ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2016 р.Справа № 916/2448/15

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі Г.С. Граматик

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1,

від відповідачів:

1) ПАТ „Ексімнафтопродукт ОСОБА_2,

2) ТОВ „Укрінтерінвест не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Юг-Газ до Публічного акціонерного товариства „Ексімнафтопродукт та Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрінтерінвест про стягнення 243776,32 грн., -

ВСТАНОВИВ:

В засіданні суду 07.07.2016 р. оголошувалась перерва до 12.07.2016 р. в порядку ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Юг-Газ звернулось до господарського суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства „Ексімнафтопродукт та Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрінтерінвест про солідарне стягнення штрафних санкцій за договором на постачання природного газу від 01.10.2013 р. № 666 в сумі 243776,32 грн., посилаючись на наступне.

01.10.2013 р. між ПАТ „Ексімнафтопродукт та ТОВ „Укрінтерінвест та ТОВ „Юг-Газ укладено договір № 666 на поставку природного газу у 2014 році, згідно умов якого постачальник зобовязався поставити природний газ для потреб споживача, власника на рівні обємів, які оплачуються, а споживач (власник) зобовязується прийняти та оплатити природний газ, що постачається в обємі до 60 тис.куб.м.

Як зазначає позивач, між сторонами було неодноразово укладені додаткові угоди до договору. Так, згідно додаткової угоди № 12 від 01.10.2014 р. строк дії договору було продовжено до 30.06.2015 р., а також сторони дійшли згоди та встановили, що обєм поставленого природного газу становить до 35,000 тис.м.куб., згідно додатку №1 „Реєстр на розподіл обємів природного газу споживачам ТОВ „Юг-Газ в 2015 році.

За ствердженнями позивача, останній належним чином виконував умови договору з постачання природного газу, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, однак відповідачами не виконано своїх зобовязань за договором, а саме в березні-травні 2014 р. та січні-квітні 2015 р. спожито природний газ з відхиленням заявленого та підтвердженого обєму поставки, як у сторону зменшення, так і у сторону збільшення. Так, позивач зазначає, що відхилення фактичного споживання обєму природного газу відповідачем ПАТ „Ексімнафтопродукт становить 28,227 тис.м.куб., вартість якого складає у 243776,32 грн.

Наразі позивач послався на п. 5.9 договору, згідно якого у випадку відхилення фактичного обєму природного газу, вказаного в акті приймання-передачі природного газу за місяць поставки, від підтвердженого та/або погодженого сторонами у порядку, передбаченому п.3.10, п.3.12 даного договору, планового обєму поставки більш ніж на 5% у бік зменшення, споживач, власник зобовязується сплатити постачальнику штраф у розмірі 200% різниці вартості фактичного обєму природного газу, вказаного в акті приймання-передачі природного газу за місяці поставки та планового обєму поставки. При цьому споживач (власник) зобов'язаний здійснити оплату суми штрафу, розрахованої у відповідності з умовами даного пункту протягом 5 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги постачальника. На підставі зазначеного пункту договору позивач нарахував відповідачам 243776,32 грн. штраф за період 2014-2015 рр.

26.05.2015 р. позивачем на адресу ПАТ „Ексімнафтопродукт було направлено вимогу № 377 щодо сплати 243776,32 грн. штрафу за відхилення фактичного споживання обєму природного газу у 2014-2015 рр. Вказану вимогу ПАТ „Ексімнафтопродукт отримало 04.06.2015 р., проте у добровільному порядку зазначений штраф сплачено не було, що стало підставою для звернення до суду із заявленим позовом. Відтак, оскільки в п. 5.5. договору сторонами оформлена порука ТОВ „Укрінтерінвест за виконання споживачем своїх обовязків за договором у повному обсязі, нарахований штраф позивач просить стягнути солідарно з відповідачів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.06.2015 р. (суддя Волков Р.В.) позовну заяву „Юг-Газ прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 916/2448/15 та справу призначено до розгляду в засіданні суду.

Рішенням господарського суду Одеської області від 16.10.2015 р. по справі № 916/2448/15 ТОВ „Юг-Газ задоволено частково, солідарно стягнуто з ПАТ Ексімнафтопродукт та ТОВ „Укрінтерінвест на користь позивача розмір відхилення фактичного обєму природного газу в сумі 21008,32 грн. та 420,17 грн. судового збору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.03.2016 р. у справі № 916/2448/15 рішення господарського суду Одеської області від 16.10.2015 р. скасовано, позов ТОВ „Юг-Газ задоволено частково, солідарно стягнуто з ПАТ „Ексімнафтопродукт та ТОВ „Укрінтерінвест на користь ТОВ „Юг-Газ 199100,32 грн. штрафних санкцій за відхилення фактичного об'єму природного газу від планового та 3982,01 грн. судового збору за подану та розглянуту позовну заяву, в іншій частині у задоволенні позовних вимог ТОВ Юг-Газ відмовлено.

