ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2016 р. Справа № 922/5056/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Барбашова С.В., суддя Слободін М.М.,

при секретарі Євтушенко В.В.,

за участю представників:

прокурора Ногіна О.М. посв. № 032167 від 11.02.2015 р.,

1-го відповідача не зявився,

2-го відповідача ОСОБА_1 дов. б/н від 01.09.2015р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу 1-го відповідача (вх. № 1781 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 02.11.2015 р. у справі № 922/5056/15,

за позовом Прокурора м. Харкова, м. Харків,

до 1. Харківської міської ради, м. Харків,

2. Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Кастель", м. Харків,

про скасування рішення та визнання недійсним акта, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.11.2015 року у справі №922/5056/15 (суддя Погорелова О.В.) позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано п.п. 26.3 додатку 1 до рішення 33 сесії 5 скликання Харківської міської ради "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 29.04.2009 року №85/09. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 18.09.2009 року серія ЯЕ №485067, площею 0,8687 га, яка розташована за адресою: м.Харків, вул. Клочківська, 276-г (кадастровий номер 6310136:13:001:0012). Стягнуто з Харківської міської ради на користь Державного бюджету України 1218,00 грн. судового збору. Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Кастель" на користь Державного 3456789бюджету України 1218,00 грн. судового збору. В решті позову - відмовлено.

1-й відповідач з рішенням господарського суду не погоджується, вважає його прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, надав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати. В обґрунтування своєї апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що рішення Харківської міської ради 85/09 від 29.04.2009р. є незаконним, оскільки ОК "ЖБК "Кастель" створено в порушення вимог ст. ст. 133, 134, 135 та 137 ЖК УРСР та приписам Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого ОСОБА_2 Міністрів УРСР від 30.04.1985 №186, що Харківська міська рада вирішуючи питання про наявність правових та фактичних підстав для ухвалення рішення мала можливість, і в силу покладених на неї публічних функцій діяти в інтересах усієї територіальної громади, мала обов'язок з'ясувати правовий статус, мету та підстави створення ОК "ЖБК "Кастель", мала переконатись у додержанні ОК порядку його створення. Суд першої інстанції не врахував, що Харківська міська рада не є органом державної реєстрації юридичних осіб та може це зробити, виключно ознайомившись зі статутом ЖБК.

В судове засідання представник 1-го відповідача не зявився, про причини неявки Харківський апеляційний господарський суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Прокурор вважає рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим відповідно до норм чинного законодавства, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Прокурор зазначив, що суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що оспорюване рішення прийнято всупереч вимог ст. 41 ЗК України, ст. ст. 133, 135, 137 ЖК УРСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою ОСОБА_2 Міністрів УРСР від 30.04.1985 року № 186, що в свою чергу є підставою для визнання незаконним та скасування цього рішення згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України.

2-й відповідач, ОК "ЖБК "Кастель", у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги Харківської міської ради, у письмових поясненнях на апеляційну скаргу просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Вважає, що матеріали справи не містять доказів щодо протиправної реєстрації юридичної особи 2-го відповідача чи протиправного не внесення Реєстратором відомостей до єдиного реєстру ЮОтФОП щодо припинення юридичної особи 2-го відповідача, або будь-яких змін, які б впливали на організаційно-правову форму, тип установи, види діяльності, скорочення засновників (менше трьох), чи інші характерні ознаки кооперативу як житлово-будівельного.

Як зазначає 2-й відповідач, матеріалами справи повністю підтверджено, що ОК "ЖБК "Кастель" заснований у відповідності до Цивільного кодексу України, Закону України "Про кооперацію" та зареєстрований на підставі Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" як житлово-будівельний кооператив, а тому користується правами, встановленими Конституцією України та законами, що прийняті у відповідності до неї, у т.ч. й ст.41 Земельного кодексу України.

Також, 2-й відповідач зазначив, що враховуючи практику Європейського суду з прав людини при вирішенні питання щодо припинення права власності приватної особи на майно внаслідок певних порушень, допущених з боку органу публічної влади при прийнятті рішення про передачу майна у власність, обґрунтованим є висновок про те, що імовірні порушення допущені Харківської міської ради при прийнятті рішення про передачу у власність спірної земельної ділянки ОК "ЖБК "Кастель" не можуть бути підставою для позбавлення його - приватної особи, яка не вчиняла жодних порушень та не знала і не могла знати про наявність певних імовірних порушень з боку Харківської міської ради при прийнятті рішення про передачу у власність земельної ділянки ОК "ЖБК "Кастель".

