ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2016 року Справа № 904/4167/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії

суддів: головуючого судді Величко Н.Л. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Погорєловій Ю.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №632/15 від 06.11.2015 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність №10/05-16 від 10.05.2016 р.;

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фермерського господарства "Сільгосновація Плюс" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2015 року у справі № 904/4167/14

За позовом: Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 ОСОБА_4"

до Фермерського господарства "Сільгосновація Плюс", с. Широке Криворізького району Дніпропетровської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_5, с. Красне Криворізького району Дніпропетровської області

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року (судді Крижного О.М., Бондарєва Е.М., Рудовської І.А.) залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23 березня 2016 року (судді Широбокова Л.П., Герасименко І.М., Орєшкіна Е.В.) у справі № 904/4167/14 припинено провадження у справі в частині позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 перед Публічним акціонерним товариством ОСОБА_3 ОСОБА_4 по відсоткам за користування кредитними коштами згідно кредитного договору № 014/03-03/105 від 15 лютого 2007 року у сумі 582,33 грн.

Позов задоволено частково. Звернуто стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно: нежитлову окремо розташовану одноповерхову будівлю центральної механічної майстерні під літерою А загальною площею 1140,2 м2 за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район. с. Широке, провулок Центральний, 25-б, яка належить на праві власності Фермерському господарству Сільгоспновація Плюс, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 перед Публічним акціонерним товариством ОСОБА_3 ОСОБА_4 за кредитним договором №014/03-03/105 від 15 лютого 2007 року у розмірі 299 561,72 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 178 785,44 грн., заборгованості за відсотками - 61747,12 грн., пені за порушення строків сплати кредиту - 36 513,76 грн., пені за порушення строків сплати відсотків - 22 515,40 грн.

Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення публічних торгів у порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження.

Визначено початкову ціну реалізації предмета іпотеки - на рівні не нижчому 841 613,00 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням та постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 23.03.2016 у цій справі Фермерське господарство "Сільгосновація Плюс" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просило постанову та рішення скасувати та припинити провадження у даній справі.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.05.2016р. касаційну скаргу Фермерського господарства "Сільгосновація Плюс" задоволено частково. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.03.16р. скасовано. Справу передано до Дніпропетровського апеляційного господарського суду для нового розгляду апеляційної скарги.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд рішення.

Фермерське господарство "Сільгосновація Плюс", звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та припинити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги її заявник посилається на те, що судом при прийнятті рішення не було вжито всіх заходів для всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи в сукупності, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення та помилкових висновків. Стверджує, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального права, а саме: ст.ст. 253, 258, 260 Цивільного кодексу України не застосовано позовну давність щодо вимог про стягнення пені, обчислення якої здійснюється протягом 180 днів з дня порушення зобов`язання; не було досліджено судове рішення у цивільній справі №177/1342/14-ц, яким з Третьої особи стягнута заборгованість по кредиту в загальній сумі 194 853,13 грн., яка станом на 10.12.2015р. погашена; виконавче провадження ВП №45200743 на підставі цього закінчено. Зазначив також, що судом необґрунтовано відмовлено у задоволенні його клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим позбавлено можливості надати письмові докази щодо сплати заборгованості та закінчення виконавчого провадження, що безпосередньо впливає на результат вирішення спору.

Представник скаржника підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

3. Доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення

У судовому засіданні 27.07.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

4. Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський встановив наступні обставини:

15 лютого 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "ОСОБА_3 ОСОБА_4", яке в подальшому змінило назву на Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_3 ОСОБА_4" та ОСОБА_5 як позичальником був укладений кредитний договір №014/03-03/105 строком дії з моменту підписання до виконання сторонами взятих на себе зобовязань за цим договором в повному обсязі (пункт 7.3 частини 2 Договору).

Відповідно до пункту 1.1 частини 2 Договору Позивач зобов`язався надати Третій особі кредит у розмірі та валюті, визначеній у частині 1 Договору (300000,00 грн. на розвиток бізнесу зі строком повернення до 14 лютого 2017 року), а Третя особа - належним чином використати та повернути Позивачу суму кредиту, а також відповідну плату за користування ним, виконати всі інші зобовязання, визначені у Договорі.

Згідно до пункту 1.5.1 частини 2 Договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється Третьою особою щомісяця у розмірі та строки, визначені у ОСОБА_6 повернення кредиту та сплати процентів (Додаток №1 до цього договору) шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим розрахунком на позичковий рахунок, вказаний в частині 1 Договору.