Також додатковою постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.03.2016 р. у справі № 916/2448/15 солідарно стягнуто з ПАТ Ексімнафтопродукт та ТОВ Укрінтерінвест на користь ТОВ Юг-Газ 4380,21 грн. відшкодування витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги ТОВ Юг-Газ.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2016 р. касаційну скаргу ПАТ Ексімнафтопродукт задоволено частково, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 01.03.2016 р., додаткову постанову Одеського апеляційного господарського суду від 02.03.2016 р. та рішення господарського суду Одеської області від 16.10.2015 р. у справі № 916/2448/15 скасовано, а вказану справу передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 12.05.2016 р. було проведено повторний автоматичний розподіл справи № 916/2448/15, за результатами якого вказану справу передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Петрову В.С.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.05.2016 р. справу № 916/2448/15 прийнято до провадження судді господарського суду Одеської області Петрова В.С. та розгляд справи призначено в засіданні суду.

Позивач під час нового розгляду справи позовні вимоги підтримав, про що зазначено у письмових поясненнях по суті спору (а.с. 26-30 т. 3). Зокрема, позивач зазначив, що договірні відносини між сторонами ґрунтуються на укладеному договорі на постачання природного газу в 2014 році № 666 від 01.10.2013 р., за умовами якого постачальник зобовязувався поставляти природний газ для потреб споживача, власника на рівні сплачуваних обємів протягом 2014 року, а споживач зобовязується прийняти та оплатити поставлений природний газ в обємі до 60 тис.куб.м. згідно додатку „Реєстр на розподіл обємів природного газу споживачам ТОВ „Юг-Газ в 2014 році. Згідно додаткової угоди № 12 від 01.10.2014 р. строк дії договору № 666 було продовжено до 30.06.2015 р., обєм поставленого позивачем природного газу становить до 35 тис.м.куб. згідно додатку „Реєстр на розподіл обємів природного газу споживачам ТОВ „Юг-Газ в 2015 році. Наразі позивач вказує, що пунктом 5.9 договору передбачена відповідальність споживача, власника за відхилення фактичного обєму природного газу, вказаного в акті приймання-передачі природного газу за місяць поставки, від підтвердженого постачальником та/або погодженого сторонами у порядку, передбаченому п. 3.10, 3.12 даного договору, планового обєму поставки більш ніж на 5% у бік збільшення/зменшення. Відповідно до п. 3.10 договору у випадку, якщо потреби у природному газі на наступний місяць відрізняються від обємів, заявлених в Реєстрі, споживач, власник зобовязаний не пізніше ніж за 15 робочих днів до кінця поточного місяця надати постачальнику заявку на заплановані обєми споживання природного газу в наступному місяці (корегуючі заявки). У випадку, якщо корегуюча заявка не була отримана постачальником протягом встановленого терміну, вважається, що споживач підтвердив обєми на наступний місяць, зазначені в Реєстрі. Таким чином, на початок кожного наступного місяця вважається, що заплановані обєми підтверджені споживачем, власником корегуючою заявкою або Реєстром, у разі якщо заявка не надходила. Таким чином, у разі необхідності корегування споживачем, власником підтверджених обємів природного газу (в тому числі необхідності корегування планового обсягу споживання до 0 куб.м у відповідному місяці), останні були зобовязані надавати постачальнику корегуючі заявки. Не виконання обовязку щодо надання корегуючих заявок призвело до настання негативних наслідків, а саме порушення зобовязання і відповідно до правомірного нарахування штрафних санкцій позивачем за п. 5.9 договору.

