ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.07.2016 р. Справа№ 914/732/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Карлік Електротехнік, м.Некля, Польща

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Західпромелектро, м.Львів

про стягнення 129722,75 польських злотих (становить 709281,21грн.)

Головуючий суддя Щигельська О.І.

Суддя Ділай У.І.

Суддя Кидисюк Р.А.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю

від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю

Суть спору: позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю „Карлік Електротехнік, м.Некля. Польща до Товариства з обмеженою відповідальністю „Західпромелектро, м.Львів про стягнення 129722,75 польських злотих, що в національній валюті становить 709281,21грн. (згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог від 20.04.2016р. вх.№2231/16).

Ухвалою суду від 18.03.2016р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 30.03.2016р. Ухвалою суду від 30.03.2016р. розгляд справи відкладено на 20.04.2016р. у звязку з неявкою відповідача. В судовому засіданні 20.04.2016р. оголошено перерву до 11.05.2016р. Ухвалою суду від 11.05.2016р. за клопотанням позивача строк вирішення спору продовжено на 15 днів та розгляд справи відкладено на 23.05.2016р.

Ухвалами суду від 23.05.2016р. в порядку ст.38 ГПК України витребувано додаткові документи та призначено колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів.

Внаслідок автоматизованого розподілу, проведеного у відповідності до ст.2-1 ГПК України, у склад колегії увійшли головуючий суддя Щигельська О.І., судді: Ділай У.І., Кидисюк Р.А.

Ухвалою суду від 25.05.2016р. вказаною колегією суддів справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 13.06.2016р. Ухвалою суду від 13.06.2016р. розгляд справи відкладено на 05.07.2016р. з підстав викладених в ній. В судовому засіданні 05.07.2016р. за клопотанням позивача, оголошено перерву до 13.07.2016р. для надання можливості позивачу ознайомитись з матеріалами справи. Ухвалою суду від 13.07.2016р. розгляду справи за клопотанням відповідача відкладено на 20.07.2016р.

Представник позивача в судове засідання 20.07.2016р. зявився, просив суд подане раніше клопотання (вх.№29644/16 від 13.07.2016р.) про витребування доказів задоволити, витребувати:

у Митної служби ОСОБА_3 підтвердження про вивезення відповідачем ТзОВ „Західпромелектро у 2009 та 2010р.р. купленого у позивача товару з вказанням номерів фактур та вартості товару відповідно до даних в Системі Контролю Експорту за наступними номерами MRN, за якими здійснювалось декларування поставок:

за 2009р 09PL401010E0180933, 09PL401010E0180933, 09PL401010E0175856, 09PL401010E0175856, 09PL401010E0166896, 09PL401010E0161380, 09PL401010E0161380, 09PL401010E0161380, 09PL401010E0152055, 09PL401010E0152055, 09PL401010E0145988, 09PL401010E0133684, 09PL401010E0131139, 09PL401010E0133684, 09PL401010E0135806, 09PL401010E0121321, 09PL401010E0121321, 09PL401010E0116830, 09PL401010E0115068, 09PL401010E0099341, 09PL401010E0099341, 09PL401010E0133684, 09PL401010E0099341, 09PL401010E0081222, 09PL401010E0081230, 09PL401010E0068104, 09PL401010E0068104, 09PL401010E0133684, 09PL401010E0052530, 09PL401010E0037421, 09PL401010E0039024, 09PL401010E0037448;

за 2010р. 10PL401010E0153659, 10PL401010E0139445, 10PL401010E0128823, 10PL401010E0119087, 10PL401010E0111750, 10PL401010E0105298, 10PL401010E0105298, 10PL401010E0095752, 10PL401010E0095752, 10PL401010E0067579, 10PL401010E0067579, 10PL401010E0067579, 10PL401010E0067579, 10PL401010E0060906, 10PL401010E0061918, 10PL401010E0063173, 10PL401010E0033171, 10PL401010E0033171, 10PL401010E0033171, 10PL401010E0026119, 10PL401010E0016435, 10PL401010E0016435;

та витребувати у Державної Фіскальної служби України (Управління по Львівській області): докази отримання у 2009-2010р.р. товару та його митного оформлення відповідачем, а саме копії митних декларацій. У звязку з цим, просив також зупинити провадження у справі до отримання від офіційного органу іноземної держави з Митної служби ОСОБА_3 офіційних підтверджень про вивезення відповідачем товару. Також, представник позивача зазначив, що товариство зверталося до Митної служби ОСОБА_3 з відповідним клопотанням про надання згаданих документів, проте відповіді не отримало.