Нараховані в порядку передбаченому Договором відсотки сплачуються Третьою особою одночасно з погашенням відповідної частини кредиту у строк передбачений в ОСОБА_6 повернення кредиту та сплати відсотків (пункт 1.2.1.1 частини 2 кредитного договору).

Умовами договору передбачена фіксована відсоткова ставка 18% річних, яка переглядається 1 раз на рік (пункт 3 частини 1 Договору).

Відповідно до пункту 1.4.1.5 частини 2 Договору сторони домовились, що у разі порушення Третьою особою зобовязань, встановлених в пунктах 2.3.4, 2.3.6, 2.3.10, 2.3.11 Договору фіксована відсоткова ставка підвищується на 2% річних з розрахунку річної бази нарахування відсотків. Підвищення відсоткової ставки не звільняє Третю особу від виконання вище зазначених пунктів цього договору. При цьому сторони передбачили 2 застереження: 1. Позивач має право не вимагати виконання п. 1.4.1.5 Договору виключно на власний розсуд; 2. Сторони розуміють, що таке підвищення відсоткової ставки буде здійснено в силу настання вище зазначених умов та не потребує укладення будь-якої додаткової угоди до цього договору чи/та ОСОБА_6 повернення кредиту та сплати відсотків у новій редакції, та сторони згодні з таким підвищенням по відношенню до всієї неповернутої суми кредиту. На вимогу Третьої особи банк може укласти з Позивачем ОСОБА_6 повернення кредиту та сплати відсотків у новій редакції.

Позивач направляє Третій особі мотивоване рішення про підвищення процентної ставки не менш ніж за 5 банківських днів до початку місяця, в якому ця відсоткова ставка підвищується (пункт 1.4.1.5.2 частини 2 Договору).

Відповідно до пункту 2.4.1.2 частини 2 Договору відсотки нараховуються не пізніше дати, визначеної у ОСОБА_6 повернення кредиту та сплати відсотків (Додаток №1 до Договору), кожного календарного місяця на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день надання та виключаючи день повернення, та сплачуються Третьою особою відповідно до умов ст. 1.5 Договору.

Відсотки (крім відсотків за прострочений кредит) сплачуються Третьою особою на рахунок процентів Позивача, зазначений у частині 1 Договору в розмірі, визначеному пунктами 1.4.1.1-1.4.1.4 Договору. Якщо дата повернення нарахованих відсотків припадає на не банківський день, платежі здійснюються Третьою особою у банківський день, наступний за таким не банківським днем, але не пізніше передостаннього дня поточного місяця (пункт 2.4.1.3 частини 2 Договору).

На виконання умов договору Позивач надав Третій особі кредит у сумі 300 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №4/0-03/105від 15 лютого 2007 року (а.с. 23, том 1).

Відповідно до графіку повернення кредиту (додаток №1 до Договору) встановлено розмір погашення відповідної частки суми кредиту та відсотків за користування ним у період з 12 березня 2007 року по 10 лютого 2017 року включно. Всього до сплати за тілом кредиту - 300 000,00 грн., процентів - 354647,54 грн. Позивач направляє кошти на погашення боргових зобов`язань в узгодженій черговості. При цьому відповідно до п. 1.5.1.4 ч. 2 Договору Позивач має право змінити порядок погашення боргових зобовязань за Договором, про що інформує Третю особу за запитом останньої.

15 лютого 2007 року між Позивачем як іпотекодержателем та Фермерським господарством "Сільгосновація Плюс" як іпотекодавцем (надалі - Відповідач) був укладений договір іпотеки №014/03-03/105/1, яким забезпечені вимоги Позивача, що випливають з Договору щодо повернення кредиту в розмірі 300000,00 грн., сплати відсотків за його користування, комісійної винагороди, неустойки (пені, штрафу), в розмірі, строки та у випадках передбачених Договором, а також виконання інших умов кредитного договору та відшкодування Позивачу інших збитків, понесених останнім внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов Договору.

Відповідно до пункту 1.2 договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: нежитлова окремо розташована одноповерхова будівля центральної механічної майстерні під літерою "А-1", загальною площею 1140,2 м2, яка знаходиться у селі Широкому Криворізького району Дніпропетровської області, по провулку Центральному, за номером 25б (двадцять п'ять з літерою "б"), розташована на земельній ділянці площею 1,7 гектарів (надалі предмет іпотеки), яка надана Відповідачу в тимчасове користування строком на п'ять років. Власником зазначеного нерухомого майна відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 13 жовтня 2005 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_7, є Відповідач.