Відповідач ПАТ „Ексімнафтопродукт проти позову заперечує з підстав, викладених у поясненнях по суті спору (а.с. 7-12, т. 3) та додаткових поясненнях до заперечень на позовну заяву (а.с. 41-43 т. 3), при цьому вказуючи на відсутність вини зі свого боку по кожному місяцю застосування позивачем штрафних санкцій. Так, стосовно березня 2014 р. відповідач зазначає, що правопорушення з боку ПАТ „Ексімнафтопродукт відсутнє, адже лічильник ПАТ „Ексімнафтопродукт був у цей період на повірці, про що свідчить відповідна довідка підписана ПАТ „Одесагаз, у зв'язку з чим і виник невеличкий недобір. Щодо травня-вересня 2014 р., то згідно підписаного сторонами договору № 666, Реєстру на розподіл обсягів природного газу постачальникам ТОВ „Юг-Газ у 2014 р. (додаток №1 до договору № 666), протягом травня-вересня 2014 р. ТОВ „Юг-Газ мало поставити ПАТ „Ексімнафтопродукт газ у обсязі 0,000 тис. куб. м. Згідно актів приймання-передачі об'ємів спожитого природного газу за травень-вересень 2014 р., підписаних представниками постачальника, газотранспортної організації та споживача, постачальник здав, а споживач прийняв наступні обєми газу: травень 2014 року - 0,018 тис. куб.м.; червень 2014 року - 0,017 тис. куб.м.; липень 2014 року - 0,016 тис. куб.м.; серпень 2014 року - 0,016 тис. куб.м.; вересень 2014 року - 0,015 тис. куб.м. Кількість газу, що позивач вважає за показник відхилення у розумінні п. 5.9 договору, та застосовує при розрахунку штрафу, не є фактично спожитим газом, а є лише втратами. Як зазначає відповідач, позивачем при проведенні розрахунків нарахування штрафних санкцій за травень-вересень 2014 р. не вказується про перевищення ПАТ „Ексімнафтопродукт граничного 5% бар'єру, який узгоджений сторонами як допустимий до відхилення і при додержанні споживачем якого не настає відповідальність ПАТ „Ексімнафтопродукт за перевищення обсягів фактичного споживання природного газу на підставі абз. 1 п..5.9 договору № 666 та штрафні санкції ПАТ „Ексімнафтопродукт не нараховуються. Так, відповідач вважає, що позивач лише обмежився констатацією факту перевищення ПАТ „Ексімнафтопродукт планового обсягу споживання природного газу, однак не довів наявність підстав для нарахування штрафних санкцій за договором № 666, у зв'язку з чим вказані вимоги є неправомірними та не підлягають задоволенню. Щодо січня 2015 р. відповідач пояснює, що враховуючи листи Одеської обласної адміністрації, ПАТ „Одесагаз, прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 26.11.2014 р. № 647 „Про порядок закупівлі природного газу промисловими, енергогенеруючими та теплогенеруючими (в частині промислових обсягів газу) підприємствами, п. 2 якої газорозподільним та газотранспортним підприємствам забороняється транспортувати природний газ позивачу від інших постачальників природного газу ніж від НАК „Нафтогаз України, ПАТ „Ексімнафтопродукт укладало угоду та замовляло газ у НАК „Нафтогаз України. При цьому ПАТ „Одесагаз неодноразово попереджало відповідача про припинення газопостачання, що означало б повну зупинку роботи підприємства. Вказана Постанова КМУ № 647 була оскаржена в судовому порядку, та відповідне рішення про її скасування вступило в силу лише 05.02.2015 р. (ухвала Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/17772/14/). Стосовно лютого-квітня 2015 р. відповідач зазначає, що при нарахуванні штрафних санкцій за відхилення фактичного споживання природного газу за січень-квітень 2015 р. позивач керується абз. 2 п. 5.9 договору № 666, для нарахування штрафних санкцій за яким є обов'язковою одночасна наявність таких умов: наявність підтвердженого постачальником та/або погодженого сторонами у порядку, передбаченому п. 3.10 договору, планового об'єму поставки; 2) підписаний сторонами акт приймання-передачі природного газу за місяць поставки; 3) відхилення фактичного об'єму природного газу, вказаного в акті приймання-передачі природного газу за місяць поставки, від підтвердженого постачальником та/або погодженого сторонами у порядку у порядку, передбаченому п. 3.10 договору, планового об'єму поставки більш ніж на 5% у бік зменшення. Тому за відсутності вказаних складових нарахування штрафних санкцій за абз. 2 п. 5.9 договору є безпідставним та суперечить змісту договірних правовідносин сторін вказаного договору. Проте, на думку відповідача, позивачем не доведено наявність підстав для покладення на нього відповідальності за порушення умов договору та нарахування штрафних санкцій на підставі абз.2 п. 5.9 договору № 666. Адже згідно умов договору споживач мав здійснити 100% попередню оплату за договором не пізніше 25 числа місяця, що передує місяцю споживання, і лише після цього за умовами договору є підстави стверджувати, що плановий об'єм поставки вважається підтвердженим постачальником, внаслідок чого настають зобов'язання постачальника щодо постачання природного газу на рівні таких оплачуваних об'ємів. Однак, як стверджує відповідач, у вказані періоди ПАТ „Ексімнафтопродукт не перераховувало ТОВ „Юг-Газ грошові кошти в якості попередньої оплати за поставки природного газу у січні-квітні 2015 р. Крім того, відповідач посилається на те, що відповідно до п. 8.5. Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 1181 від 13.09.2012 р., споживач зобов'язується самостійно обмежити (припинити) відбір газу у випадках порушення строків оплати за договором на постачання природного газу, що і було зроблено ПАТ „Ексімнафтопродукт при нездійсненні попередньої оплати за договором № 666 у вищевказані строки. Також ПАТ „Ексімнафтопродукт на виконання п. 3.12. договору № 666 здійснювалось коригування планових обсягів природного газу на лютий-квітень 2015 року шляхом подання позивачу коригуючих заявок, а саме листів №01.1-12/09 від 12.01.2015 року, №01.1-12/88 від 05.02.2015 року, №01.1-12/178 від 10.03.2015 року. Додатковою угодою №12 від 01.10.2014 року, яка діє з 01.01.2015 року, було викладено у новій редакції п. 3.7 договору № 666: „Представники споживача та постачальника в період з 01-го по 5-е число наступного за звітним місяцем складають тристоронній акт за участі уповноваженої транспортної організації про кількість поставленого-прийнятого газу за минулий місяць. Також було викладено в новій редакції п. 4.8. договору № 666, яким передбачено, що сторони щомісячно підписують та скріплюють печатками акти приймання-передачі спожитого газу. Згідно п. 5.2. договору № 666 (викладеного у новій редакції) у випадку ухилення будь-якої зі сторін від підписання актів звірки або актів приймання-передачі у строки, обумовлені договором, або перешкоджання своїми діями (бездіяльністю) складанню таких актів іншою стороною, а також у випадку прострочення надання будь-яких повідомлень, доручень на договірне списання грошових коштів або інформаційних даних згідно умов договору, винна сторона сплачує добросовісній стороні штраф у розмірі 1 (одного) відсотка від вартості місячного об'єму споживання газу. При цьому кількість газу, поставленого споживачу, визначається виходячи з розрахунків газорозподільної організації. Акт приймання-передачі (або акт звірки) постачальника, складений на підставі цих розрахунків, є підставою для оплати поставленого природного газу. Як стверджує відповідач, сторонами договору № 666 акти приймання-передачі спожитого газу за лютий-квітень 2015 року не складались та не підписувались, також позивач у позові не вказує на складання вказаних актів у лютому-квітні 2015 року. Наразі відповідач звертає увагу суду на той факт, що в актах, наданих позивачем майже через чотири місяці після заявлення позовних вимог, міститься позначка, що представник ТОВ „Ексімнафтопродукт відмовилось від підписання актів, однак вказані обставини жодним чином не підтверджені, оскільки представник ТОВ „Ексімнафтопродукт не запрошувався для підписання вказаних актів, про їх складання ТОВ „Ексімнафтопродукт взагалі не було відомо. На думку відповідача, надані представником позивача до матеріалів справи копії актів, які були складені між газотранспортною організацією та ПАТ „Ексімнафтопродукт також не відповідають вимогам п. 5.27 Національного стандарту України „Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 р. N 55, відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче підпису. Натомість вказані копії не містять ні напису «Згідно з оригіналом», ні ініціалів та прізвища особи, що засвідчила копію, ні дати засвідчення копії. Крім того, вказані документи не можуть бути засвідчені посадовими особами та печаткою ТОВ „Юг-Газ, оскільки вказані документи не походять від даної юридичної особи, ТОВ „Юг-Газ не є стороною договірних господарських правовідносин, на виконання яких ці документи було складено. Таким чином, за ствердженнями відповідача, позивачем не підтверджено в передбаченому договором № 666 порядку шляхом надання належних та допустимих доказів обсяги переданого відповідачу 1 природного газу, а саме не додано акти приймання-передачі природного газу, які є підставою для фіксації фактичного обсягу природного газу, спожитого відповідачем 1 у місяці поставки. Таким чином, враховуючи відсутність необхідних підстав, з якими положення абз. 2 п. 5.9. договору № 666 пов'язують можливість покладення на відповідача1 відповідальності у вигляді штрафних санкцій, відсутність вини відповідача1, ПАТ „Ексімнафтопродукт вважає стягнення з нього нарахованих санкцій за січень-квітень 2015 року безпідставним, а позовні вимоги за весь період стягнення штрафних санкцій такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідач ТОВ „Укрінтерінвест під час нового розгляду справи пояснення по суті спору не надав, також представник відповідача у судові засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. У звязку з цим зясувати думки ТОВ „Укрінтерінвест стосовно заявленого позову не уявляється можливим.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов до наступних висновків.

