ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 рокуСправа № 912/2334/16
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Шевчук О.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/2334/16

за позовом ОСОБА_1, Кіровоградська область, м. Світловодськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський машинобудівний завод", Кіровоградська область, м. Світловодськ

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3

про визнання недійсним рішення, змін до статуту, скасування державної реєстрації змін до статуту,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1 (особисто), ОСОБА_4, довіреність від 20.04.2016, ОСОБА_5, довіреність від 20.04.2016;

від відповідача - ОСОБА_6, довіреність від 23.06.2016.

ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 або позивач) звернувся до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський машинобудівний завод" (надалі - ТОВ "Світловодський машинобудівний завод" або відповідач), в якій просить суд:

- визнати недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Світловодський машинобудівний завод", оформлене протоколом №10 від 21.04.2010;

- визнати недійсними зміни до статуту товариства від 26.04.2010 №5000207, внесені на підставі прийнятого рішення загальних зборів;

- скасувати державну реєстрацію змін до статуту товариства, які були затверджені рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Світловодський машинобудівний завод", оформлені протоколом №10 від 21.04.2010, що була проведена державним реєстратором Виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області ОСОБА_7 26.04.2010 за №5000207.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірним рішенням: прийнято до складу учасників ТОВ "Світловодський машинобудівний завод" нових учасників - ОСОБА_2 та ОСОБА_3; передано частину належної ОСОБА_1 частки в статутному капіталі товариства у розмірі 33,33% ОСОБА_2 та 33,33% ОСОБА_3; затверджено розміри часток у статутному капіталі товариства кожного учасника по 33,33% та затверджено відповідні зміни до установчих документів ТОВ "Світловодський машинобудівний завод". Однак, за твердженням ОСОБА_1 в порушення вимог чинного законодавства між позивачем та іншими учасниками товариства не було укладено в письмовій формі та не посвідчено нотаріально договору про відчуження позивачем на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 частини частки у статутному капіталі ТОВ "Світловодський машинобудівний завод". З огляду на викладене позивач стверджує, що його права як учасника ТОВ "Світловодський машинобудівний завод" були порушені, а тому рішення зборів, зміни до статуту підлягають визнанню недійсними, а реєстрація змін до статуту підлягає скасуванню.

Ухвалою від 16.06.2016 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та порушив провадження у справі, справу призначив до розгляду у судовому засіданні 07.07.2016, залучив до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, витребував від учасників судового процесу необхідні для розгляду справи по суті докази.

Ухвалами від 07.07.2016 та від 14.07.2016 розгляд справи відкладався в порядку, встановленому статтею 77 господарського процесуального кодексу України відповідно до 14.07.2016 та до 27.07.2016.

Відповідач у своєму відзиві вимоги позивача не визнав, просить в його задоволенні відмовити, посилаючись, зокрема, на те, що рішення зборів є законними, правомірними та не підлягають визнанню недійсними, враховуючи: повноважність загальних зборів; прийняття вказаними зборами рішень з питань, що безпосередньо відносяться до їх компетенції; прийняття рішень зборів особами, що володіють 100% частки у статутному капіталі відповідача; волевиявлення позивача на відступлення частини частки у статутному капіталі відповідача на користь третіх осіб, що підтверджується його підписом у протоколі №10 від 21.04.2010; незалежність рішення загальних зборів про прийняття нових учасників до товариства від способу отримання вказаними особами відповідних часток у статутному капіталі.

Крім того, відповідачем 14.07.2016 подано до господарського суду клопотання про застосування до правовідносин, які виникли між сторонами позовної давності.

Проте, позивач вважає, що ним не пропущено строк звернення за захистом порушеного права до господарського суду, оскільки про порушення такого права ОСОБА_1 дізнався у 2016 році.

Треті особи ОСОБА_2 (надалі - ОСОБА_2С.) та ОСОБА_3 (надалі ОСОБА_3Ю.) не скористались своїм правом на участь у судовому засіданні; будь-яких письмових пояснень, заяв клопотань господарському суду не подали.

