ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року Справа № 912/3731/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Т. Дроботової - головуючого
І. Алєєвої Л. Рогач
за участю представників:
заявника касаційної скаргиКолісник О.В. - довіреність від 19.11.2015 року
позивачане з'явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)
відповідачівне з'явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу постановуПублічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"
на ухвалувід 02.06.2016 Дніпропетровського апеляційного господарського суду
у справі№ 912/3731/15 господарського суду Кіровоградської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю спільне Українсько - Російське підприємство "Орма - Олімп"
до Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько - Польське підприємство "Ай.Ті.Джі-Івест"
простягнення 1 000 000,00 грн.

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю спільне Українсько - Російське підприємство "Орма - Олімп" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько - Польське підприємство "Ай.Ті.Джі-Івест" про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу від 27.10.2014 року в сумі 1 000 000,00 грн.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 04.11.2015 року (суддя Наливайко Є.М.) позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного Українсько-Польського Підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного Українсько-Російське Підприємство "ОРМА-ОЛІМП" частину основної заборгованості у сумі 1 000 000 грн. та 15 000 грн. судового збору з підстав порушення відповідачем приписів статей 525, 526, 655, 692 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України та зобов'язань за договором купівлі-продажу від 27.10.2014 року, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу товар, а останній оплату не здійснив.

12.04.2016 року ПАТ "Державний ощадний банк України" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просило залучити АТ "Ощадбанк" до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційних вимог ПАТ "Державний ощадний банк України" зазначало, що між банком та відповідачем 10.10.2011 року було укладено договір №11 застави обладнання. У разі порушення на підставі оскаржуваного банком рішення провадження у справі про банкрутство (Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Польське підприємство "Ай.Ті.Джі-Інвест"), введення мораторію на задоволення вимог банку, права апелянта порушуються, змінюють матеріальні правовідносини між ПАТ "Державний ощадний банк України" та ТОВ Спільне Українсько-Польське підприємство "Ай.Ті.Джі-Інвест".

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю спільне Українсько - Російське підприємство "Орма - Олімп" просило припинити апеляційне провадження у справі у зв'язку з тим, що оскаржуване рішення не впливає на права та обв'язки Банку, як особи, яка не брала участі у даній справі, оскільки судом не вирішувались питання права та обов'язки останнього.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.06.2016 року (суддя Т.А. Верхогляд, Л.А. Коваль, Ю.Б. Парусніков) апеляційне провадження припинено, оскільки ПАТ "Державний ощадний банк України" не є стороною спору в даній справі та не є учасником правовідносин, що виникли між сторонами спору, питання про його права та обов'язки місцевим господарським судом оскаржуваним рішенням не вирішувались, і апелянтом не доведено, що оскаржуване судове рішення зачіпає чи порушує його права та охоронювані законом інтереси.

ПАТ "Державний ощадний банк України" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.06.2016 року та передати справу на новий розгляд до Дніпропетровського апеляційного господарського суду, обґрунтовуючи доводи касаційної скарги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема, статей 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, щодо повного та об'єктивного розгляду справи в апеляційному порядку.

Крім того, заявник у касаційній скарзі посилається на те, що оскільки порушення у справі про банкрутство СУПП "Ай.Ті.Джі-Івест" змінює матеріальні правовідносини, в яких перебувають останній та АТ "Ощадбанк" (зокрема щодо порядку звернення стягнення на предмет застави), наявні достатні підстави для висновків про існування повного зв'язку між скаржником і сторонами у справі, у зв'язку з чим АТ "Ощадбанк" є належним суб'єктом апеляційного оскарження.

У відзиві на касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю спільне Українсько - Російське підприємство "Орма - Олімп" касаційну скаргу залишити без задоволення та розглянути її за відсутності представника останнього.

Товариство з обмеженою відповідальністю спільне Українсько - Російське підприємство "Орма - Олімп" посилаючись на приписи частини 1 статті 91 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що заявник касаційної скарги (банк) не відноситься до жодної категорії осіб, які мають право подавати апеляційні скарги.

Позивач зазначає, що рішення у даній справі само по собі не могло й не може вплинути на права та обов'язки банку та вказане рішення стосується виключно господарських правовідносин, які склалися між позивачем та відповідачем та до яких банк не має жодного відношення.

Товариство з обмеженою відповідальністю Українсько - Польське підприємство "Ай.Ті.Джі-Івест" надало на адресу Вищого господарського суду України клопотання про розгляд справи за відсутністю представника відповідача.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення присутнього у судовому засіданні представника скаржника, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Відтак, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від приписів процесуального закону.

Згідно частини 1 статті 91 Господарського процесуального кодексу України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Враховуючи положення наведеної норми, особи, які не брали участь у справі, мають право апеляційного оскарження лише в разі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків.

Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справ є вимога ТОВ спільне Українсько - Російське підприємство "Орма - Олімп" про стягнення заборгованості з ТОВ Українсько - Польське підприємство "Ай.Ті.Джі-Івест" в сумі 1 000 000,00 грн. за договором купівлі - продажу від 27.10.2014 року.

Апеляційним господарським судом під час здійснення апеляційного провадження у справі було встановлено, що з матеріалів справи, зокрема, з рішення місцевого господарського суду вбачається, що ПАТ "Державний ощадний банк України" не є стороною у даній справі, а також не є учасником господарських правовідносин, які виникли між сторонами за договором купівлі - продажу від 27.10.2014 року та які були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Крім того, судом апеляційної інстанції було встановлено, що як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення господарського суду Кіровоградської області від 04.11.2015 року питання про права та обов'язки ПАТ "Державний ощадний банк України" не вирішувались судом першої інстанції.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що як вбачається зі змісту апеляційної та касаційної скарги ПАТ "Державний ощадний банк України" звертаючись до суду апеляційної інстанції не навів жодного доводу та відповідних доказів за якими оскаржуване рішення стосується вирішення питання про його права та обов'язки, навпаки наведені доводи зводяться до непогодження останнім з прийнятими судовими рішеннями виходячи з неповного з'ясування та встановлення обставин справи та унеможливленням здійснення ПАТ "Державний ощадний банк України" дій з забезпечення виконання зобов'язань за договором кредитної лінії №5 від 07.10.2011 року, укладеного з ПП "СпецЗовнішКомлект", який не є предметом розгляду у даній справі.

З урахуванням наведеного, Дніпропетровський апеляційний господарський суд обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для апеляційного перегляду оскаржуваного рішення суду в сулу приписів частини 1 статті 91 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, ухвала апеляційної інстанції відповідає нормам чинного законодавства і має бути залишена без змін, з підстав викладених у цій постанові.

Керуючись пунктом 1 статті 1119, статтями 1115, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

П О С Т А Н О В И В :

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.06.2016 р. у справі № 912/3731/15 господарського суду Кіровоградської області залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Головуючий суддя Т. Дроботова

Судді: І. Алєєва

Л. Рогач