/1600 разом з підписаним договором про постачання електричної енергії №002400 від 15.01.2016р. та з протоколом розбіжностей та додатками до нього.

Розглянувши підписаний з боку Відповідача протокол розбіжностей до договору про постачання електричної енергії №002400 від 15.01.2016р. (надалі Договір), Позивач підтвердив досягнення згоди щодо окремих його умов в редакції Відповідача, а саме щодо редакцій наступних пунктів Договору: п. 9.8.; пункт 1. Додатку 3 «прядок розрахунків до Договору»; пункт 2. Додатку 3 «прядок розрахунків до Договору».

Неврегульованими залишилися п.п. 3 п. 6.1.3 Договору та додатку 10 «Загальна схема електропостачання» до Договору.

Позивач пропонував викласти п.п. 3 п. 6.1.3. Договору в такій редакції: « 3) несплати рахунків за спожиту електричну енергію, відповідно до умов цього Договору, наявність яких передбачена ПКЕЕ»; у Додатку 10 «Загальна схема електропостачання» до Договору «Дообліковий ввідний автоматичний вимикач Ін.=63А».

Відповідач, не погодившись з такими редакціями, запропонував викласти п.п. 3 п. 6.1.3. Договору в іншій редакції: « 3) несплати рахунків, відповідно до умов цього Договору, наявність яких передбачена ПКЕЕ»; у Додатку 10 «Загальна схема електропостачання» до Договору «Дообліковий ввідний автоматичний вимикач Ін.-32А».

У зв`язку з наведеним, 10.02.2016р. Позивач знову направив Відповідачу протокол узгодження розбіжностей від 10.02.2016р. до Договору для підписання.

Відповідач відповіді не надав. Зазначені пункти Договору залишилися не врегульованими, що і стало підставою для звернення із позовом.

Відповідно до статті 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Частиною 1, 2 статті 275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає, зокрема, електричну енергію споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується; окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу; особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Зважаючи на те, що Позивачем дотриманий строк звернення до суду, визначений ч. 7 ст. 181 Господарського кодексу України, позовні вимоги про врегулювання розбіжностей по договору є правомірними, бо пропозиція другої сторони (Відповідача) прийнятою не вважається.

Згідно із п.5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. №28 (у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.02.2010р. №105, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996р.) договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. При укладанні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору (додаток 3 до цих правил), умови якого є істотними та обов'язковими для сторін під час укладання. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Відповідно до абз.4 ч.4 ст.179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Умови договору про постачання електричної енергії, зазначені у додатку 3 та п.п.5.5, 5.6 та 5.7 цих Правил, є істотними та обов'язковими для сторін під час укладення договору про постачання електричної енергії.

Пунктом 6.1.4 Типового договору на електропостачання передбачено, що споживача може бути обмежено або припинено постачальником у разі несплати споживачем відповідних платежів, саме за спожиту електричну енергію.

Як вбачається з запропонованої Відповідачем редакції пп.3 п.6.1.3 Договору, постачальник обмежує або припиняє електропостачання споживача з повідомленням не пізніше ніж за три робочі дні у разі несплати рахунків, відповідно до умов цього договору, наявність яких передбачена ПКЕЕ, тобто будь-яких рахунків на оплату, які передбачені діючими Правилами користування електричною енергією (в тому числі згідно додатку № 3 до Договору «Порядок розрахунків» - авансових платежів).

Правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці, відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України визначає ОСОБА_3 України "Про електроенергетику" від 16.10.1997р. №575/97-ВР.

ОСОБА_3 є спеціальним законодавчим актом у сфері електропостачання.

Згідно із ч.2 ст.24 Закону України "Про електроенергетику", енергопостачальники мають право за умови неповної оплати споживачем спожитої електричної енергії обмежити його електроспоживання до рівня екологічної броні електропостачання або за відсутності такої повністю припинити електропостачання споживачу.

Отже, право енергопостачальника обмежувати споживачів в електроспоживанні передбачено лише за умови неповної оплати спожитої електроенергії.

Також, ч.8 ст.26 вказаного Закону встановлено обов'язок споживача обмежити власне електроспоживання до рівня екологічної броні електропостачання або повністю припинити електроспоживання у разі неповної оплати саме спожитої електроенергії. ОСОБА_3 обов'язок кореспондується із правом енергопостачальника, закріпленим в ч.2 ст.24 Закону України "Про електроенергетику".

Відповідно до ч.1 ст.275 Господарського кодексу України за договором електропостачання споживач зобов'язаний оплатити саме прийняту, тобто спожиту електроенергію.

Таким чином, обов'язковою умовою, яка надає право енергопостачальнику обмежити споживачу електроспоживання до рівня екологічної броні електропостачання або припинити йому електропостачання, є несплата або неповна оплата останнім рахунків за фактично спожиту електричну енергію, а включення до договору про постачання електричної енергії пункту, який передбачає право постачальника електроенергії обмежити або припинити електропостачання за умови несплати будь-яких рахунків, у тому числі й у разі несплати рахунків, виставлених на оплату авансових платежів за електроенергію, яка буде спожита у майбутньому, суперечить наведеним вище положенням чинного законодавства.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Вищого господарського суду України від 01.07.2015р. у справі № 904/13/15 та у постанові Верховного Суду України від 08.10.2013р. по справі №21-220а13, тому в силу ст.11128 Господарського процесуального кодексу України є обов`язковою для застосування судами України.