01 жовтня 2013 р. між Публічним акціонерним товариством „Ексімнафтопродукт (споживач), Товариством з обмеженою відповідальністю „Укрінтерінвест (власник) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Юг-Газ (постачальник) укладено договір № 666 на поставку природного газу у 2014 році, згідно п. 1.1 якого позивач як постачальник зобовязується поставити природний газ для потреб споживача, власника на рівні обємів, які оплачуються, а споживач, власник зобовязуються прийняти та оплатити природний газ, що постачається в обємі до 60 тис.куб.м.

Відповідно до п. 1.2 договору постачальник здійснює поставку природного газу в період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. в обсягах підтверджених оператором, згідно реєстру розподілу планованого обсягу природного газу із затвердженим газотранспортним організаціям, постачальником, споживачем і власником, протоколу вимог до комерційного обліку природного газу кваліфікованого споживача газу, які є додатками до договору. Постачальник погоджує з газорозподільним підприємством підтверджені обсяги газу споживача.

В подальшому п. 1.2 договору сторонами доповнено наступним: „Постачальник здійснює поставку природного газу в період з 01.01.2015 р. по 30.06.2015 р., згідно з реєстром розподілу планованого обсягу природного газу, затвердженого газотранспортною організацією, постачальником, споживачем і власником, протоколу вимог до комерційного обліку природного газу кваліфікованого споживача газу, які є додатками до договору. Підтверджені обсяги газу споживача узгоджуються з газотранспортним підприємством (п. 3 додаткової догоди № 12 до договору № 666 від 01.10.2013 р.).

Згідно п. 2.2 договору споживач, власник зобов'язані, крім іншого, забезпечити своєчасну та 100%-ну оплату за газ, його транспортування, розподіл та постачання.

Відповідно до п.п. 3.1 договору природний газ, що поставляється постачальником, вважається прийнятим: за кількістю - відповідно з Постановою КМУ „Про забезпечення споживачів природним газом від 27.12.2001 р. № 1729, на підставі актів між споживачем і газорозподільних організацій.

Як передбачено п. 3.10 договору, у разі якщо потреби в природному газі на наступний місяць відрізняються від обсягів, заявлених в Реєстрі, споживач, власник зобов'язаний не пізніше ніж за п'ятнадцять робочих днів до кінця поточного місяця подати постачальнику заявку на плановані обсяги споживання природного газу в наступному місяці („корегуюча заявка). У разі якщо корегуюча заявка не була отримана постачальником в зазначений термін, вважається, що споживач, власник підтвердив обсяги на наступний місяць, зазначені в реєстрі. Таким чином, на початок кожного наступного місяця вважається, що плановані обсяги підтверджені споживачем, власником коректувальною заявкою або реєстром, якщо корегуючої заявки не надходило.

В п. 3.11 договору передбачено, що споживач, власник зобов'язаний спожити в місяць природний газ в обсязі, який був підтверджений на початок поточного місяця, але не більше того, який був підтверджений з урахуванням залишку оплаченого страхового запасу.

Відповідно до п. 3.12 договору, якщо у споживача, власника в поточному місяці виникла необхідність збільшити/зменшити підтверджені обєми природного газу понад сплачений залишок страхового запасу, то він зобов'язаний підтвердити нові обєми в наступному порядку: подати корегуючу заявку постачальника до 10 числа поточного місяця для збільшення / зменшення обємів з 15 числа поточного місяця, або подати корегуючу заявку до 20 числа поточного місяця для збільшення/зменшення обємів з 25 числа поточного місяця. За цими заявками можуть коригуватися обєми природного газу лише в поточному місяці, виходячи з можливостей постачальника.

