донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

03.08.2016 справа № 905/1401/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за дов. № УТЛЦ-19 від 25.12.2015,
від відповідача:не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуДержавного підприємства "Український транспортно-логістичний центр", м. Київ,
на рішення Господарського суду Донецької області
від29.06.2016
по справі№ 905/1401/16 (суддя Матюхін В. І.)
за позовомДержавного підприємства "Український транспортно-логістичний центр", м. Київ,
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Спецімпортдеталь", м. Донецьк,
простягнення 5 505, 96 грн.

Державне підприємство «Український транспортно-логістичний центр» (далі ДП «УТЛЦ»), м. Київ, звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецімпортдеталь» (далі ТОВ «Спецімпортдеталь»), м. Донецьк, про стягнення основної заборгованості у розмірі 5 288, 58 грн. та пені в сумі 217, 38 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 29.06.2016 у справі № 905/1401/16 позовні вимоги ДП «УТЛЦ» задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача основну заборгованість у розмірі 1 340, 08 грн. та пеню в сумі 217, 38 грн.

Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням, звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 29.06.2016 у справі № 905/1401/16 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Заявник апеляційної скарги посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм як матеріального, так і процесуального права, неповне зясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, а також неврахування пояснень позивача при винесенні оскаржуваного рішення.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи і заперечення, викладені в апеляційній скарзі, та просить її задовольнити, а рішення місцевого господарського суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, а тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за його відсутності, з чим погодився представник позивача.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до статті 101 ГПК України та на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм як матеріального, так і процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В :

Між ТОВ «Спецімпортдеталь» (Замовник), ДП «УТЛЦ» (Основний виконавець), Державним підприємством «Дарницький вагоноремонтний завод» (Співвиконавець перший) та Державним підприємством «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів» (Співвиконавець другий) 09.10.2014 було укладено Договір про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних на піввагонах № 3511/579-2014 (далі Договір), за умовами якого Основний виконавець та Співвиконавці зобовязуються за плату і за рахунок Замовника виконати або організувати виконання визначених цим Договором послуг, повязаних з організацією внутрішніх та міжнародних перевезень вантажів у на піввагонах Співвиконавців (а. с. 9-20).

Відповідно до пункту 2.2.5 Договору, Замовник зобовязується здійснювати попередню оплату за послуги, повязані з організацією перевезень вантажів, що замовлені Замовником, шляхом перерахування коштів у сумах, що відповідають обсягу замовлених послуг.

Згідно з пунктом 3.2 Договору оплата послуг здійснюється сторонами у національній валюті України на умовах попередньої оплати.

Загальна ціна Договору визначається сторонами у протоколі погодження договірної ціни, який є невідємною частиною цього Договору (пункт 3.4.1 Договору).

Відповідно до пункту 3.4.6 Договору акти наданих послуг оформлюються сторонами щомісяця, не пізніше останнього дня звітного місяця.

Згідно з пунктом 3.4.8 Договору Замовник протягом 5 робочих днів з дня отримання акту наданих послуг зобовязаний надіслати основному виконавцю підписаний акт або підписати акт із зауваженнями. У випадку, якщо одна із сторін не підписала акт наданих послуг протягом 15 днів з дня його складання без письмового обґрунтування, акт вважається затвердженим обома сторонами.

У пункті 4.3 Договору сторони погодили, що у разі виникнення заборгованості за надані послуги з організації перевезення вантажів, сторони сплачують пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми боргу за кожен день прострочення платежу до моменту повного погашення заборгованості (включаючи день сплати), з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Договір набуває чинності з дати підписання та діє до 31.12.2014, а в частині проведення розрахунків за надані послуги, повязані з перевезенням вантажів до повного здійснення розрахунків.

Якщо жодна із сторін не звернулася письмово за один місяць до закінчення дії Договору з пропозицією до інших сторін про припинення його дії, то цей Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік (пункт 9.1 Договору).

Відповідно до пункту 9.2 Договору закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього Договору.

На виконання умов Договору, позивачем за замовленням відповідача на початку травня 2015 року були надані послуги з організації перевезень вантажів у власних напіввагонах на загальну суму 3 934, 80 грн., що підтверджується залізничною накладною № 45596137 від 01.05.2015 (а. с. 99).

Для оплати наданих послуг ДП «УТЛЦ» 02.05.2015 з особового рахунку відповідача було списано 3 934, 80 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку ТОВ «Спецімпортдеталь» станом на 30.11.2015 (а. с. 25-28).

Оскільки на момент списання сума наявних коштів на особовому рахунку відповідача становила 2 594, 72 грн., у ТОВ «Спецімпортдеталь» станом на 03.05.2015 виникла заборгованість у розмірі 1 340, 08 грн.

У звязку з тим, що ТОВ «Спецімпортдеталь» оплатило послуги ДП «УТЛЦ» не у повному обсязі, позивач звернувся до відповідача з претензією від 05.10.2015, в якій просить негайно погасити заборгованість у розмірі 1 340, 08 грн. та сплатити пеню в сумі 161, 28 грн. (а. с. 37-38).

Проте, як вбачається з листа ТОВ «Карго Експрес», зазначена претензія не була доставлена відповідачу (а. с. 39).