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обовязковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обовязком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представника 1-го відповідача за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи 1-го відповідача та у відзивах на неї доводи позивача та 2-го відповідача, вислухавши пояснення представників позивача та 2-го відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у ході вивчення правомірності передачі у приватну власність земельних ділянок, розташованих на території м. Харкова, прокуратурою міста встановлено, що п. п. 26.3. додатку 1 до рішення 33 сесії 5 скликання Харківської міської ради Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування від 29.04.2009 року № 85/09 Обслуговуючому кооперативу ЖБК Кастель () (далі - ОК ЖБК Кастель) надано у власність земельну ділянку, за рахунок земель житлової та громадської забудови, загальною площею 0,8687 га (в межах договору оренди землі від 09.09.2005 року № 31) для будівництва об'єкту зі зміною функціонального призначення під житлову забудову по вул. Клочківській, 276-г та подальшої експлуатації об'єкту.

На підставі вказаного рішення ОК ЖБК Кастель отримано державний акт на право власності на земельну ділянку від 18.09.2009 року серія ЯЕ № 485067 площею 0,8687 га.

Підставою звернення із даним позовом прокурор вказує те, що вказане рішення Харківської міської ради прийнято всупереч вимогам ст.41 Земельного кодексу України, ст. ст.133, 135, 137 Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою ОСОБА_2 Міністрів УРСР від 30.04.1985 року №186.

Задовольняючи частково даний позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи свідчать про те, що ОК ЖБК Кастель створено із порушенням вищевказаних норм.

Так, всупереч ч. 6 ст.137 ЖК та абз. 2 п. 4 Примірного статуту рішення про створення ОК ЖБК Кастель та список членів кооперативу не затверджено виконавчим комітетом Харківської міської ради, при тому що статут кооперативу зареєстровано саме у цій місцевій раді. Відповідно до статуту ОК ЖБК Кастель кооператив не створено при виконавчому комітеті місцевої ради народних депутатів, при підприємстві, установі чи організації, що суперечить ст.137 ЖК.

Всупереч ст.135 ЖК та абз. 1 п. 8 Примірного статуту члени кооперативу, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не потребують поліпшення житлових умов. На момент прийняття зазначеного рішення Харківської міської ради вони на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов не перебували, що підтверджується самим статутом ОК ЖБК Кастель.

Всупереч ст.137 ЖК та абз. 2 п. 5 Примірного статуту статут ОК ЖБК Кастель не відповідає вимогам Примірного статуту.

Так, п.п. 5.1. статуту кооперативу, всупереч ст. ст.133, 135 ЖК та абз. 1 п. 8 Примірного статуту, передбачає можливість юридичних осіб бути членами кооперативу, п. 5.2. статуту кооперативу всупереч абз. 1 п. 45 Примірного статуту передбачає можливість членів кооперативу бути членами кількох кооперативів. Крім того, в статуті ОК ЖБК Кастель всупереч ст.135 ЖК та абз. 1 п. 8 Примірного статуту не зазначено, що члени кооперативу повинні постійно проживати у місті Харкові і потребувати поліпшення житлових умов (перебувати на відповідному обліку).

Поряд з цим, у статуті ОК ЖБК Кастель не визначено кількість квартир у житловому будинку (будинках), які заплановано до будівництва кооперативом, що суперечить меті.

Таким чином, ОК ЖБК Кастель фактично не є житлово-будівельним кооперативом в розумінні вимог глави 5 ЖК та ст. 41 ЗК України. Вказаний кооператив фактично є обслуговуючим, його метою створення, порядок створення, організації та діяльності не відповідає вимогам до житлово-будівельного кооперативу.

Стаття ж 41 Земельного кодексу України, на підставі якої було ухвалене спірне рішення, передбачає можливість надання земельних ділянок не обслуговуючим, а лише житлово-будівельним (житловим) та гаражно-будівельним кооперативам.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що спірне рішення є незаконним.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для визнання позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування п.п. 26.3 додатку 1 до рішення 33 сесії 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 29.04.2009 року №85/09 та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.09.2009 року серія ЯЕ №485067, площею 0,8687 га, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 276-г (кадастровий номер 6310136:13:001:0012) законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів повністю не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з нормами ч.ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 р. ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 р., Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Згідно положень ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до приписів статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі Стретч проти Обєднаного Королівства Великої Британії та Північної Ірландії від 24.06.2003р. зазначено, що є неприпустимим визнання недійсним договору, відповідно до якого покупець отримав майно від держави, та подальше позбавлення його майна на підставі того, що державний орган порушив закон.

