РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2016Справа №910/10715/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»
доПриватного акціонерного товариства «Українська охоронно- страхова компанія»
простягнення 49000 грн.
Суддя Трофименко Т.Ю.

в присутності представників сторін:

від позивача: Сакун А.О. - по дов. №130116-1/с від 13.01.2016р.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»

про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно - страхова компанія» 49 000 грн. страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/10715/16, розгляд справи призначено на 11.07.2016р.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідно до даного клопотання позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмового відзиву не надав. Через відділ діловодство Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання мотивоване тим, що відповідач не отримував від позивача копії позовної заяви та додані до неї документи, а тому просить суд відкласти розгляд справи та надіслати відповідачу копію позовної заяви та додані до неї документи.

Суд розглянувши дане клопотання вважає, що воно підлягає задоволенню частково, в частині відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 11.07.2016р. розгляд справи було відкладено на 27.07.2016р.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином.

12.07.2016р. через відділ діловодство Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про витребування від позивача оригіналу та належним чином засвідченої копії звіту про визначення вартості матеріального збитку №3305 від 24.11.2015р. ФОП «ОСОБА_1».

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення даного клопотання заперечував. Заперечення мотивовані тим, що у позивача відсутній звіт про визначення вартості матеріального збитку №3305 від 24.11.2015р. ФОП «ОСОБА_1», оскільки такий звіт не замовлявся, а виплата проводилась відповідно до рахунку.

Суд розглянувши дане клопотання вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на відсутність даного висновку.

12.07.2016р. через відділ діловодство господарського суду міста Києва від відповідача надійшов письмовий відзив на позов. Відповідно до даного відзиву відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог оскільки позивачем не доведено, що перелік робіт з ремонту, зазначений в рахунку №СЧ-351448 від 11.11.2015р., був необхідний для усунення пошкоджень транспортного засобу Mitsubishi Lanser, д.н. НОМЕР_1, отриманих в 09.11.2015р. в результаті ДТП. Крім того, відповідач зазначає, що позивач не пред»являв претензії до відповідача, а тому права позивача не порушені.

В судовому засіданні 27.07.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та враховуючи наявний в матеріалах справи відзив відповідача, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 27.07.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

З постанови Київського районного суду міста Одеси від 01.02.2016 у справі № 520/17124/15-п вбачається, що 09.11.2015 о 17 годині 50 хвилин водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Мерседес», державний номер НОМЕР_2, по вул. Ак. Філатова в м. Одесі, не врахував дорожню обстановку, безпечну дистанцію, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Мітсубісі», державний номер НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Даною постановою суду ОСОБА_2 визнано винним за вчинене правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340,00 грн.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль марки «Mitsubishi Lanser», державний номер НОМЕР_1.

Пошкоджений автомобіль застрахований у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 56/15-Тз/О від 05.03.2015.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 статті 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Внаслідок вказаної вище ДТП пошкоджено автомобіль марки Mitsubishi Lanser, державний номер НОМЕР_1, та власнику автомобіля завдано шкоду, визначену на підставі рахунку №СЧ-351448 від 11.11.2015р.

Позивачем було складено страховий акт № 56/15-Тз/О-1-1 від 27.11.2011р. від згідно яких подію визнано страховою та вирішено виплатити страхове відшкодування в розмірі 53 772,19 грн.

Кошти в розмірі 53 772,19 грн. були перераховані позивачем ТОВ «Адіс -Авто» згідно платіжного доручення від 30.11..2015р.

ТОВ «Адіс - Авто» виконало роботи по ремонту пошкодженого атвомобіля, що підтвердується актом виконаних робіт №РС-0000181 від 26.01.2016р.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 9 562,83 грн. право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Цивільна відповідальність транспортного засобу марки «Mersedes -Bens», державний номер НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, застрахована у Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7707098 (діючий на 09.11.2015).

Відповідно до умов договору (полісу) АІ/7707098 страховик зобов'язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Mersedes -Bens», державний номер НОМЕР_2.

Зокрема, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну визначено в розмірі 50 000,00 грн. та встановлено розмір франшизи в сумі 1 000,00 грн.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право регресу до винної у ДТП особи, оскільки відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mersedes -Bens», державний номер НОМЕР_2 застрахована у відповідача згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/707098, то відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язок щодо відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП вищевказаним водієм власнику автотранспортного засобу покладається на відповідача.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем марки «Mersedes -Bens», державний номер НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно ст. 12.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про страхування" франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Оскільки, умовами полісу АІ/7707098 розмір франшизи встановлено, тому страхове відшкодування позивачем при зверненні до суду зменшено на його розмір.

Відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу «Mitsubishi Lanser», державний номер НОМЕР_1, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди зазначеного автомобіля, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування підлягають задоволенню повністю в розмірі 49 000 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Посилання відповідача на те, що позивач має право звернутися до суду за захистом своїх порушених чи оспорюваних прав та свобод лише після їх фактичного невизнання чи оспорювання у формі прийняття відповідачем рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002р. № 15-рп/2002 кожна особа має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

З огляду на викладене, позивач, як страховик за договором добровільного страхування наземного транспорту № 56/15-Тз/О від 03.03.2015р., отримує право вимоги потерпілої особи після виплати їй страхового відшкодування та не зобов'язаний звертатися з претензією про виплату страхового відшкодування в порядку регресу безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність.

Оскільки направлення заяви на виплату страхового відшкодування не є обов'язковою вимогою для відшкодування відповідачем страхового відшкодування в порядку регресу, позивач своє право на отримання страхового відшкодування в порядку регресу може реалізувати шляхом подачі позову до суду протягом трирічного строку у відповідності до ст. ст. 256, 257, 261 Цивільного кодексу України.

З огляду на вищевикладене, позові вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" (м. Київ, вул. Борщагівська, 145, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (01000, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, ) суму страхового відшкодування в розмірі 49 000 (сорок дев'ять тисяч) грн. 00 коп., 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 01.08.2016.

Суддя Т.Ю.Трофименко