Разом з цим, господарський суд вважає, що зазначені учасники судового процесу є такими, що належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, що слідує з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи місцем проживання третіх осіб зазначено м.Донецьк, куди господарським судом було направлено ухвалу про порушення провадження у справі та ухвали про відкладення розгляду справи. Вказані ухвали повернуті на адресу господарського суду органом поштового зв'язку з відміткою, що зазначена територія - м.Донецьк, не обслуговується.

Одночасно інформація про час і місце судового засідання була розміщена на сторінці господарського суду Кіровоградської області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/).

Отже, господарським судом вжито відповідних заходів щодо повідомлення учасників судового процесу про дату, час і місце проведення судового засідання у даній справі.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

17.03.2010 між Науково-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Донікс" (продавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу, згідно якого позивач придбав у власність частку у розмірі 99,9874 відсотків статутного капіталу ТОВ "Світловодський машинобудівний завод", .

Зазначений договір нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстровано в реєстрі за №1158.

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Світловодський машинобудівний завод", оформлених протоколом №9 від 29.03.2010, ОСОБА_1 прийнято до складу учасників товариства, передано останньому нерозподілену частку у статутному капіталі розміром 0,0126% та визначено, що учаснику товариства ОСОБА_1 належить 100% (3834100,00 грн) статутного капіталу ТОВ "Світловодський машинобудівний завод".

Вказаним рішенням загальних зборів ТОВ "Світловодський машинобудівний завод" затверджено відповідні зміни до установчих документів ТОВ "Світловодський машинобудівний завод", згідно з якими єдиним учасником товариства є громадянин ОСОБА_1, якому належить 100% статутного капіталу товариства, що складає 3834100,00 грн. Зазначені зміни зареєстровано державним реєстратором 31.03.2010 за №4000207.

21.04.2010 відбулися загальні збори учасників ТОВ "Світловодський машинобудівний завод" з наступним порядком денним:

1. про прийняття до товариства нових учасників;

2. про відступлення частини частки у статутному капіталі третім особам;

3. про затвердження нових розмірів часток учасників в статутному капіталі товариства;

4. про затвердження змін до установчих документів товариства.

Загальними зборами учасників ТОВ "Світловодський машинобудівний завод" прийняті наступні рішення:

1. Прийняти до складу учасників товариства ОСОБА_3, ОСОБА_2

2. Передати частину належної ОСОБА_1 частки в статутному капіталі товариства у розмірі 33,33% (1278033,33 грн) ОСОБА_3 та 33,33% (1278033,33 грн) ОСОБА_2

3. Товариство має статутний капітал у сумі 3834100,00 грн. Учасники товариства мають наступні розміри часток в статутному капіталі, розмір часток у статутному капіталі товариства: ОСОБА_1 - 33,33% - 1278033,33 грн; ОСОБА_3 - 33,33% -1278033,33 грн; ОСОБА_2 - 33,33% -1278033,33 грн.

4. Затвердити зміни до установчих документів ТОВ "Світловодський машинобудівний завод" та зобовязати генерального директора товариства ОСОБА_9 подати державному реєстратору виконавчого комітету Світловодської міської ради відповідні документи для здійснення державної реєстрації.

Вказані рішення оформлені протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Світловодський машинобудівний завод" №10 від 21.04.2010.

Державна реєстрація змін до статуту ТОВ "Світловодський машинобудівний завод" проведена 26.04.2010, номер запису 5000207.

За твердженням позивача підставою для прийняття загальними зборами учасників ТОВ "Світловодський машинобудівний завод" мав бути укладений між ОСОБА_1 та іншими учасниками товариства та посвідчений нотаріально договір про відчуження позивачем на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 частини частки у статутному капіталі ТОВ "Світловодський машинобудівний завод". Однак, такий договір між ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не укладався. З огляду на викладене позивач стверджує, що його права як учасника ТОВ "Світловодський машинобудівний завод" були порушені, а тому рішення зборів, зміни до статуту підлягають визнанню недійсними, а реєстрація змін до статуту підлягає скасуванню.

Вирішуючи даний спір, господарський суд враховує наступне.

За змістом статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Звертаючись до суду, позивач самостійно обирає спосіб захисту, передбачений частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України та статтею 20 Господарського кодексу України.

