донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

12.07.2016 справа №908/699/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 за довіреністю №704 від 27.04.16р. ОСОБА_5 за довіреністю №4/40-19юр від 04.01.16р.
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Українська залізниця Регіональна філія Придніпровська залізниця, м. Дніпропетровськ
на рішення господарського суду Запорізької області
від18 травня 2016 р. (повний текст складено та підписано 19.05.2016р.)
у справі№ 908/699/16 (суддя Азізбекян Т.А.)

за позовом доПублічного акціонерного товариства Українська залізниця Регіональна філія Придніпровська залізниця, м. Дніпропетровськ Державного підприємства Бердянський морський торговельний порт, м. Бердянськ, Запорізька область
простягнення 11 490,10грн.
ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.05.2016р. у справі №908/699/16 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Українська залізниця Регіональна філія Придніпровська залізниця, м. Дніпропетровськ до Державного підприємства Бердянський морський торговельний порт, м. Бердянськ, Запорізька область про стягнення матеріальної шкоди за технічне обслуговування та ремонт вагонів у розмірі 11 490,10грн. задоволені частково: стягнуто з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди за технічне обслуговування та ремонт вагонів у розмірі 4602,38грн. та витрати зі сплати судового збору.

Публічним акціонерним товариством Українська залізниця Регіональна філія Придніпровська залізниця, м. Дніпропетровськ подана апеляційна скарга, в якій останнє просить скасувати судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Зокрема, скаржник зазначає, що суд першої інстанції необгунтовано прийняв рішення про часткове задоволення позовних вимог, оскільки під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною, що в даному випадку є рентабельність від здійснення господарської діяльності підприємства. Крім того, посилається на невірне трактування судом першої інстанції п.3.4 Правил технічного обслуговування вагонів, яким передбачено, що операції при проведенні технічного обслуговування з відчеплення включаються до вартості ремонту та технічного обслуговування вагонів.

Скаржник підтримав доводи апеляційної скарги, просить скасувати судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, про що також зазначив у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і переглядає законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

За твердженням позивача, 03.09.2015 р. на підїзних коліях Бердянського морського торговельного порту, внаслідок порушень ОСОБА_6 22235-76 з вини працівників Бердянського морського торговельного порту відбулось пошкодження вагонів, що підтверджується актами форми Ф ВУ -25, які підписані представниками обох сторін. В подальшому, відособленим структурним підрозділом Вагонне депо Запоріжжя Ліве ДП Придніпровська залізниця виконано технічне обслуговування та ремонт пошкоджених вагонів, у звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду за технічне обслуговування та ремонт вагонів у розмірі 11 490,10грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, господарський суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог в частині відшкодування вартості рентабельності та технічного обслуговування з відчеплення вагонів.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду, переглянувши в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, на підставі встановлених фактичних обставин справи №908/699/16; розглянувши доводи апеляційної скарги; заслухавши пояснення представників сторін; перевіривши застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Українська залізниця Регіональна філія Придніпровська залізниця, м. Дніпропетровськ та скасування рішення господарського суду Запорізької області від 18.05.2016р. у справі №908/699/16 з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 25.08.2015 р. по 26.10.2015 р. на підїздних коліях Бердянського морського торговельного порту працівниками відповідача пошкоджено вагони №№ 52733342, 54780515, 96394267, 161227, 60933926, 61077160, 52230059, 56316680, 56558141, 62315460, 53542783, 96391925, 68701234, 95535910, 32261596, 96290044, 62198205, 56236359, 67364836, 65516981 у звязку з порушенням відповідачем ОСОБА_6 22235-76, внаслідок чого між сторонами оформлено двосторонні акти про пошкодження вагонів форми ВУ-25, а саме : № 118 від 25.08.2015 р.; № 124 від 01.09.2015 р.; № 125 від 03.09.2015 р.; № 127 від 10.09.2015 р.; № 129 від 14.09.2015 р.; № 131 від 16.09.2015 р.; № 134 від 17.09.2015 р.; № 135 від 17.09.2015 р.; №136 від 18.09.2015 р.; № 137 від 18.09.2015 р.; № 141 від 24.09.2015 р.; № 148 від 06.10.2015 р.; - № 153 від 08.10.2015 р.; № 155 від 09.10.2015 р.; № 157 від 13.10.2015 р.; № 173 від 16.10.2015 р. ; № 175 від 19.10.2015 р.; № 176 від 21.10.2015р.; № 177 від 21.10.2015 р.; № 178 від 22.10.2015 р.; № 179 від 22.10.2015 р.; № 181 від 26.10.2015 р.