Згідно п. 3.13 договору протягом місяця поставки плановий обєм поставки вважається підтвердженим постачальником в межах фактичного здійснення споживачем, власником передоплати природного газу. У разі невиконання споживачем, власником вимог п. 4.6, 3.10, 3.11, 3.12 договору, обєм поставки вважається непідтвердженим постачальником. У разі невиконання та/або несвоєчасного виконання споживачем, власником умов п. 5.1 договору, постачальник має право зменшити плановий обєм поставки, який вказується в заявці на наступний місяць поставки, пропорційно загальній сумі грошових коштів, не сплачених споживачем, власником станом на 25 число місяця, що передує місяцю поставки.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що ціна за 1000 куб.м газу, який передається постачальником споживачу, власнику на умовах даного договору, узгоджується шляхом підписання додаткових угод до даного договору. При забиранні газу з ресурсів постачальника і споживанні газу постачальника споживачем, власником без узгодження ціни за 1000 куб.м газу, споживач вважається таким, що прийняв ціну, встановлену постачальником, підтвердив її і відповідно до п. 1.1 договору зобов'язується здійснити оплату спожитого газу на умовах цього договору. Наразі сторони домовились, що ціна газу повинна включати в себе всі податки, збори і обов'язкові платежі, встановлені у відповідності з чинним законодавством України, тарифи на поставку та транспортування газу.

В подальшому сторони узгодили, що загальна вартість на плановий обєм природного газу: у період з 01.05.2014 р. по 31.12.2014 р. включно за 1000 куб.м складає 5782,18 грн. (додаткова угода № 5 від 01.05.2014 р. до договору № 666 від 01.10.2013 р);

у період з 01.09.2014 р. по 31.12.2014 р. включно 5965,78 грн. (додаткова угода № 8 від 01.09.2014 р. до договору № 666 від 01.10.2013 р.);

у період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. включно 7221,60 грн. (додаткова угода № 13 від 01.01.2015 р. до договору № 666 від 01.10.2013 р.).

Відповідно до п. 4.6 договору оплата спожитого газу здійснюється споживачем, власником щомісяця в наступному порядку: 100% передоплата плануємого обєму споживання газу згідно з реєстром - не пізніше 25 числа місяця, що передує споживанню. Залишок (різниця між вартістю фактично спожитого газу згідно з актом прийому-передачі газу і передоплатою) - не пізніше 05 числа місяця, наступного за звітним. Підставою для остаточного розрахунку за звітний період місяць є акт прийому-передачі газу, що споживається, складений сторонами.

За умовами п. 4.8 договору сторони складають щомісяця акти прийому-передачі газу, що споживається. Акти звірки складаються сторонами за взаємною вимогою.

Відповідно до п. 4.9 договору в разі несплати споживачем, власником платіжних зобов'язань за договором, споживач, власник протягом 2 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги постачальника надає банківську гарантію, видану прийнятним для постачальника банком, в сумі не менше 50% від вартості планового обєму поставки.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачення договором, вина сторона відшкодовує добросовісній стороні всі понесені збитки.

Згідно п. 5.2 договору у разі ухилення будь-якої зі сторін від складання актів звірки або актів прийому-передачі в терміни, обумовлені договором, або перешкоджання своїми діями (бездіяльністю) складанню цих актів іншою стороною, а також в разі прострочення надання будь-яких повідомлень або інформаційних даних відповідно до умов договору, винна сторона сплачує добросовісній стороні штраф в сумі 1% від вартості місячного обєму споживання газу. При цьому кількість газу, поставленого споживачу, визначається, виходячи з розрахунків газорозподільної організації. Акт прийому-передачі (або акт звірки) постачальника, складений на основі цих розрахунків, є підставою для оплати поставленого природного газу.

У п. 5.5 договору сторони узгодили, що у випадку несплати сум, належних постачальнику, більше 5 днів, постачальник маж право припинити поставку газу споживачу, власнику, якщо між ними не досягнуто згоди по формі, строках і порядку погашення заборгованості за спожитий газ. При невиконанні або неналежному виконанні вказаної угоди постачальник має право припинити поставку газу із застосуванням до споживача, власника штрафних санкцій, передбачених діючим законодавством України та договором. Поставка газу відновлюється лише при повному погашенні виниклої заборгованості і оплати сум авансу за поставляємий газ за відповідний період.

Наразі сторони в п. 5.5 договору погодили, що в забезпечення споживачем, власником зобовязань по цьому договору, власника зобовязується укласти договір застави обєкту (газового обладнання) за адресою: м. Одеса, вул. Гоголя, 2, що належить власнику на праві власності. У разі відсутності укладеного договору застави постачальник вправі призупинити поставку газу у відповідності з умовами укладеного договору до моменту належного оформлення і реєстрації договору застави.