Зазначений перелік способів захисту цивільного права не є вичерпним, зокрема у частині 2 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Господарським товариством, згідно статті 113 Цивільного кодексу України, є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

Відповідно до статті 97 Цивільного кодексу України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

За положеннями частини 5 статті 98 Цивільного кодексу України рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Таким чином, позивач, як учасник ТОВ "Світловодський машинобудівний завод" має корпоративні права, у разі порушення яких вони підлягають судовому захисту, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства за наявності підстав, передбачених законом.

При цьому, господарський суд враховує положення пункту 2.12. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" №4 від 25.02.2016, відповідно до якого: "Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 ЦК України.

Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах."

Господарський суд враховує також положення пункту 4 частини 1 статті 116 Цивільного кодексу України, відповідно до якого учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом.

За частиною 2 статті 147 цього кодексу відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Відповідно до положень статті 53 Закону України "Про господарські товариства" відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Пунктом 6.4. статуту ТОВ "Світловодський машинобудівний завод" встановлено, зокрема, що учасник товариства має право продати або іншим чином відступити свою частку (її частину) одному чи кільком учасникам цього ж товариства або третім особам.

Статтею 205 Цивільного кодексу України (у редакції, що діяла на час прийняття спірних рішень) правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

У письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (пункт 3 частини 1 статті 206 Цивільного кодексу України).

За частиною 1 статті 209 Цивільного кодексу України правочин, вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Цивільний кодекс України, а також Закон України "Про господарські товариства" не встановлюють обов'язковість нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу частки учасника у статутному капіталі товариства, проте така необхідність може бути встановлена іншими законами або домовленістю сторін.

Згідно з частиною 3 статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (в редакції, яка діяла на момент прийняття спірних рішень) у разі внесення змін до установчих документів, які пов'язані із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, крім документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається або копія рішення про вихід юридичної особи із складу засновників (учасників), завірена в установленому порядку, або нотаріально засвідчена копія заяви фізичної особи про вихід зі складу засновників (учасників), або нотаріально засвідчена копія документа про перехід чи передання частки учасника у статутному капіталі товариства, або нотаріально посвідчений договір про такий перехід чи передання, або рішення уповноваженого органу юридичної особи про примусове виключення засновника (учасника) зі складу засновників (учасників) юридичної особи, якщо це передбачено законом або установчими документами юридичної особи.

Аналізуючи матеріали справи та вищезазначені норми чинного законодавства, господарський суд прийшов до висновку, що підставою для прийняття загальними зборами учасників ТОВ "Світловодський машинобудівний завод" спірного рішення мала бути укладена між позивачем та третіми особами та посвідчена нотаріально угода про відчуження позивачем частини його частки в статутному капіталі відповідача третім особам.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 08.04.2015 у справі №3-27гс15 та в пункті 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/1837/15 від 20.10.2015.

За відсутності укладеної та нотаріально посвідченої угоди між позивачем та третіми особами про відступлення частини частки ОСОБА_1 у статутному капіталі відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_2, відсутні правові підстави для прийняття рішень загальними зборами учасників ТОВ "Світловодський машинобудівний завод", які оформлені №10 від 21.04.2010.

Крім того, позивач просить суд визнати недійсними зміни до статуту ТОВ "Світловодський машинобудівний завод" від 26.04.2010 №5000207, внесені на підставі прийнятого рішення загальних зборів.

Відповідно до статті 20 Господарського кодексу України статут юридичної особи є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов'язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту.

Підставами для визнання акта, в тому числі статуту, недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Фактично вимога позивача про визнання недійсними змін до статуту ТОВ "Світловодський машинобудівний завод" від 26.04.2010 є похідною від вимоги про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників цього товариства..

Оскільки рішення загальних зборів учасників ТОВ "Світловодський машинобудівний завод", які оформлені №10 від 21.04.2010, прийняті з порушенням норм чинного законодавства, не відповідають вимогам чинного законодавства і зміни до статуту відповідача, які зареєстровані 26.04.2010, що відображено у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

Відповідачем подано до господарського суду клопотання про застосування до вищезазначених правовідносин позовної давності.