В подальшому, Відособленим структурним підрозділом «Вагонне депо Запоріжжя-Ліве» проведено технічне обслуговування та ремонт пошкоджених вагонів, у звязку з чим позивачем на адресу відповідача направлено акти виконаних робіт, рахунки, калькуляції, а саме: акт виконаних робіт № 1201/1 від 18.12.2015 р. на суму 2572,58 грн. (технічне обслуговування вагонів №№ 53561106, 52733342, 54780515, 96394267, 56810591), рахунок № 1201/1 від 18.12.2015 р. на суму 2 572 ,58 грн.; - акт виконаних робіт № 1240/1 від 18.12.2015 р. на суму 1585,70( технічне обслуговування вагонів №№ 56161227, 56331275, 53170627), рахунок № 1240/1 від 18.12.2015 р. на суму 1 585,70 грн.; акт виконаних робіт № 1311/1 від 18.12.2015 р. на суму 3415,55 грн. (технічне обслуговування вагонів №№ 60933926, 61077160, 52230059, 56316680, 56558141, 62315460), рахунок № 1311/1 від 18.12.2015 р. на суму 3 415 ,55 грн. ; акт виконаних робіт № 1072/1 від 18.12.2015 р. на суму 3 916 ,27 грн. (ремонт пошкоджених вагонів №№ 53542783, 96391925, 68701234, 95535910, 32261596, 96290044, 62198205, 56236359, 67364836, 65516981), рахунок №1072/1 від 18.12.2015 р. на суму 3916, 27 грн., всього на загальну суму 11 490, 10 грн.

Позивачем на адресу відповідача направлялись претензії та листи, зокрема, уточнена претензія № 2089 від 25.11.20915 р. з вимогами про сплату суми дебіторської заборгованості у розмірі 11 490 ,01 грн.

Проте, відповідач не погодився з розміром нарахованої заборгованості, що й стало підставою для звернення позивача до суду з відповідними позовними вимогами.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції правомірно виходив із такого.

Частиною 1 статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Породжуючи настання цивільних прав та обов'язків згідно частині 2 статті 11 Цивільного Кодексу України, деліктна відповідальність вимагає для її застосування наявність складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи), шкідливого результату такої поведінки, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою, вини особи, яка заподіяла шкоду.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам Закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків (шкоди).

Відповідно до ч. 2 ст. 224 Господарського Кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження майна, а також недоодержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ст. 225 Господарського Кодексу України до складу збитків включається вартість втраченого, пошкодженого, або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства, додаткові витрати, понесені внаслідок порушення зобов'язання другою стороною, недоодержаний прибуток (втрачена вигода).

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою порушника та шкодою полягає передусім, у прямому (безпосередньому) зв'язку між протиправною поведінкою та настанням шкідливого результату.

Вказані обставини підлягають доведенню позивачем належними та допустимими у справі доказами.

В свою чергу відсутність вини у заподіяній шкоді доводиться особою, що вчинила порушення; винна поведінка порушника має місце тоді, якщо він усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачав його негативні наслідки, бажав їх настання, або коли порушник, передбачаючи настання негативних наслідків, розрахував на їх відведення, чи не передбачав настання таких наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити.

Таким чином, для настання відповідальності, передбаченої статтею 1166 Цивільного Кодексу України, необхідні всі чотири елементи складу правопорушення.

Відповідно до положень статті 124 Статуту залізниць України за пошкодження і втрату вагонів, контейнерів на залізничних підїзних коліях, у порту, на залізничній лінії , яка будується, під час навантаження або вивантаження засобами відправника або одержувача на станції, за пошкодження чи втрату знімних перевізних пристосувань (піддонів, строп, щитів, печей тощо), що належать залізниці, відправник, одержувач, порт, підприємство (організація) несуть матеріальну відповідальність перед залізницею у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Вантажовідправник, вантажоодержувач, порт, підприємство (організація) зобовязані також відшкодувати залізниці збитки, завдані внаслідок пошкодження рухомого складу, перевантаження, неправильного навантаження, застосування неякісної упаковки або неправильного кріплення вантажу.