Також сторони дійшли згоди про те, що нижченаведене застереження являється належним чином у письмовій формі оформленою порукою власника за виконання споживачем своїх зобовязань по цьому договору в повному обємі у відповідності з положеннями ЦКУ, що визначають умови поруки. Дана порука діє до моменту повного виконання споживачем, власником своїх зобовязань по цьому договору. У випадку несплати споживачем за спожитий газ у відповідності з цим договором, ТОВ „Укрінтерінвест як поручитель та власник об'єкту за адресою: м. Одеса, вул. Гоголя, 2, у відповідності з додатком до договору „Реєстр з розподілу природного газу споживачам ТОВ „Юг-Газ у 2014 році, є солідарнім боржником з споживачем та зобов'язується сплатити за спожитий природний газ у відповідності з розрахунками постачальника, підтвердженими газорозподільчою організацією, і за спожитий природний газ у відповідності з актом прийому-передачі природного газу, складеного сторонами, і погасити заборгованість за спожитий природний газ впродовж 5 днів з дати виникнення заборгованості по його оплаті, а також оплатити витрати за відключення від газопостачання, підключення до газопостачання.

Відповідно до п. 5.8 договору у разі, якщо споживач, власник за даними газотранспортної організації спожив газ менше підтвердженого обєму у відповідності з п.п. 3.10, 3.11, 3.12 договору, то він зобов'язаний відшкодувати постачальнику збитки, які виникли в зв'язку з неналежним виконанням договору (витрати і упущена вигода). У разі, якщо інше не підтверджено постачальником, розмір таких збитків за погодженням сторін визначається вартістю неспоживаємого газу в цінах договору за відповідний період часу.

Згідно п. 5.9 договору у разі відхилення фактичного обєму природного газу, зазначеного в акті прийому-передачі природного газу за місяць поставки, від підтвердженого постачальником і/або узгодженого сторонами в порядку, передбаченому п. 3.10, 3.12 договору, планового обєму поставки більш ніж на 5% в сторону збільшення споживач, власник зобов'язуються сплатити постачальнику штраф у розмірі 200% різниці вартості фактичного обєму природного газу, зазначеного в акті прийому-передачі природного газу за місяць поставки, і планового обєму поставки. В такому випадку сума штрафу, яка підлягає оплаті споживачем, розраховується за формулою:

= C х (Vф - Vп) х 2,

де S - сума штрафу, що підлягає оплаті споживачем;

C - ціна природного газу, встановлена відповідно до п. 4.1 договору з урахуванням п.п. 4.3, 4.4 договору;

Vф - фактичний обєму природного газу, зазначений в акті прийому-передачі природного газу за місяць поставки (в тис.куб.м);

п - плановий обєм поставки (в тис.куб.м).

У разі відхилення фактичного обєму природного газу, зазначеного в акті прийому-передачі природного газу за місяць поставки від підтвердженого постачальником і/або узгодженого сторонами в порядку, передбаченому п. 3.10 договору, планового обєму поставки більш ніж на 5 % в сторону зменшення споживачем, власник зобов'язується оплатити постачальнику штраф у розмірі вартості планового обєму поставки та фактичного обєму природного газу, вказаного в акті прийому-передачі природного газу за місяць поставки. В такому випадку сума штрафу, яка підлягає сплаті споживачем, власником розраховується за формулою:

S = C х (Vп - Vф),

де S - сума штрафу, що підлягає оплаті споживачем;

C - ціна природного газу, встановлена відповідно до п. 4.1 договору з урахуванням п.п. 4.3, 4.4 договору;

п - плановий обєм поставки (в тис.куб.м);

Vф - фактичний обєм природного газу, вказаний в акті прийому-передачі природного газу за місяць поставки (в тис.куб.м).

При цьому споживач, власник зобов'язаний здійснити оплату суми штрафу, розрахованої згідно з умовами даного пункту, протягом 5 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги постачальника. У разі порушення цієї вимоги постачальник має право в односторонньому порядку припинити передачу природного газу і розірвати даний договір.

Як передбачено п. 7.4 договору, останній вступає в силу з 01.01.2014 р. і діє до 31.12.2014 р., а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, за умови дотримання вимог п. 8.3 договору.

Додатковою угодою № 12 від 01.10.2014 р. до договору № 666 від 01.10.2013 р. сторони змінили п. 7.4 договору та виклали його в новій редакції, згідно якої договір набирає чинності з 01.01.2015 р. та діє до 30.06.2015 р. включно, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобовязань, за умови дотримання вимог п. 8.3 договору.

З матеріалів справи вбачається, що вищевказаній договір та додаткові угоди до нього № 5 від 01.05.2014 р., № 8 від 01.09.2014 р., № 12 від 01.10.2014 р., № 13 від 01.01.2015 р. підписані повноважними представниками сторін без зауважень та скріплені печатками юридичних осіб (а.с. 14-18 т. 1).

