ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25.07.16р. Справа № 904/4543/16

Суддя Бондарєв Е.М. , розглянувши матеріали

за позовом державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська", м. Родинське Красноармійського району Донецької області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний Дім - Ресурс", м. Дніпро Дніпропетровської області

про стягнення 47 265 713,76 грн. заборгованості за поставлене вугілля, 3 806 683,13 грн. інфляційних втрат, 1 008 796,27 грн. 3% річних та 5 370 770,62 грн. пені

ВСТАНОВИВ:

01.06.2016 року до господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська" про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний Дім - Ресурс" заборгованості на загальну суму 57 451 963,78 грн., з яких:

- 47 265 713,76 грн. заборгованість за поставлене вугілля;

- 3 806 683,13 грн. інфляційні втрати;

- 1 008 796,27 грн. 3% річних;

- 5 370 770,62 грн. пеня.

Разом з позовною заявою подане клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, яке обґрунтоване тим, що ціна позову становить більше 57 млн. гривень, державне підприємство відповідно до Закону України "Про судовий збір" зобов'язане сплатити за подання позовної заяви максимальну суму судового збору, а саме - 206 700,00 грн., проте загальна сума грошових коштів по всім рахункам державного підприємства станом на сьогоднішній день складає - 178 050,91 грн. Також позивач зазначає, що на даний час існує нагальна потреба в захисті інтересів державного підприємства в межах даної справи, оскільки ціна позов становить більше 57 млн. гривень. Відновлення прав позивача та стягнення вказаних грошових коштів надасть можливість в короткий час значно покращити фінансове становище державного підприємства. Необхідність в захисті інтересів позивача повністю відповідає стратегічним інтересам держави загалом, оскільки державне підприємство "Вугільна компанія "Краснолиманська" є державним підприємством, яке забезпечує потреби держави в вугіллі. Захист інтересів державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська"в даній справі є запорукою подальшої стабільної роботи державного підприємства.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2016 року по справі №904/4543/16 (суддя Панна С.П.) повернуто позовну заяву і додані до неї документи без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, у задоволенні заяви державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська" про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення зі справи відмовлено.

Ухвала господарського суду мотивована тим, що до позовної заяви не надано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, а обставини, на які позивач посилається як на підставу відстрочки сплати судового збору, є звичайними ризиками господарської діяльності і не можуть бути підставою для відстрочки сплати судового збору.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.07.2016 року апеляційну скаргу державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська" задоволено, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2016 року по справі №904/4543/16 скасовано та матеріали оскарження ухвали та позовну заяву державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська" з доданими до неї документами та клопотанням про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі направити до господарського суду Дніпропетровської області для вирішення питання про порушення провадження по справі та розгляду по суті.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями позову заяву передано на розгляд судді Бондарєву Е.М.

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

При цьому, суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Належним доказом направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів є розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція) та опис вкладення, який відповідає спеціалізованій формі бланків № 107.

Відповідно до пункту 61 "Правил надання послуг поштового зв'язку", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

В якості доказу направлення відповідачеві копії позовної заяви з додатками позивачем надані фіскальний чек від 27.05.2016 року та опис вкладення від 27.05.2016 року. Однак, у опису вкладення у цінний лист від 27.05.2016 року поданого до суду у якості доказу направлення на адресу відповідача копії позовної заяви з додатками в переліку надісланих предметів відсутня копія позовної заяви. Таким чином, на адресу відповідача надіслані лише додатки до позовної заяви, проте доказів надсилання на адресу відповідача копії позовної заяви не надано.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Таким чином, до позовної заяви не додано доказів направлення на адресу відповідача копії позовної заяви, що є порушенням ст. 56 Господарського процесуального кодексу України та підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі п.6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України (п.3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

При цьому суд зазначає, що за змістом статті 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви без розгляду у даному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Керуючись пунктом 6 частини першої ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додатки: позовна заява № 01/11-744 від 26.05.2016 року з додатками на 55 аркушах.

Суддя ОСОБА_1