Згідно до пункту 3.1.4 договору іпотеки у випадку невиконання Відповідачем зобов'язань за цим договором або Третьою особою за Договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, Позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пункту 6 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки.

Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки врегульовано розділом 6 договору іпотеки. Так, відповідно до пункту 6.1 договору іпотеки у разі порушення боргового зобов'язання, умов Договору або умов цього договору Позивач надсилає Відповідачу та Третій особі письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміг порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Позивача залишається без задоволення, останній вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зазначений пункт договору іпотеки кореспондується із п. 1.9.1 ч.2 Договору, яким сторонами узгоджено зобов`язання Третьої особи не пізніше 30 календарних днів з дати одержання ним вимоги Позивача про оплату заборгованості виконати боргові зобов`язання. Цим пунктом Договору також визначено право Позивача вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання Третьою особою та/або майновим поручителем своїх боргових та інших зобовязань за цим договором (в тому числі, але не виключно, встановлених пунктами 2.3.7 2.3.12 та ст. 3 цього договору) та/або умов договору іпотеки, та/або умов договору поруки. Окрім того, пункт 1.9.1 частини 2 Договору має застереження, що реалізація положень пункту 1.9.1 Договору не буде розглядатися сторонами як одностороння зміна умов Договору.

13 січня 2014 року Позивачем було направлено Третій особі та Відповідачу повідомлення - вимогу про виконання порушеного зобовязання (вих. №16 від 09.01.2014р.), в якому, посилаючись на наявність заборгованості за Договором у сумі 187 411,41 грн. (за кредитом у сумі 179362,22 грн., в тому числі прострочена заборгованість 20 568,62 грн.; за відсотками 8049,19 грн., в тому числі прострочені 5395,61 грн.), відповідно до пункту 1.9 Договору він вимагав дострокового виконання кредитних зобовязань у повному обсязі.

Зазначене повідомлення-вимога отримано Третьою особою 22 січня 2014 року, а Відповідачем 18 січня 2014 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 24, том 1 на звороті) ,тобто достроково заборгованість за кредитом повинна була сплачена третьою особою у строк до 21.02.2014р.,відповідачем до 17.02.2014р.вкл.

У зв`язку із непогашенням Третьою особою та Відповідачем заборгованості за Договором, Позивач звернувся позовом до Криворізького районного суду Дніпропетровської про стягнення з третьої особи - позичальника всієї заборгованості за кредитним договором станом на 28.02.2014р., яка складається з непогашеної суми кредиту - 179362,22грн., заборгованості за процентами 13533,25 грн., пені за порушення строків сплати кредиту 1023,65грн. за період з 1.04.2013 по 10.02.2014р. та пені за порушення сплати процентів 934,01 грн. за період з 1.04.2013 по 27.02.2014р. та до господарського суду з позовом до майнового поручителя про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості третьої особи станом на 28.02.2014р.у розмірі 194853,13грн. , яка складається з непогашеної суми кредиту - 179362,22грн.,заборгованості за процентами 13533,25 грн., пені за порушення строків сплати кредиту 1023,65грн. за період з 1.04.2013 по 10.02.2014р. та пені за порушення сплати процентів 934,01 грн. за період з 1.04.2013 по 27.02.2014р.

Заявою від 1.07.2014р. позивач збільшив позовні вимоги до майнового поручителя та просив звернути стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення боргу третьої особи , яка складається з заборгованості за кредитом 179362,22грн.,заборгованість за відсотками 24514,19, пені за прострочення сплати кредиту 3269,64 грн. за період з 11.06.2013р. по 11.06.2014р..,пеня за прострочення сплати відсотків 1919,37грн. за період з 11.06.2013р. по 28.06.2014р.

Заявою про збільшення розміру позовних вимог від 11 листопада 2015 року №140-9-0-00/12-1727, Позивачем визначено розмір заборгованості Третьої особи за Договором у загальній сумі 300 144,05 грн. станом на 9.10.2015р., з яких борг за кредитом 178 785,44 грн. з урахуванням часткового погашення , борг за відсотками 62329,45 грн., згідно графіку погашення станом на 9.10.2015р., пені за порушення строків сплати кредиту згідно графіку погашення 36 513,76 грн. за період з 10.10.2014р. по 9.10.2015р., пені за порушення строків сплати процентів згідно графіку погашення 22515,40 грн. за період з 10.10.2014 по 9.10.2015р.