Окрім цього, представник позивача подав клопотання (вх.№3743/16 від 20.07.2016р.) про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням від 03.06.2016р. у справі №914/3919/15 (суддя Сухович Ю.О.) між тими ж сторонами, яке на даний час оскаржується в апеляційному порядку та призначене до розгляду на 16.08.2016р., у згаданій справі встановлюється порядок зарахування коштів відображених у акті звірки за 2013р., у якому відображені кошти, що є предметом спору у справі №914/732/16р.

Представник відповідача в судове засідання 20.07.2016р. зявився, проти клопотання в частині витребування у Митної Служби ОСОБА_3 документів заперечив, зазначив, що позивач перш ніж звертатися до суду із позовом повинен був сам зібрати всі необхідні докази. Щодо витребування документів у Державної Фіскальної служби України не заперечував.

З приводу зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі №914/3919/15 представник відповідача заперечив, мотивуючи тим, що дане клопотання не обгрунтоване та безпідставне, позивачем не доведено в чому саме полягає неможливість розгляду даної справи та яке значення матимуть для даної справи факти, що встановлються у справі №914/3919/15.

Розглянувши клопотання про зупинення провадження до набрання законної сили рішенням від 03.06.2016р. у справі №914/3919/15 (суддя Сухович Ю.О.), заслухавши пояснення представників сторін, суд відмовляє у його задоволенні з таких мотивів:

відповідно до вимог ч.1 ст.79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Пленумом Вищого господарського суду України у п.3.16 Постанови №18 від 26.12.2011р. розяснено, що пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Враховуючи зазначені вище положення та предмет спору у даній справі, суд приходить до висновку, що справа №914/3919/15 не є такою, що унеможливлює розгляд справи №914/732/16, зокрема, наданню оцінки зібраним у даній справі доказам в межах позовних вимог і предмета позову, зясуванню та дослідженню усіх обставин спору в межах цієї справи. Відтак, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

Щодо клопотання представника позивача про витребування доказів суд зазначає таке.

Згідно ст.38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, що перешкоджають його наданню;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація;

4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази. Господарський суд може витребувати докази також до подання позову як запобіжний захід у порядку, встановленому статтями 431-4310 цього Кодексу. Господарський суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону.

Оскільки вказані у клопотанні ТзОВ „Карлік Електротехнік докази можуть підтвердити факт отримання відповідачем товару, перетин його через кордон та митне декларування на території України, суд приходить до висновку, що клопотання про витребування документів у Державної Фіскальної служби України підлягає задоволенню.

В іншій частині клопотання, суд звертає увагу на те, що документи, які знаходяться у офіційного органу іноземної держави можуть мати значення для правильного вирішення спору по суті, однак позивач не має можливості надати їх суду самостійно, хоч як вбачається з матеріалів справи ним вчинялися дії для отримання таких документів. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що клопотання позивача про витребування документів у Митної служби ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Згідно ст.125 ГПК України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно, серед іншого, отримати докази на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Слід зазначити, що, у справах, де необхідно отримати за кордоном докази, застосовуються положення Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18.03.1970р., яка набрала чинності для України з 21.07.2001р.

На сьогоднішній день учасниками вказаної конвенції є як Україна, так і ОСОБА_3.

Відповідно до Закону України „Про приєднання України до Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах N 2051-III від 19 жовтня 2000 року Верховна Рада України постановила приєднатися від імені України до Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах, укладеної 18 березня 1970 року в м. Гаага.