Тобто, спеціальна норма (стаття 124 Статуту залізниць України) встановлює матеріальну відповідальність для порту у випадках пошкодження вагонів, у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Під збитками згідно статті 22 Цивільного кодексу України, статей 224, 225 Господарського кодексу України розуміються, зокрема, додаткові витрати, зроблені стороною: вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів, тощо.

Таким чином, додаткові витрати залізниці у вигляді збору за подачу й забирання вагонів до пунктів перевантаження (маневрові роботи), ремонту вагонів, виправлення комерційного браку, плата за роботу механізмів і бригад, зайнятих перевантаженням і перевіркою вантажів у затриманих вагонах, плата за охорону вантажів, збір за зберігання, оформлення затримки, телеграфні та інші витрати в межах доведеного можуть бути стягнуті з вантажовідправника (вантажовласника), який припустився комерційного браку під час відвантаження вантажу.

Пунктом 20. Правил користування вагонами та контейнерами (затверджені Наказом Міністерства транспорту та звязку України №443 від 16.07.2008р. далі Правила користування) визначено, що пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин унаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці.

Сума збитків за пошкодження вагона складається з:

витрат на транспортування пошкодженого вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.99 N 551, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.99 за N 828/4121, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування;

вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин;

витрат на перевантаження вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо відремонтувати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надається разом з розрахунком збитків;

плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням (додаток 9), визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил. (Пункт 22 Правил користування).

Обгрунтовуючи розмір позовних вимог, позивачем до матеріалів справи надані калькуляції вартості виконання ремонту пошкоджених вагонів до актів виконаних робіт № 1201/1 , № 1240/1 , № 1311/1 та № 1072/1, які свідчать про те, що позивачем проведено: обовязкові операції при проведенні технічного обслуговування з відчепленням; перелік робіт по усуненню пошкоджень; інші витрати.

Зі змісту наданих позивачем калькуляцій вбачається, що: вартість виконання ремонту пошкодженого вагону № 53561106 становить 512,77 грн., з яких: повна собівартість складає 316,53 грн., рентабельність 110,78 грн.; вагону № 52733342 становить 560,62 грн., з яких: повна собівартість 346,06 грн., рентабельність 121,12 грн.; вагон № 54780515 становить 512,77 грн. , з яких: повна собівартість 316, 53 грн., рентабельність 110,78 грн.; вагон № 96394267 становить 473,65 грн., з яких: повна собівартість 292, 38 грн., рентабельність 102,33 грн.; вагон № 56810591 становить 512,77 грн., з яких: - повна собівартість 316,53 грн., рентабельність 110,78 грн.; - вагон № 53170627 становить 467 ,53 грн., з яких: - повна собівартість - 288,60 грн., рентабельність 101,01 грн. ; - вагон № 56331275 становить 512,77 грн., з яких: - повна собівартість 316, 53 грн., рентабельність 110, 78 грн.; - вагон № 56161227 становить 605,40 грн., з яких : - повна собівартість 373,70 грн., рентабельність 130 ,80 грн.; - вагон № 62315460 становить 463, 50 грн. , з яких: - повна собівартість - 286 ,11 грн., рентабельність 100,14 грн. ; - вагон № 56558141 становить 642,17 грн., з яких : - повна собівартість - 396,40 грн., рентабельність - 138,74 грн.; - вагон № 56316680 становить 642 ,17 грн. , з яких : повна собівартість 396, 40 грн. , рентабельність 138 , 74 грн.; - вагон № 52230059 становить 512,77 грн., з яких: - повна собівартість 316, 53 грн., рентабельність 110,78 грн.; - вагон № 61077160 становить 512,77 грн., з яких: - повна собівартість - 316, 53 грн., рентабельність - 110, 78 грн.; - вагон № 60933926 становить 642,17 грн. , з яких: - повна собівартість 396,40 грн., рентабельність 138 ,74 грн.; - вагон № 65516981 становить 321,16 грн., з яких: - повна собівартість 198,24 грн., рентабельність 69,39 грн.; - вагон № 67364836 становить 376,30 грн. , з яких: - повна собівартість - 232,28 грн., рентабельність 81,30 грн.; - вагон № 56236359 становить 420,46 грн., з яких : - повна собівартість 259,54 грн., рентабельність 90,84 грн.; - вагон № 62198205 становить 377,24 грн., з яких: - повна собівартість 232,87 грн., рентабельність 81,50 грн.; - вагон № 96290044 становить 331,64 грн., з яких повна собівартість 204,72 грн., рентабельність 71,65 грн.; - вагон № 32261596 становить 326,86 грн. , з яких : - повна собівартість 201,76 грн., рентабельність 70,62 грн.;- вагон № 95535910 становить 340,33грн., з яких: - повна собівартість 210,08 грн., рентабельність 73,53 грн.; - вагон № 68701234 становить 420,46 грн. ,з яких : - повна собівартість 259,54 грн., рентабельність - 90,84 грн.; - вагон № 96391925 становить 623,51 грн., з яких: - повна собівартість - 384,88 грн., рентабельність 134,71 грн. вагон № 53542783 становить 378, 32 грн., з яких: - всього витрати - 233,53 грн., рентабельність - 81,74 грн.