Подаючи заяви про збільшення позовних вимог позивач фактично змінював період нарахування відсотків за користування кредиту та пені.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 7.07.2014р. у справі № 177/1342/14, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 1.10.2014р., стягнено з третьої особи на користь позивача заборгованість за договором станом на 28.02.2014р.у розмірі 194853,13грн., яка складається з непогашеної суми кредиту та тієї частини, що повинна була сплачена достроково - 179362,22 грн., заборгованості за процентами 13533,25 грн., пені за порушення строків сплати кредиту 1023,65грн. та пені за порушення сплати процентів 934,01 грн. Рішення набрало чинності 1.10.2014р.

Постановою Державного виконавця відділу державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції ОСОБА_4 від 14.12.2015р. , виконавче провадження з примусового виконання рішення Кріворізького р/суду про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ ОСОБА_8 ОСОБА_4» боргу у розмірі 194853,13 грн. закінчено у звязку з виконанням у повному обсязі.

Відповідач апеляційному суду як доказ сплати боржником-третьою особою стягненої за рішенням суду заборгованості надав квитанцію Відділення «Старт» Кріворізької філії «Приватбанк» від 10.12.15 № 0.473259432.1 про сплату на користь ВДВС Кріворізького РУЮ, з призначенням платежу «сплата заборгованості за виконавчим документом, № виконавчого провадження №177/1342 від 7.07.2014р. у сумі 212732,25грн. Платіж прийнято 10.12.2015р. о 10год.20хв.

Не надання цього доказу суду першої інстанції відповідач обґрунтовує тим, що він був відсутній у судовому засіданні під час прийняття судового рішення 10.12.2015р., про що заявляв відповідне клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом відхилено та розгляд справи здійснено за наявними матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи борг сплачено згідно квитанції о 10:28, а з ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2015 вбачається , що судове засідання було призначено на 10.12.2015р. о 14:30 , на що було звернуто увагу суду апеляційної інстанції у постанові Вищого господарського суду від 24.05.2016р., якою зазначена справа була направлена до апеляційного суду на новий розгляд.

Вищезазначений доказ приймається апеляційною інстанцією, відповідно до ч.1 ст.101 Господарського процесуального кодексу України , оскільки доказ не надано суду першої інстанції з поважних причин.

Таким чином, на момент розгляду справи по суті борг третьої особи згідно розрахунку складав - борг за відсотками 61747,12 грн., пеня за порушення строків сплати кредиту 36 513,76 грн. за період з 10.10.2014р. по 9.10.2015р., пеня за порушення строків сплати процентів 22515,40 грн. за період з 10.10.2014 по 9.10.2015р.

5. Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при винесенні постанови.

Предметом спору є звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості позичальника за кредитним договором , шляхом звернення стягнення на нерухоме майно іпотекодавця відмінного від боржника та реалізації предмета іпотеки з публічних торгів у порядку передбаченому Законом України « Про виконавче провадження»

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Фактичні обставини щодо надання позивачем третій особі кредиту у сумі 300000грн. на розвиток бізнесу зі строком повернення до 14.02.2017р., неналежного виконання третьою особою (позичальником) умов кредитного договору від 15.07.2007р. №014/03-03/105 (надалі Договір), не сплату чергових платежів згідно угодженого сторонами графіку з погашення тіла кредиту та процентів, наявність у позивача права вимагати сплати достроково отриманої суми кредиту у позичальника, наявність боргу станом на 28.02.2014р., який складається з непогашеної суми кредиту - 179362,22грн., заборгованості за процентами 13533,25 грн., пені за порушення строків сплати кредиту 1023,65грн. за період з 1.04.2013 по 10.02.2014р. та пені за порушення сплати процентів 934,01 грн. за період з 1.04.2013 по 27.02.2014р., встановлені рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 7.07.2014р. у справі № 177/1342/14 і відповідно до ст..35 Господарського процесуального кодексу України звільнені від доказування.

15.02.2007р. між Позивачем як іпотекодержателем та Фермерським господарством "Сільгосновація Плюс" як іпотекодавцем (надалі - Відповідач) був укладений договір іпотеки №014/03-03/105/1, яким забезпечені вимоги Позивача, що випливають з Договору №014/03-03/105 щодо повернення кредиту в розмірі 300000,00 грн., сплати процентів за його користування, комісійної винагороди, неустойки (пені, штрафу), в розмірі, строки та у випадках передбачених Договором, а також виконання інших умов кредитного договору та відшкодування Позивачу інших збитків, понесених останнім внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов Договору.

