ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року Справа № 908/6187/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого Овечкіна В.Е.,
суддівКорнілової Ж.О., Чернова Є.В.,
за участю представників:
позивача - не з'явилися,
відповідача - не з'явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуЗапорізької міської ради
на постановуДонецького апеляційного господарського суду від 31.05.2016
у справі№908/6187/15
за позовомЗапорізької міської ради
доТОВ "ТД Схід-Капітал"
про стягнення 6500 грн. збитків
ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 22.02.2016 (суддя Носівець В.В.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 31.05.2016 (судді: Геза Т.Д., Ушенко Л.В., Склярук О.І.), в позові відмовлено у зв'язку з необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог.

Запорізька міська рада в поданій касаційній скарзі просить рішення та постанову скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову повністю, посилаючись на порушення та неправильне застосування судами норм матеріального права, а саме ст.ст.4,11,509,611 ЦК України та ст.ст.2,10,36,40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Зокрема, скаржник вважає, що згідно з п.3.1.3 Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Запоріжжя, затвердженого рішенням Запорізької міської ради №40 від 10.09.2014, замовник будівництва був зобов'язаний до прийняття об'єкта в експлуатацію звернутися до міського голови для укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста, а будівництво об'єктів включає в себе реконструкцію та капітальний ремонт вже існуючих будівель. Заявник також вказує на недоведеність обставин письмового поінформування виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок виконання відповідачем будівельних робіт, що унеможливило вжиття позивачем будь-яких заходів щодо укладення з товариством договору про пайову участь.

Колегія суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана постанова - залишенню без змін з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 03.12.2012р. між КП "Управління капітального будівництва" (орендодавець) та ТОВ "ТД СХІД-КАПІТАЛ" (орендар, відповідач, товариство) укладено договір оренди нерухомого майна №31, за умовами якого орендодавець на підставі наказу департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради від 02.10.2012 №396 та наказу КП "Управління капітального будівництва" від 24.10.2012 №169-од передав відповідачу в строкове платне користування комунальне майно - нежитлові приміщення №№30, 31, 33 будівлі (літ.В-3) по вул. Південне шосе, 50, загальною площею 42,20кв.м., яке знаходиться на балансі КП "Управління капітального будівництва".

Передача об'єкта оренди підтверджується актом прийому-передачі від 03.12.2012р.

Відповідно до п.5.7 договору оренди орендар зобов'язаний виконувати капітальний ремонт або реконструкцію орендованого комунального майна (влаштування додаткових виходів, віконних отворів та інше) тільки з письмової згоди орендодавця, та після отримання в установленому чинними нормативно-правовими актами порядку дозвільних документів на виконання будівельних робіт.

Листом №08-2352 від 27.09.2013 орендодавець надав відповідачу дозвіл на проведення капітального ремонту об'єктів оренди, які є предметом договору №31 від 03.12.2012, за умови попереднього погодження кошторису на проведення робіт.

Департамент економічного розвитку Запорізької міської ради листом №1396 від 18.10.2013, адресованим КП "Управління капітального будівництва" листом від 27.09.2013 №08-2352, надав відповідачу дозвіл на проведення капітального ремонту об'єктів права комунальної власності, розташованих за адресою: вул. Південне шосе, 50, зокрема, нежитлових приміщень №№30, 31, 33 будівлі (літ.В-3), загальною площею 42,20кв.м., що перебуває в оренді товариства.

Пунктом 3.1.3 Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Запоріжжя (далі - Порядок), затвердженого рішенням Запорізької міської ради №40 від 10.09.2014, передбачено, що замовник, який має намір укласти договір, зобов'язаний звернутися з заявою до міського голови. Договір про участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Запоріжжя (договір про пайову участь) укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

ТОВ "ТД Схід-Капітал" не зверталось у встановленому порядку до міського голови щодо укладення договору про пайову участь.

30.12.2014р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації №ЗП 70 (том 1 а.с.12). Відомості про недійсність даної декларації чи її оспорювання в суді у матеріалах справи відсутні.

З наведеного вбачається, що об'єкт будівництва, замовником якого був відповідач, введено в експлуатацію 30.12.2014р., однак, договір пайової участі до вказаної дати сторонами укладено не було, а, відтак, у відповідача не виникло зобов'язання щодо сплати коштів пайової участі.

На момент звернення позивача до відповідача з вимогою №01/02-21/00978 від 02.04.2015 про сплату спірної суми збитків та на момент звернення з даним позовом до господарського суду, замовником вже були оформлені відповідні документи та об'єкт будівництва прийнятий в експлуатацію (том 1 а.с.21).

Згідно з ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч.2 ст.224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка (або порушення зобов'язання); шкідливий результат такої поведінки (шкода); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Колегія суддів враховує, що для реєстрації декларації чинне на той час законодавство не вимагало як подання замовником договору про пайовий внесок у розвитку інфраструктури населеного пункту, так не визначало відсутність такого договору в якості перешкоди для введення об'єкта в експлуатацію.

Разом з тим, відповідно до ч.ч.2,5,9 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Отже, нормами чинного законодавства та Порядком встановлено обов'язок замовників будівництва взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, шляхом укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та перерахування до відповідного місцевого бюджету розміру внеску пайової участі, визначеного договором.

При цьому, приписи ч.9 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", які визначають граничний термін для укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту (не пізніше дати прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію), є імперативними, тобто підлягають обов'язковому виконанню всіма учасниками спірних правовідносин, а не лише відповідачем як замовником будівництва.

Таким чином, якщо замовник не звернувся про укладення договору та не підписав договір у встановлений термін, виконавчий комітет міської ради вправі звернутися з позовом про укладення договору в судовому порядку, проте, необхідною підставою для укладення договору про пайову участь за рішенням суду є виникнення між сторонами переддоговірного спору в межах строків укладання договору, встановлених законом.