За твердженням позивача, загальна сума операцій при проведенні технічного обслуговування з відчепленням становить 3 257 ,35 грн.

В свою чергу, як зазначено вище, під збитками згідно статті 22 Цивільного кодексу України, статей 224, 225 Господарського кодексу України розуміються, зокрема, додаткові витрати, зроблені стороною: вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів, тощо.

З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що витрати на проведення технічного обслуговування з відчепленням не входять до складу суми збитків за пошкодження вагона у відповідності до п. 22 Правил користування, а тому не підлягають відшкодуванню відповідачем.

Крім того, Правилами технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 411 від 20.12.1996р., передбачено, що операції при проведенні технічного обслуговування з відчеплення є обовязковими.

Таким чином, включення позивачем в вартість проведених робіт з ремонту вагонів вартості проведення технічного обслуговування з відчепленням є безпідставними, оскільки статтею 124 Статуту залізниць України чітко передбачена матеріальна відповідальність порту у розмірі фактично заподіяної шкоди, а витрати підприємства позивача з проведення передбачених Правилами обовязкових операцій не можуть становити частину суми завданої відповідачем шкоди.

Щодо суми нарахованої рентабельності, яка за твердженням позивача становить 2482,42 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Позивач, як субєкт господарювання, здійснює підприємницьку діяльність, поняття якої визначено ст. 42 ГК України, а саме підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Прибуток відображає абсолютний ефект діяльності підприємства без урахування використаних при цьому ресурсів, тому його слід доповнювати показником рентабельності. Ступень прибутковості підприємства і характеризує рентабельність.

За таких обставин, за неотримання підприємством прибутку від господарської діяльності не можуть відповідати особи, які таку діяльність не планували та не впливали своїми діями чи бездіяльністю на процес її здійснення.

Виходячи з чого, колегія суддів вважає, що сума витрат на ремонт пошкоджених відповідачем вагонів повинна становити суму повної собівартості проведених залізницею робіт.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог з огляду на відсутність правових підстав для включення витрат позивача суми у розмірі 3257,35 грн. з технічного обслуговування з відчепленням та суми рентабельності у розмірі 2482,42 грн. до загального розміру заподіяної шкоди

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає фактично заподіяна відповідачем шкоди у розмірі 4602, 38 грн. (в тому числі ПДВ 767 ,06 грн.)

Рішення господарського суду Запорізької області з урахуванням мотивів, зазначених апеляційним судом, відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та спростовані вищевикладеними висновками судової колегії.

Враховуючи наведене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 18.05.2016р. у справі №908/699/16 ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 Господарського процесуального кодексу України, тому залишає зазначене рішення без змін, а апеляційну скаргу за наведеними в ній мотивами - без задоволення.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по апеляційній скарзі покладаються на заявника скарги по справі.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Українська залізниця Регіональна філія Придніпровська залізниця, м. Дніпропетровськ - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 18.05.2016 р. у справі № 908/699/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Марченко О.А.

Судді: Зубченко І.В.

ОСОБА_3