Відповідно до пункту 1.2 договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: нежитлова окремо розташована одноповерхова будівля центральної механічної майстерні під літерою "А-1", загальною площею 1140,2 м2, яка знаходиться у селі Широкому Криворізького району Дніпропетровської області, по провулку Центральному, за номером 25б (двадцять п'ять з літерою "б"), розташована на земельній ділянці площею 1,7 гектарів (надалі предмет іпотеки), яка надана Відповідачу в тимчасове користування строком на п'ять років. Власником вказаного нерухомого майна відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 13.10.2005р. приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області є Відповідач.

Пунктом 3.1.4 договору іпотеки передбачено, що у випадку невиконання Відповідачем зобов'язань за цим договором або Третьою особою за Договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, Позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пункту 6 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки.

Відповідно до пункту 6.1 договору іпотеки у разі порушення боргового зобов'язання, умов Договору №014/03-03/105 або умов цього договору Позивач надсилає Відповідачу та Третій особі письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Позивача залишається без задоволення, останній вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки

13.01.2014р. Позивачем було направлено Третій особі та Відповідачу повідомлення - вимогу про виконання порушеного зобовязання (вих. №16 від 09.01.2014р.), в якому, посилаючись на наявність заборгованості за Договором у сумі 187 411,41 грн. (за кредитом у сумі 179362,22 грн., в тому числі прострочена заборгованість 20 568,62 грн.; по процентам 8 049,19 грн., в тому числі прострочені 5 395,61 грн.), відповідно до пункту 1.9 Договору він вимагав дострокового виконання кредитних зобовязань у повному обсязі.

Вказане повідомлення-вимога отримано Третьою особою 22.01.2014р., а Відповідачем 18.01.2014р., що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 24, том 1 на звороті).

Таким чином після спливу тридцяти денного терміну з дня отримання вимоги про дострокову сплату всієї суми кредиту , позивач набув право звернення до суду до з вимогою про примусове виконання обовязку зі сплати всієї суми отриманого кредиту достроково, належних процентів , пені та звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення цього богу.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплати проценти.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно абз.2 ч.1ст. 1048 Цивільного кодексу України у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

З урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 11.11.2015р. №140-9-0-00/12-1727, та часткового погашення суми нарахованих процентів боржником позивач вимагав звернути стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення боргу третьої особи у сумі 299561,72 грн. станом на 9.10.2015р., з яких борг за кредитом 178 785,44 грн., борг за відсотками 61747,12 грн. за період з 10.07.2013 по 9.10.2015р., пеня за порушення строків сплати кредиту 36 513,76 грн. за період з 10.10.2014р. по 9.10.2015р., пеня за порушення строків сплати процентів 22515,40 грн. за період з 10.10.2014 по 9.10.2015р.

Згідно з пунктом 4.4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014р. №1 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" виконання основного зобов'язання виключає можливість задоволення вимог за рахунок забезпечувального зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи третя особа повністю сплатив суму боргу стягнуту з нього за рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 7.07.2014р. у справі № 177/1342/14 в рамках виконавчого провадження суми кредиту - 179362,22грн., заборгованості за процентами 13533,25 грн. станом на 28.02.2014р. , пені за порушення строків сплати кредиту 1023,65грн. за період з 1.04.2013 по 10.02.2014р. та пені за порушення сплати процентів 934,01 грн. за період з 1.04.2013 по 27.02.2014р. , що є підставою для припинення провадження у справі в частині звернення стягнення на предмет іпотеки по боргу за кредитом у сумі 178 785,44 грн., на підставі п.1.1, ч.1ст.80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки їх погашення відбулося під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Таким чином, не сплачений борг третьої особи за кредитним договором на момент розгляду справи складається з боргу за нарахованими щомісячно відсотками 61747,12 грн. з період з 10.07.2013 по 9.10.2015р., , пеня за порушення строків сплати кредиту 36 513,76 грн. за період з 10.10.2014р. по 9.10.2015р., пеня за порушення строків сплати процентів 22515,40 грн. за період з 10.10.2014 по 9.10.2015р. на загальну суму 120776,28грн.

Як пояснив представник позивача, ним боржнику не предявлялися вище зазначені вимоги.

Відповідно до ч.2 ст.589 Цивільного кодексу України за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витратна утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідач заперечив проти суми боргу і вважає , що у позивача відсутні підстави для їх нарахування боржнику ,з тих підстав що відповідно до правового висновку, викладеного у постанові від 17.09.2014р. № 6-125цс14 ВСУ відповідно до вимог ч.2 ст.1054 та частини другої ст.1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Та робить висновок проте, що з моменту вказаному у такій вимозі виникає обовязок позичальника повернути кредит в повному обсязі, починається перебіг позовної давності щодо всієї суми кредиту і закінчується строк кредитного договору.