У зв'язку з цим, касаційна інстанція відхиляє твердження скаржника про те, що замовник будівництва зобов'язаний був до прийняття об'єкта в експлуатацію звернутися до виконкому міської ради для укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста і термін "до прийняття об'єкта в експлуатацію" стосується тільки замовника будівництва, а не міської ради, яка, в разі невиконання згаданого обов'язку відповідачем, має право вимагати відшкодування збитків.

Адже, такі твердження ґрунтуються виключно на помилковому довільному тлумаченні імперативної норми ч.9 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", яка не містить жодних застережень щодо непоширення відповідного граничного терміну стосовно виконавчого органу міської ради, уповноваженого своєчасно здійснювати роботу щодо укладання договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури міста.

Як правильно зазначив апеляційний суд, до прийняття об'єкта в експлуатацію договір про пайову участь між сторонами укладений не був, позаяк на момент звернення позивача до замовника будівництва з вимогою про сплату збитків об'єкт вже прийнятий в експлуатацію. Саме договір про пайову участь підставою для сплати замовниками будівництва пайового внеску у розвиток інфраструктури в м.Запоріжжя.

Враховуючи відсутність договірних зобов'язань між сторонами, недоведеності протиправності у діях відповідача та причинно-наслідкового зв'язку між бездіяльністю відповідача та неотриманням позивачем коштів (враховуючи, що позивач не був позбавлений права вживати заходів до спонукання відповідача укласти відповідний договір), то склад цивільного правопорушення є недоведеним.

Таким чином, у даному випадку сплив передбачений законом граничний термін для укладення такого виду договору, і чинне законодавство у сфері містобудування не передбачає можливість продовження чи відновлення цього терміну, тому позов про відшкодування збитків задоволенню не підлягає.

Наведене також випливає з вимог ч.ч.1,2 ст.14 ЦК України, згідно яких цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Зокрема, відповідач (замовник будівництва) не може бути примушений судом до вчинення необов'язкових дій щодо укладення договору про пайову участь у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м.Запоріжжя за межами законодавчо встановленого терміну.

Колегія не приймає до уваги посилання скаржника на недоведеність обставин письмового поінформування виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок виконання відповідачем будівельних робіт, що унеможливило вжиття позивачем будь-яких заходів щодо укладення з товариством договору про пайову участь, оскільки, по-перше, обізнаність позивача з вищезгаданими обставинами випливає з тих встановлених судами обставин, що листом КП "Управління капітального будівництва" від 27.09.2013 №08-2352 та листом Департаменту економічного розвитку Запорізької міської ради №1396 від 18.10.2013, якими товариству надавався дозвіл на проведення капітального ремонту орендованих нежитлових приміщень №№30, 31, 33 будівлі (літ.В-3) загальною площею 42,20кв.м. по вул. Південне шосе, 50 в м.Запоріжжя, а вказані комунальне підприємство та виконавчий орган Запорізької міської ради є підпорядкованими та підзвітними позивачу.

По-друге, згідно імперативних приписів ч.2 ст.111 ГПК України у касаційній скарзі не допускаються посилання на недоведеність обставин справи.

Крім того, відповідно до п.п.4,13 ст.1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву; територія - частина земної поверхні з повітряним простором та розташованими під нею надрами у визначених межах (кордонах), що має певне географічне положення, природні та створені в результаті діяльності людей умови і ресурси.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема будівництво об'єктів, реконструкцію існуючої забудови та території.

Згідно з ч.2 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як вбачається з п.6 декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 30.12.2014 №ЗП 70 (а.с.12-16), замовником (ТОВ "ТД СХІД-КАПІТАЛ") проводились наступні види робіт: ремонт електромереж; поклейка шпалер; роботи по лінолеуму; встановлення віконних та дверних блоків; штукатурні роботи.

Відповідно до наданих в межах даної справи пояснень Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції Запорізькій області №1008-22.6/410 від 18.02.2016, забудовою або реконструкцією з виходом за межі існуючого фундаменту є спорудження/розміщення нових будівель (том 1 а.с.109).

З наведеного вбачається, що відповідач здійснював лише капітальний ремонт існуючої будівлі без забудови нової земельної ділянки, а отже така особа не є замовником будівництва в розумінні імперативних норм Закону і у неї відсутній обов'язок укладати договір про пайову участь та сплачувати пайові внески.

Колегія враховує аналогічну правову позицію Вищого господарського суду України при здійсненні касаційного перегляду рішень господарських судів у справах зі спорів про відшкодування збитків у вигляді несплаченого пайового внеску (постанова ВГСУ від 27.01.2016 у справі №908/4000/15).

Зважаючи на достеменно встановлені судами обставини справи, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Водночас, посилаючись в обґрунтування позовних вимог на п.3.1.3 Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Запоріжжя, затвердженого рішенням Запорізької міської ради №40 від 10.09.2014, в обґрунтування обов'язку замовника до прийняття об'єкта в експлуатацію звернутися до міського голови із заявою про укладання договору пайової участі, заявник помилково не врахував того, що вказане рішення органу місцевого самоврядування в цій частині суперечить імперативним вимогам ч.2 ст.14 ЦК України та ч.9 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а згідно з ч.2 ст.4 ГПК України господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України.

Зважаючи на вищенаведене, колегія не вбачає підстав для скасування постанови.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1115,1117-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 31.05.2016 у справі №908/6187/15 залишити без змін, а касаційну скаргу Запорізької міської ради - без задоволення.

Головуючий, суддя В.Овечкін

Судді: Ж.Корнілова

Є.Чернов