Отже, позиція Європейського суду полягає в тому, що особа субєкт приватного права не може відповідати за помилки державних органів при укладенні останніми відповідних договорів, а держоргани не можуть вимагати повернення в попередній стан, посилаючись на те, що вони при укладанні цих договорів припустилися помилки.

Виходячи зі змісту пунктів 32-35 рішення Європейського суду з прав людини Стретч проти Сполученого Королівства від 24.06.2003 р. майном у значенні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. За висновком Суду в зазначеній справі наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила. Оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Тобто визнання недійсними рішення публічного органу та договору, згідно з якими майно отримане у власність від держави, та подальше позбавлення цього права на підставі того, що державний орган порушив закон, є неприпустимим та незаконним.

Аналогічної позиції дотримується Верховний суд України в постанові від 14.03.2007 р. у справі № 21-8во07 Про аспекти розгляду справ про приватизацію держмайна.

Застосовуючи практику Європейського суду з прав людини при вирішенні питання щодо припинення права власності приватної особи на майно внаслідок певних порушень, допущених з боку органу публічної влади при прийнятті рішення про передачу майна у власність, суд приходить до висновку, що порушення допущені Харківською міською радою (органом місцевого самоврядування) при прийнятті рішення про надання у власність спірної земельної ділянки 2-му відповідачу не можуть бути підставою для позбавлення його цієї земельної ділянки, оскільки не вчиняв жодних порушень та не знав і не міг знати про наявність певних порушень з боку 1-го відповідача при прийнятті рішення про надання у власність земельної ділянки 2-му відповідачу.

Враховуючи вищевикладене та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка в даному випадку має бути застосована судом з огляду на те, що порушення, допущені органами місцевого самоврядування, не повинні впливати на правомірні очікування особи, і покладати на останню негативні наслідки таких порушень, з огляду на відсутність у матеріалах справи доказів щодо наявності у діях ОК "ЖБК "Кастель" умислу на незаконне одержання земельної ділянки у користування, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог прокурора про визнання незаконним та скасування п.п. 26.3 додатку 1 до рішення 33 сесії 5 скликання Харківської міської ради "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 29.04.2009 року №85/09, а також визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.09.2009 року серія ЯЕ №485067, площею 0,8687 га, яка розташована за адресою: м.Харків, вул. Клочківська, 276-г (кадастровий номер 6310136:13:001:0012).

Щодо вимоги прокурора про визнання відсутності в ОК "ЖБК "Кастель" () права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 276-г (кадастровий номер 6310136:13:001:0012), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в її задоволенні, оскільки заявлена вимога прокурора про визнати відсутність в ОК "ЖБК "Кастель" () права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 276-г (кадастровий номер 6310136:13:001:0012) фактично не спрямована на поновлення будь-яких прав прокурора, а є встановленням факту, що має юридичне значення. Отже, вимога прокурора про визнання відсутності права власності у другого відповідача є вимогою про визнання факту, що суперечить вимогам ст. 12 Господарського процесуального кодексу України та не відповідає способам захисту порушеного права. Таким чином, прокурором невірно обраний спосіб захисту в цій частині позовних вимог, що є підставою для відмови у позові в цій частині.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги частково знайшли підтвердження в матеріалах справи, а тому, апеляційна скарга 1-го відповідача підлягає задоволенню, рішення господарського суду Харківської області від 02.11.2015 р. у справі № 922/5056/15 підлягає частковому скасуванню.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу 1-го відповідача, Харківської міської ради, на рішення господарського суду Харківської області від 02.11.2015 р. у справі № 922/5056/15 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 02.11.2015 р. у справі № 922/5056/15 в частині визнання незаконним та скасування п.п. 26.3 додатку 1 до рішення 33 сесії 5 скликання Харківської міської ради "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 29.04.2009 року №85/09, та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.09.2009 року серія ЯЕ №485067, площею 0,8687 га, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 276-г (кадастровий номер 6310136:13:001:0012) скасувати та прийняти в цій частині нове, яким у задоволенні позову в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 02.11.2015 р. у справі № 922/5056/15 залишити без змін.

Стягнути з Прокуратури м. Харкова (61024, м. Харків, вул. Студентська, 5, код ОКПО 23320658) на користь Харківської міської ради (61200, м. Харків, майдан Конституції, 7, ) судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 2679,60 грн.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

ОСОБА_2 набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Слободін М.М.