ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року Справа № 908/435/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів:Є. Борденюк, Д. Кривди, С.Могил,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуКомунального підприємства "Водоканал"
на постановувід 17.05.2016
Донецького апеляційного господарського суду
у справі№ 908/435/16
за позовомКомунального підприємства "Водоканал"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Технології-2000"
простягнення 207 077,52 грн
у судове засідання прибули представники:
позивачаЛавринець І.П. (дов. від 11.01.2016 № 25), Лапченкова І.А. (дов. від 11.01.2016 № 18),
заслухавши суддю-доповідача - Є. Борденюк, пояснення представників позивача та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Водоканал" звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технології - 2000" про стягнення заборгованості у сумі 207 077,52 грн за договором про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації №4753 від 01.01.2010.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 28.03.2016 (суддя С. Дроздова), залишеним без зміни постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.05.2016 (колегія суддів: Д. Попков, О. Родіонова, І. Зубченко), у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Водоканал" відмовлено.

Судові рішення мотивовані наступним.

01.01.2010 між Комунальним підприємством "Водоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Технології - 2000" (абонент) укладений договір № 4753 (далі - Договір), відповідно до п.1.1 якого позивач забезпечує Абоненту подачу питної води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчику абонента, по вул. Матросова, 15.

Також у п.1.1 Договору сторони узгодили, що у своїх правовідносинах керуються, зокрема, Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом №190 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 (далі - Правила).

У розділі 2 Договору сторони передбачили, що договір укладений з 01.01.2010 по 31.12.2010 та вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії, про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Згідно з п.3.1.1 Договору, Водоканал забезпечує Абоненту подачу питної води з напором у точці підключення вводу Абонента до мереж Водоканалу (Р-2,0 кГс/см2), згідно з розподілом зон обслуговування та балансової належності, а також сприймання стоків в кількості, вказаній у цьому договорі, з забрудненнями, не перевищуючими допустимі концентрації.

Відповідно до п.3.2.2 Договору абонент зобов'язаний для обліку спожитої питної та технічної води своїми силами та коштами в термін до 01.03.2010 обладнати водолічильний вузол, а також встановити обліковий прилад та пред'явити його за актом представнику Водоканалу для перевірки технічного стану, пломбування та реєстрації. Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які зміни їх частин або змін положення на водонапірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби - абонент має право тільки після одержання письмового дозволу.

У п. 3.2.3 Договору сторони узгодили, що за відсутності або не встановленні облікового приладу, у встановлений Водоканалом термін, або розміщення Абонентом водолічильних вузлів чи то їх експлуатації з порушенням Правил, водопостачання Абонента вважається безобліковим.

При цьому, розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюються з дня початку такого водокористування, а якщо термін початку виявити неможливо, то розрахунковий період становить 1 місяць.

З Акта технічного обстеження водопроводу від 12.09.2013 вбачається, що згідно з листом "Абонента" № 64 від 02.09.2013 на ввід встановлено робочий державний прилад обліку - заводський номер 4193490, який прийнятий в експлуатацію шляхом припломбування до трубопроводу роторною пломбою R11858297.

11.02.2014 відповідачем на адресу позивача направлений лист №11 від у якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Технології - 2000" просить опломбувати заглушку, встановлену замість розмерзлої задвижки Ду125.

Згідно з актом технічного обстеження водопроводу №6 від 11.02.2014 Комунальним підприємством "Водоканал" встановлено, що на трубопроводі холодної питної води до розводки на водомірну рамку є додаткова засувка, яка раніше була опломбована в положенні "закрито", свинцевою пломбою з відтиском "ВЧЦ 1/Олеандр".

Представником Комунального підприємства "Водоканал" у акті технічного обстеження водопроводу 11.02.2014 зазначено, що на момент огляду засувка демонтована без письмового дозволу Комунального підприємства "Водоканал" (встановлена заглушка).

Зазначений акт технічного огляду підписаний обома сторонами без заперечень. Водночас, вказаний акт не містить будь-яких зауважень щодо зміни частин або змін положення на водонапірному вузлі або зніми пломби відносно державного прибору обліку - заводський номер 4193490, припломбованого до трубопроводу роторною пломбою R11858297.

На підставі акту №6 від 11.02.2014 позивачем складений акт технічного обстеження водопроводу № 6а, у якому, зокрема, виконаний розрахунок витрат води у відповідності до п. 3.3 Правил (за пропускною спроможністю труби).

Крім цього, 11.02.2014 позивачем складений акт-рахунок №4753/1, відповідно до якого відповідач повинен сплатити 207 077,52 грн за безоблікове водокористування за період з 01.02.2014 (з моменту останнього обслуговування) по 11.02.2014 (складення акта № 6).