Також під час перевезення за міжнародною залізничною накладною № 53823357 (а. с. 97), у якій ТОВ «Спецімпортдеталь» зазначено в якості вантажовідправника трьох вагонів, на станції Нижньодніпровськ було виявлене нерівномірне завантаження вантажу у вагоні № 66239682, внаслідок чого вагон був затриманий і донараховані додаткові збори (маневрові роботи, повязані з затримкою вагонів на прикордонних станціях (код 115), зберігання вантажів у вагонах (код 116), плата за користування вагонами (код 117), надання інформації про вантажні роботи, та зважування вантажів при затримці вагонів на прикордонних станціях (код 118) на загальну суму 3 948, 50 грн., про що складено Акт загальної форми № 2811 (а. с. 115).

На підтвердження надання послуг за спірним Договором ДП «УТЛЦ» звернулось до ТОВ «Спецімпортдеталь» з пропозицією підписати Акти наданих послуг № 11 від 30.11.2014 (а. с. 30) та № 5 від 31.05.2015 (а. с. 32) з розшифровками до них, а також Коригування № 10 від 31.10.2015 до Акту наданих послуг № 11 від 30.11.2014 (а. с. 34).

Однак, зазначені документи з боку відповідача не підписані.

У звязку з порушенням ТОВ «Спецімпортдеталь» умов спірного Договору ДП «УТЛЦ» звернулось до господарського суду з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення місцевого господарського суду є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін, виходячи з такого.

Апеляційний господарський суд, проаналізувавши зміст спірного Договору, доходить висновку, що останній за своєю правовою природою є договором транспортного експедирування, який підпадає під правове регулювання глави 65 ЦК України та глави 32 ГК України.

За визначенням, наведеним у статті 929 ЦК України та статті 316 ГК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Згідно з частиною першою статті 929 ЦК України договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Аналогічні положення закріплені у частині першій статті 316 ГК України.

Відповідно до частини першої статті 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтями 526, 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок та зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, послуги з організації перевезення вантажів за залізничною накладною № 45596137 не були оплачені ТОВ «Спецімпортдеталь» у повному обсязі, чим відповідач порушив пункт 2.2.5 Договору.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за надані послуги в сумі 1 340, 08 грн., а тому рішення місцевого господарського суду в цій частині підлягає залишенню без змін.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення плати за послуги ДП «УТЛЦ» у звязку з нарахуванням додаткових зборів у сумі 3 948, 50 грн., суд першої інстанції виходив із того, що вина відповідача у порушенні технічних умов навантаження вагону не доведена, а тому нарахування, здійснені залізницею на підставі Актів загальної форми не підлягають стягненню з ТОВ «Спецімпортдеталь».

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що як умовами спірного укладеного між сторонами Договору, так і статтею 124 Статуту залізниць України передбачено, що обовязок зі сплати сум додаткових зборів, повязаних з перевезенням вантажу, покладено саме на відповідача.

Проте, на ТОВ «Спецімпортдеталь» не покладено відповідальність за порушення ДП «УТЛЦ» правил перевезення вантажів.

Дійсно, відповідно до пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у тому числі захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, на станції відправлення нерівномірного завантаження вагонів виявлено не було та вантаж був прийнятий залізницею до перевезення, а тому колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що зміщення вантажу могло статися під час перевезення і було виявлене на станції Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці.

Колегія суддів зауважує, що в силу приписів Статуту залізниць України технічні умови навантаження і кріплення вантажів є обов'язковими для дотримання всіма учасниками перевезення.

Всупереч вимогам статей 33, 34 ГПК України позивач не довів, що нерівномірне навантаження вагону відбулось з вини ТОВ «Спецімпортдеталь», а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про стягнення 3 948, 50 грн. у звязку з нарахуванням додаткових зборів є необґрунтованими, а тому вони не підлягають задоволенню.

Також на підставі пункту 4.3 Договору позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 217, 38 грн. за період 3 травня по 3 листопада 2015 року.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами і договором.

Згідно з пунктом 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Частиною першою статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною шостою статті 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок штрафних санкцій, здійснений судом першої інстанції, вважає, що він є арифметично вірним та погоджується з висновком місцевого господарського суду, що за прострочення платежу в розмірі 1 340, 08 грн. з ТОВ «Спецімпортдеталь» на користь ДП «УТЛЦ» підлягає стягненню пеня в сумі 217, 38 грн. за період з 3 травня по 3 листопада 2015 року на суму заборгованості, а тому в цій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Щодо інших доводів і заперечень, наведених в апеляційній скарзі, які на думку заявника апеляційної скарги є підставою для скасування оскаржуваного рішення, то колегія суддів їх до уваги не бере, оскільки їм була надана належна правова оцінка судом першої інстанції та вони не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених у рішенні.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ДП «УТЛЦ» не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Донецької області від 29.06.2016 у справі № 905/1401/16 підлягає залишенню без змін як законне та обґрунтоване з підстав, викладених вище.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Український транспортно-логістичний центр», м. Київ, на рішення Господарського суду Донецької області від 29.06.2016 у справі № 905/1401/16 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 29.06.2016 у справі № 905/1401/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Скакун

Судді: Л.Ф. Чернота

ОСОБА_3