Відповідно до ст.1 Конвенції у цивільних або комерційних справах судовий орган Договірної Держави може відповідно до положень законодавства цієї Держави шляхом надіслання судового доручення звернутися до компетентного органу другої Договірної Держави з проханням отримати докази або провести інші процесуальні дії. Доручення не може бути використано з метою отримання доказів, які не призначаються для використання в судовому розгляді, вже розпочатому або такому, що готується.

Згідно ст.2 цієї ж Конвенції, Договірна Держава призначає Центральний Орган, який зобов'язується отримувати судові доручення, що надходять від судових органів іншої Договірної Держави, і передавати органу, компетентному їх виконати. Кожна Держава організовує Центральний Орган згідно із своїм правом. Доручення надсилаються Центральному Органу Держави для виконання без посередництва будь-якого іншого органу цієї держави.

В судовому дорученні, серед іншого, зазначається:

a) запитуючий орган і запитуваний орган, якщо останнє відомо запитуючому органу;

b) імена та адреси сторін в процесі та їх представників, якщо такі є;

c) характер справи, для якої потребуються докази, з наданням всієї необхідної інформації в зв'язку з цим;

d) докази, які мають бути отримані або інша процесуальна дія, яку потрібно провести (ст.3 Конвенції).

Відповідно до положень ст.4 Конвенції, судове доручення складається мовою запитуваного органу або супроводжується перекладом на цю мову. Однак, Договірна Держава приймає доручення також англійською чи французькою мовою або з перекладом на одну з цих мов, якщо вона не зробила застереження на підставі статті 33. Договірна Держава, яка має більш ніж одну офіційну мову і не може в зв'язку з умовами внутрішнього законодавства приймати доручення однією з цих мов на всій території, шляхом подання заяви визначає мову, якою повинно бути складено або перекладено доручення у певних частинах її території. В разі недотримання умов такої заяви без поважної причини витрати по перекладу належною мовою покриваються запитуючою Державою. Договірна Держава шляхом відповідної заяви може визначити інші, ніж зазначені в попередніх частинах, мову або мови, якими доручення повинно бути надіслано до її Центрального Органу. Справжність будь-якого перекладу, що додається до доручення, повинна бути засвідчена дипломатичним службовцем або консульським агентом, або перекладачем під присягою, або будь-якою іншою особою, яка має такі повноваження в будь-якій Державі.

У разі, якщо Центральний Орган, якому направлено судове доручення, не

є компетентним його виконати, то доручення негайно надсилається органу цієї Держави, компетентному виконати його відповідно до положень національного законодавства (с.6 Конвенції).

Як вбачається з Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою Наказом Державної судової адміністрації від 27.06.2008р. №1092/5/54, відповідно до п.2.1.4. доручення про виконання окремих процесуальних дій має складатися згідно з додатком 4 та з урахуванням підпункту 2.1.2. Доручення підписується суддею та скріплюється гербовою печаткою суду України, який складає доручення( п.2.1.5). Документи, що додаються до доручення, повинні бути оформлені відповідно до законодавства України, засвідчені підписом судді і печаткою суду України в належних випадках. Якщо документ, що надсилається, складається з декількох аркушів, вони мають бути відповідним чином прошнуровані, пронумеровані і скріплені печаткою суду України (п.2.1.6).

На підставі п.2.5 даної Інструкції суд України направляє доручення через головне територіальне управління юстиції до Мін'юсту, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ст.19 Закону України „Про міжнародні договори України чинні міжнародні договори України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність звернення із судовим дорученням з проханням отримати докази або провести інші процесуальні дії до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Відповідно до ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність підстав для зупинення провадженні у даній справі.

Згідно із ч.3 ст.79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

Інформацію про уповноважений Центральний орган ОСОБА_3 розміщено на офіційному сайті Гаазької конференції, згідно якої таким органом є: Міністерство юстиції, Департамент міжнародної співпраці і прав людини.

Відтак, суд приходить до висновку, що судове доручення слід направити для виконання уповноваженому Центральному органу ОСОБА_3 Міністерству юстиції, Департаменту міжнародної співпраці і прав людини.