Відповідач від підписання вказаного акта відмовився.

Разом з тим, у матеріалах справи міститься відповідь Запорізького обласного центру з гідрометрології від 15.03.2016 за вих.№26-30/698 на запит відповідача, який відображує температуру повітря за період з 01.02.2014 по 11.02.2014. Відповідачем до матеріалів справи залучені деякі копії журналу обліку води, де відображені кількісні показники використання води.

У матеріалах справи також наявні акти №19 від 26.03.2014 та №21 від 27.03.2014, які підтверджують, що замість засувки представниками позивача вставлено заглушку, так як по спірній трубі вода не подавалась і не приймалась.

Встановивши наведені вище обставини, суди попередніх інстанцій зазначили таке.

Підставою для виникнення у відповідача обов'язку зі сплати відповідних коштів має бути факт безоблікового водокористування. Пунктами 3.2, 5.18, 10.1 Правил №190 визначені випадки, за наявності яких таке безоблікове водокористування може мати місце.

Між тим, матеріали справи не підтверджують наявності жодної із вказаних умов відносно розглядуваного періоду.

Так, позивач зазначає, що положення п.5.18 Правил №190 визначає зобов'язання абонента (споживача) забезпечувати цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з'єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування, порушення якого (зобов'язання) у вигляді (в розглядуваному випадку) зняття пломби і є підставою для визначення вартості водопостачання з урахуванням приписів п.п.3.3, 3.4 Правил.

Проте, актами технічного огляду від 11.02.2014 порушення відносно основного вузла обліку або його елементів представниками Комунального підприємства "Водоканал" не виявлені, а інших належних доказів, у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України, на підтвердження своєї позиції позивачем до матеріалів справи додано не було.

Разом з тим, встановлення замість засувки заглушки вказує на те, що вода по спірний трубі не подавалась і не приймалась, а відтак - відсутні підстави для неврахування за розглядуваний період відомостей комерційного вузла обліку, зауважень щодо цілісності елементів якого не сформульовано, для визначення обсягу спожитої води.

З посиланням на вказане, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відмову у задоволені позову.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, позивач посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм права, просить рішення та постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Позов заснований на порушенні абонентом п. 5.18 Правил та умов Договору у спосіб зняття пломби без погодження з позивачем, як з виробником.

Судові рішення про відмову у позові мотивовані недоведеністю позивачем порушення п. 5.18 Правил з огляду на те, що позивачем не доведені порушення відносно основного вузла обліку або його елементів.

Однак, відповідно до 5.18 Правил знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника.

Відповідно до акта № 6 від 11.02.2014 відповідачем, без дозволу позивача, демонтована засувка з пломбою позивача, що і не заперечується відповідачем, та є порушенням п. 5.18 Правил, оскільки у вказаному пункті встановлена заборона знімати пломби виробника без дозволу виробника. При цьому, у п. 5.18 Правил відсутня вказівка не те, що передбачена ним заборона знімати пломби виробника, розповсюджується лише пломби на основних вузлах обліку або його елементах.

Водночас, як встановлено судами попередніх інстанцій, на що посилається і позивач, останнє обслуговування (перевірка) системи здійснене позивачем 01.02.2014, демонтаж засувки з відповідною пломбою був зумовлений її розмерзненням через погодні умови, про що відповідач повідомив позивача 11.02.2014 листом № 11; у той же день, представниками позивача складений акт № 6.

Відповідно до п. 5.24 Правил, якщо вести облік води за показами засобу обліку неможливо з причин, що не залежать від споживача та зафіксовані в установленому порядку (зняття засобу обліку виробником, пошкодження скла, корозія циферблата, припинення нормальної роботи засобу обліку через несправності, що виникли в його механізмі, тощо), кількість використаної води за термін відсутності засобу обліку (але не більше 2-х місяців) визначається за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці.

З огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, а саме демонтаж засувки з огляду на її розмерзнення через погодні умови, повідомлення відповідача про такий демонтаж та складення у день повідомлення позивачем акту № 6, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про те, що вести облік води за показами засобу обліку було неможливо з причин, що не залежали від споживача, а період нарахування позивачем заборгованості слід оцінювати як такий, у який засіб обліку не був спроможнім фіксувати весь спожитий обсяг води.

Враховуючи вказане вище, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про помилковість застосування позивачем до відповідача відповідальності, визначеної п. 3.3 Правил, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

За таких обставин, рішення та постанову судів попередніх інстанцій, незалежно від викладених у них мотивів, слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Водоканал" залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.05.2016 у справі № 908/435/16 залишити без зміни.

Судді: Є. Борденюк

Д. Кривда

С. Могил