Такі доводи відповідача узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду України згідно яких , предявивши вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до ст..1050 змінив строк виконання основного зобовязання. ( №6-368цс 16 від 22.06.2016р.)

Після зміни строку виконання усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мали правового значення, оскільки за вимогою договору позичальник був зобовязаний повернути кредит в повному обсязі до вказаної у повідомленні - вимозі дати й усі наступні щомісячні платежі за графіком після не підлягали виконанню. (№6-249цс15 від 2.12.2005р) (18.01.2014р. - дата отримання відповідачем вимоги, строк виконання зобовязання з дострокового погашення кредиту 30 календарних днів)

Крім того, відповідно до абзаців 1, 2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Зробивши висновок про правомірність нарахування боржнику відсотків та пені суд першої інстанції, вважав, що банк має право також на стягнення з боржника відсотків за користування кредитом за період 10.07.2013 по 9.10.2015р. та пені за період з 10.11.2014р. по 9.10.2015р, після рішення Криворізького р/суду Дніпропетровської області, яким достроково вже стягнуто з боржника весь кредит та відсотки за користування кредитом станом на 28.02.2014р, не звернув уваги на те , що розрахунок пені за несвоєчасну сплату тіла кредиту та відсотків виконано банком, виходячи зі строків сплати та сум, встановлених графіком погашення для сплати чергових платежів, тоді як зобовязання боржника про сплату чергових платежів було замінено, обовязком про сплату достроково всієї суми кредиту протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення вимоги та що після зміни строку виконання усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мали правового значення.

Порушенням зобовязання відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 4.1.1 частини 2 Договору за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені цим договором строки, Третя особа зобовязана сплатити банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору.

За таких обставин у банку були відсутні правові підстави вимагати від боржника сплати процентів за період з 10.07. 2013р. по 9.10.2015р. та пені за зобовязаннями щодо щомісячного погашення чергових платежів згідно графіку за період з 10.10.2014р. по 9.10.2015р , які були припинені у звязку з заміною іншим зобовязанням про сплату кредиту достроково згідно вимоги від 18.01.2014р. направленої як відповідачу так і третій особі.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання (частина 1 статті 7 Закону України "Про іпотеку").

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про іпотеку", яка кореспондується з п. 6.5 договору іпотеки, у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

З урахуванням встановлених обставин, позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості Третьої особи перед Позивачем по Договору в сумі 299 561,72 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 178 785,44 грн., заборгованості за процентами у розмірі 61747,12 грн., пені за порушення строків сплати кредиту у розмірі 36 513,76 грн., пені за порушення строків сплати процентів у розмірі 22515,40 грн. не підлягали задоволенню.

За вищевказаних обставин, рішення суду підлягає частковому скасуванню в звязку з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими.

Оскільки докази сплати суми боргу боржником за рішенням Кріворізького р/суду Дніпропетровської області надані відповідачем після порушення провадження у справі, судові витрати з проведення експертизи та сплати судового збору позивачем покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49,99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Сільгосновація Плюс" задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2015 року у справі № 904/4167/14 скасувати частково .

Припинити провадження у справі в частині позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 перед Публічним акціонерним товариством ОСОБА_3 ОСОБА_4 по боргу за кредитом у сумі 178 785,44 грн. згідно кредитного договору № 014/03-03/105 від 15 лютого 2007 року.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно: нежитлову окремо розташовану одноповерхову будівлю центральної механічної майстерні під літерою А загальною площею 1140,2 м2 за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район. с. Широке, провулок Центральний, 25-б, яка належить на праві власності Фермерському господарству Сільгоспновація Плюс, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 перед Публічним акціонерним товариством ОСОБА_3 ОСОБА_4 за кредитним договором №014/03-03/105 від 15 лютого 2007 року , яка складається із заборгованості за відсотками - 61747,12 грн., пені за порушення строків сплати кредиту - 36 513,76 грн., пені за порушення строків сплати відсотків - 22 515,40 грн. відмовити.

В іншій частині рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2015 року у справі № 904/4167/14 залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 ОСОБА_4" на користь Фермерського господарства "Сільгосновація Плюс" витрати повязані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 6458грн.57коп.

Доручити господарському суду Дніпропетровській області видати накази по справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.Л. Величко

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Березкіна