Керуючись ст.1, 2 Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18.03.1970р., ст.ст.38, 79, 86, 125 ГПК України, з метою отримання доказів у офіційного органу іноземної держави, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Звернутись із судовим дорученням до компетентного органу ОСОБА_3 з проханням отримати докази.

2. В порядку ст. 38 ГПК України витребувати:

у Митної служби ОСОБА_3 підтвердження про вивезення у 2009 та 2010р.р. відповідачем ТзОВ „Західпромелектро (79038, м.Львів, вул.Медової Печери, 73, ) купленого у позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю „Карлік Електротехнік (ОСОБА_3, 62-330, м.Некля, вул.Вжесіньска, 29, код КРС НОМЕР_1) товару з вказанням номерів фактур та вартості товару відповідно до даних в Системі Контролю Експорту за наступними номерами MRN, за якими здійснювалось декларування поставок:

за 2009р 09PL401010E0180933, 09PL401010E0180933, 09PL401010E0175856, 09PL401010E0175856, 09PL401010E0166896, 09PL401010E0161380, 09PL401010E0161380, 09PL401010E0161380, 09PL401010E0152055, 09PL401010E0152055, 09PL401010E0145988, 09PL401010E0133684, 09PL401010E0131139, 09PL401010E0133684, 09PL401010E0135806, 09PL401010E0121321, 09PL401010E0121321, 09PL401010E0116830, 09PL401010E0115068, 09PL401010E0099341, 09PL401010E0099341, 09PL401010E0133684, 09PL401010E0099341, 09PL401010E0081222, 09PL401010E0081230, 09PL401010E0068104, 09PL401010E0068104, 09PL401010E0133684, 09PL401010E0052530, 09PL401010E0037421, 09PL401010E0039024, 09PL401010E0037448;

за 2010р. 10PL401010E0153659, 10PL401010E0139445, 10PL401010E0128823, 10PL401010E0119087, 10PL401010E0111750, 10PL401010E0105298, 10PL401010E0105298, 10PL401010E0095752, 10PL401010E0095752, 10PL401010E0067579, 10PL401010E0067579, 10PL401010E0067579, 10PL401010E0067579, 10PL401010E0060906, 10PL401010E0061918, 10PL401010E0063173, 10PL401010E0033171, 10PL401010E0033171, 10PL401010E0033171, 10PL401010E0026119, 10PL401010E0016435, 10PL401010E0016435.

3. В порядку ст. 38 ГПК України витребувати:

у Державної фіскальної служби України (Головного Управління Державної фіскальної служби у Львівській області: 79003, м.Львів, вул. Стрийська, 35) копії митних декларацій, що підтверджують ввезення на територію України Товариством з обмеженою відповідальністю „Західпромелектро (79038, м.Львів, вул.Медової Печери, 73, ) отриманого у позивача Товариства з обмеженою відповідальністю „Карлік Електротехнік (ОСОБА_3, 62-330, м.Некля, вул.Вжесіньска, 29, код КРС НОМЕР_1) у 2009-2010р.р. товару та його митне оформлення.

4. Зупинити провадження у справі №914/732/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Карлік Електротехнік, м.Некля, Польща до Товариства з обмеженою відповідальністю „Західпромелектро, м.Львів про стягнення 23978,90 польських злотих (в національній валюті становить 166984,10грн.). у звязку із зверненням господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного органу іноземної держави, а саме витребування у офіційного органу іноземної держави документів.

5. Для виконання судом вимог Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18.03.1970р., позивачу подати господарському суду Львівської області нотаріально засвідчений переклад на польську мову ухвали суду про зупинення провадження у справі від 20.07.2016р. у 2-х екземплярах. Подати витребувані судом документи у розумні строки.

6. Ухвала про зупинення провадження у справі може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки вказані у ст.106 ГПК України.

Головуючий суддя Щигельська О.І.

Суддя Ділай У.І.

Суддя Кидисюк Р.А.