Отже, враховуючи наведене, правомірним є текст п.п. 3 п. 6.1.3. Договору в редакції Позивача: « 3) несплати рахунків за спожиту електричну енергію, відповідно до умов цього Договору, наявність яких передбачена ПКЕЕ».

Стосовно вибору номінального струму дооблікового автоматичного вимикача апеляційний суд зауважує наступне.

Згідно з п. 3.1. ПКЕЕ електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії.

Розрахункові засоби обліку електричної енергії, технічні засоби контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, засоби вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії встановлюються відповідно до вимог Правил улаштування електроустановок, цих Правил та проектних рішень.

Зокрема, вибір засобів захисту електричних мереж регулюється розділом 3 Правил улаштування електроустановок (надалі ПУЕ).

Апаратом захисту називається апарат, що автоматично вимикає захищуване коло за ненормальних режимів (п. 3.1.2. ПУЕ). Як апарати захисту мають застосовуватись автоматичні вимикачі або запобіжники (п. 3.1.5 ПУЕ).

Відповідно до п. 3.1.3. ПУЕ апарати захисту за своєю вимикальною здатністю мають відповідати максимальному значенню струму короткого замикання на початку ділянки електричної мережі, що захищається.

Номінальні струми плавких вставок запобіжників та струми уставок автоматичних вимикачів, які слугують для захисту окремих ділянок мережі, в усіх випадках слід обирати по можливості найменшими по розрахунковим струмам цих ділянок або по номінальним струмам струмоприймачів, але таким чином, щоб апарати захисту не відмикали електроустановки при короткочасних перевантаженнях (пускові струми, піки технологічних навантажень, струми при само запусках та ін.).

Відповідно до службової записки начальника служби перспективного розвитку Відповідача ОСОБА_4 від 30.03.2016р. номінальний струм ввідного автоматичного вимикача об`єкту Позивача дозволеною потужністю 12 кВт складає 25А, тому, з урахуванням додержання селективності, необхідно обрати найближчий більший номінал - 32А.

З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність обґрунтованих заперечень Позивача з необхідності встановлення ввідного автоматичного вимикача номіналом 63А, апеляційний суд погоджується з Додатком 10 «Загальна схема електропостачання» до Договору в редакції Відповідача: «Дообліковий ввідний автоматичний вимикач Ін.-32А».

Згідно ст. 69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більше, як на 15 днів.

Отже, у виняткових випадках з урахуванням особливостей розгляду спору господарський суд має право продовжити строк розгляду спору, але не більш як на 15 днів. У випадку задоволення клопотання про продовження строку розгляду справи господарський суд виносить ухвалу, якщо суд відмовляє у продовженні строку розгляду справи, ухвала про це не виноситься.

З матеріалів справи вбачається, що 15.04.2016р. позивачем було подано до суду клопотання щодо відкладення розгляду справи, призначеного у судовому засіданні на 19.04.16р., та продовження строку розгляду справи. Ухвалою господарського суду від 19.04.16р. справу було відкладено на 26.04.16р.

Як свідчать матеріали справи, позовна заява надійшла до суду першої інстанції 26.02.2016р., оспорюване рішення прийнято 26.04.2016р., тобто в межах встановленого законом строку, але без розгляду клопотання позивача щодо продовження строку розгляду справи, з зазначенням про сплив процесуального строку передбаченого ГПК для розгляду справи.

На підставі викладеного, колегія судді Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права, що стало наслідком прийняття неправомірного по суті рішення. Вказане є підставою для скасування рішення господарського суду відповідно до ст..104 Господарського процесуального кодексу України, прийняття нового - про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 44-49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОШЄМ" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2016р. у справі №904/1181/16 скасувати.

Прийняти по справі нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Врегулювати розбіжності по Договору про постачання електричної енергії №002400 від 15.01.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОШЄМ» та Публічним акціонерним товариством «ДТЕК ДНТПРООБЛЕНЕРГО».

Викласти п.п. 3 п. 6.1.3. Договору № 002400 від 15.01.2016р. в редакції Позивача: « 3) несплати рахунків за спожиту електричну енергію відповідно до умов цього Договору, наявність яких передбачена ПКЕЕ»;

У Додатку 10 «Загальна схема електропостачання» до Договору - в редакції Відповідача: «Дообліковий ввідний автоматичний вимикач Ін.-32А».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОШЄМ» судовий збір за розгляд позовної заяви у розмірі 689,00 грн., судовий збір за розгляд апеляційної скарги 757,90 грн.

Видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає чинності з часу її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 25.07.2016р.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя О.В. Березкіна

Суддя Н.Л. Величко