Розглядаючи дане клопотання, господарський суд враховує положення статті 256 Цивільного кодексу України, відповідно до якої позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Господарський суд враховує також положення пункту 2.37. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" №4 від 25.02.2016, відповідно до якого права учасника товариства, які випливають з права його участі у цьому товаристві, не є особистими немайновими правами у розумінні статті 100 ЦК України. Отже, під час вирішення питання про застосування позовної давності до вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників господарського товариства немає підстав для застосування частини першої статті 100 ЦК України у поєднанні з пунктом 1 частини першої статті 268 ЦК України. До таких вимог необхідно застосовувати загальну позовну давність.

Згідно з положеннями частини 3 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Частиною 4 цієї статті встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 Цивільного кодексу України).

Поряд з цим, господарський суд враховує, що за змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Пунктом 2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" №10 від 29.05.2013 встановлено, що перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення

При вирішенні даного спору господарський суд прийшов до висновку, що позивачем доведено порушення його прав прийняттям спірних рішень, оформлених протоколом №10 від 21.04.2010, та внесенням змін до статуту відповідача 26.04.2010.

При цьому, господарський суд враховує, що спірні рішення прийняті 21.04.2010, державну реєстрацію змін до статуту ТОВ "Світловодський машинобудівний завод" проведено 26.04.2010, а з відповідним позовом за захистом порушеного права позивач звернувся лише 15.06.2016, тобто з порушенням строку, у межах якого останній міг звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права.

Доказів поважності причин пропуску позовної давності відповідачем не надано.

Доводи позивача з приводу того, що позовна давність останнім не пропущена, оскільки про незаконність спірного рішення він дізнався лише у 2016 році не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому не приймаються до уваги господарським судом.

Таким чином, в задоволенні позову в частині визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Світловодський машинобудівний завод", яке оформлене протоколом №10 від 21.04.2010, та визнання недійсними змін до статуту товариства від 26.04.2010 №5000207, внесених на підставі прийнятого рішення загальних зборів, слід відмовити з підстав пропуску позивачем позовної давності.

Поряд з цим, господарський суд враховує, що позов в частині скасування державної реєстрації змін до статуту товариства, які були затверджені рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Світловодський машинобудівний завод", оформленим протоколом №10 від 21.04.2010, що була проведена державним реєстратором Виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області ОСОБА_7 26.04.2010 за №5000207, безпідставно предявлено до ТОВ "Світловодський машинобудівний завод", оскільки відповідачем за таким позовом має бути суб'єкт владних повноважень (субєкт державної реєстрації), який здійснює відповідні реєстраційні дії.

Викладене вбачається, в тому числі, із змісту частини 2 пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", в якому роз'яснено, що у разі якщо предметом спору є визнання недійсним рішення загальних зборів учасників (акціонерів) господарського товариства, а вимога до суб'єкта владних повноважень є похідною (зокрема, про державну реєстрацію припинення юридичної особи), такий спір є підвідомчим (підсудним) господарським судам.

Крім того, господарський суд враховує положення статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якою передбачено порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій.

Зокрема, відповідно до пункту 2 частини 1 цієї статті державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" субєкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини).

Тобто, обов'язок субєкта державної реєстрації вчинити дії, щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів, виникає безпосередньо з приписів закону. Таким чином, відсутні підстави для спонукання скасування державної реєстрації в судовому порядку, оскільки субєкт державної реєстрації зобов'язаний вчинити відповідні дії в силу прямої вказівки закону.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 13.01.2016 у справі №908/453/14.

Отже, в задоволенні позову в частині скасування державної реєстрації змін до статуту товариства, які були затверджені рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Світловодський машинобудівний завод", оформленим протоколом №10 від 21.04.2010, що була проведена державним реєстратором Виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області ОСОБА_7 26.04.2010 за №5000207, слід відмовити у зв'язку з його необґрунтованістю.

За викладених обставин в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у даній справі за подання позову та за подання заяви про забезпечення позову покладаються на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Копію рішення направити ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) та ОСОБА_3 (АДРЕСА_2).

Повне рішення складено 01.08.2016

Суддя О.Б. Шевчук