ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
__________________________________________________________________________ УХВАЛА
26 липня 2016 року Справа № 923/1721/15
Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. при секретарі Зуденко Є.С.,розглянув справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТУНА", Таїровська с/р, Овідіопольського району Одеської області,
до Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Херсон,
про стягнення 231 108 грн. 07 коп.,
за участю Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області - не прибув,
позивача - не прибув,
відповідача - ОСОБА_1, представник, дов. № 37 від 26.01.16р.
Рішенням господарського суду Херсонської області від 12.11.2015 року позов задоволено. Стягнуто з Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТУНА" 201949грн.71коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 29158грн.36коп. з урахуванням 3% річних, 3466грн.62коп. витрат по сплаті судового збору. На виконання рішення суду 27.11.2015 року видано відповідний наказ.

06.06.2016 року відповідач по справі звернувся до суду зі скаргою № 13-07/451 від 03.06.2016 року у якій просить визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішення УДВС Головного теріторіального управління юстиції у Херсонській області від 03.03.2016 року "Про арешт коштів боржника" у виконавчому провадженні № 49504937 в частині накладення арешту на кошти, що містяться на р/р № 396 відкритому в філії АТ "Укрексімбанк", МФО 352639. В обґрунтування обставин, викладених у скаргі відповідач посилається на положення ст. ст. 19, 43 ОСОБА_2 України, ст. 115 КЗпП України, ст.1, 24 Закону України «Про оплату праці», ст. 6, 57, 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав скаргу.

Представники позивача та органу виконання судових рішень, належним чином повідомлених про час, дату і місце проведення судового засідання, не скористались своїм правом на участь у розгляді скарги відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 1212 ГПК України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів І (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Постановою Відділу примусового виконання рішення Управління державної іиконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонські області від 03.03.2016 року (надалі за текстом ухвали - оскаржувана Постанова) у виконавчому провадженні № 49504937 з примусового виконання наказу Господарського суду Херсонської області № 923/1721/15 по даній справі був накладений арешт на кошти боржника у межах суми 259000,00 грн. (борг з урахування виконавчого збору та можливих витрат виконавчого провадження), що належать Боржнику та містяться на всіх рахунках, які відкриті у банківських установах, в т.ч. у філії АТ «Укрексімбанк», МФО 352639.

Про вказану Постанову ДП «Херсоноблавтодор» стало відомо 30.05.2016 року.

Відповідно до ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем в т.ч. шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. Під час прийняття державним виконавцем постанови про арешт майна боржника арешт поширюється на усі поточні рахунки боржника, у тому числі ті, що будуть відкриті боржником після винесення державним виконавцем постанови про арешт майна.

Отже, скарга відповідача, в частині визнання протиправними дій Відділу примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонські області, не підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ст. ст. 8, 9 ОСОБА_2 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_2 України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 43 ОСОБА_2 України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949р. №95, ратифікованої Україною 04.08.1961р., ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною 6 статті 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Чисельність працівників Боржника (Відповідача по справі) становить 35 осіб, для виплати заробітної плати яким використовується поточний рахунок № 396 відкритий у філії AT «Укрексімбанк», МФО 352639, що підтверджується Договором банківського рахунка № 3396 від 04 серпня 2005 року, Додатковими угодами № 1, 2, 3, 4, 5 до Договору № 3396 від 04.08.2005 року, від 11.11.2005 року, 30.03.2009 року, 09.04.2010 року, 11.10.2010 року, договором № 68 про обслуговування зарплатних платіжних карток від 25.04.2008 року, довідкою з банку № 069-03/813 від 03.06.2016 року, поясненнями головного бухгалтера ДП «Херсонський облавтодор» від 03.06.2016 року.

Враховуючи той факт, що був накладений арешт на кошти, що містяться на р/р № 396, підприємство не змогло виплачувати з/п свої працівникам, а тому виникла заборгованість з виплати заробітної плати, що вбачається зі звіту із праці за січень-травень 2016 року.

Відповідно до частин 2, 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність, державного иконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

За вказаних обставин скарга відповідача на дії органу Державної виконавчої служби підлягає частковому задоволенню.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 86-87, 121-2 ГПК України,

у х в а л и в :

1. Скаргу задовольнити частково.

2. Скасувавти постанову відділу примусового виконання рішення УДВС Головного теріторіального управління юстиції у Херсонській області від 03.03.2016 року "Про арешт коштів боржника" у виконавчому провадженні № 49504937 в частині накладення арешту на кошти, що містяться на р/р № 396 відкритому в філії АТ "Укрексімбанк", МФО 352639.

3. В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Суддя Ю.В. Гридасов