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 173 ГК України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною 1 ст. 174 ГК України встановлено, що господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, укладений між сторонами по справі договір на поставку природного газу є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов'язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання його сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В свою чергу відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов вказаного договору сторонами узгоджено реєстр з розподілу обємів природного газу споживачам (ПАТ „Ексімнафтопродукт) ТОВ Юг-Газ в 2014 р. та 2015 р. Зокрема, у 2014 р. сторони узгодили, що позивач зобовязується поставити відповідачу ПАТ „Ексімнафтопродукт наступні обєми природного газу:

- січень, лютий, березень, листопад, грудень по 10,000 тис.куб.м кожного місяця;

- квітень, жовтень по 5,000 тис.куб.м кожного місяця;

- травень, червень, липень, серпень, вересень по 0 тис.куб.м.

У 2015 році сторони узгодили, що позивач зобовязується поставити відповідачу ПАТ „Ексімнафтопродукт наступний обєм природного газу:

- січень, лютий, березень по 10,000 тис.куб.м кожного місяця;

- квітень 5,000 тис.куб.м;

- травень, червень по 0 тис.куб.м.

Зазначені реєстри за 2014 р. та 2015 р. підписані без зауважень та заперечень повноважними представниками сторін і скріплені печатками юридичних осіб (а.с. 26-27 т. 1).

Відповідно до наявних в матеріалах справи належним чином засічених копій актів приймання-передачі обємів природного газу за період з березня, травня по вересень 2014 р. та січень 2015 р., відповідач ПАТ „Ексімнафтопродукт спожив природний газ у наступному обємі: у березні 2014 р. 7,921 тис.куб.м (а.с. 19 т. 1), травні 2014 р. 0,018 тис.куб.м (а.с. 20 т. 1), червні 2014 р. 0,017 тис.куб.м (а.с. 21 т. 1), липні 2014 р. 0,016 тис.куб.м (а.с. 22 т. 1), серпні 2014 р. 0,016 тис.куб.м (а.с. 23 т. 1), вересні 2014 р. 0,015 тис.куб.м (а.с. 24 т. 1), січні 2015 р. 7, 634 тис.куб.м (а.с. 25 т. 1). Вказані акти приймання-передачі обємів природного газу підписані без зауважень та заперечень повноважними представниками сторін і скріплені печатками юридичних осіб.

Також з листа ПАТ „Одесагаз від 11.08.2015 р. № 04/1-496 вбачається, що відповідачем ПАТ „Ексімнафтопродукт з ресурсу позивача згідно договору № 666 в 2015 р. було спожито природного газу 7,634 тис.куб.м за січень 2015 р. та 0,00 тис. куб.м - за лютий, березень та квітень 2015 р. (а.с. 109 т. 1). Зазначене підтверджується також актами приймання-передачі обємів спожитого природного газу за січень 2015 р., за яким відповідач спожив 7,634 тис куб.м (а.с. 25 т. 1), та за лютий, березень, квітень 2015 р., в яких зазначено, що відповідач ПАТ „Ексімнафтопродукт спожив по 0,00 тис.куб.м. кожного з вищевказаних місяців у 2015 р. Представник ПАТ „Ексімнафтопродукт відмовився від підписання актів приймання-передачі обємів спожитого природного газу за лютий, березень, квітень 2015 р., про що представниками ПАТ „Одесагаз були складені відповідні акти (а.с. 240-245 т. 1).

Отже, як встановлено судом, відповідач ПАТ „Ексімнафтопродукт в травні, червні, липні, серпні, вересні 2014 р. спожив природного газу більше ніж було узгоджено сторонами в реєстрі, а березні 2014 р., січні, лютому, березні, квітні 2015 р. спожив природного газу менше ніж було узгоджено сторонами в реєстрі. Так, згідно додатку „Реєстр на розподіл обємів природного газу споживачам ТОВ „Юг-Газ в 2014 році обєм поставленого природного газу становив 60 тис.куб.м. Згідно додаткової угоди № 12 від 01.10.2014 р., якою строк дії договору № 666 було продовжено до 30.06.2015 р., обєм поставленого позивачем природного газу склав до 35 тис.м.куб. згідно додатку „Реєстр на розподіл обємів природного газу споживачам ТОВ „Юг-Газ в 2015 році. Відтак, суд доходить до висновку, що відповідач ПАТ „Ексімнафтопродукт порушив умови укладеного між сторонами договору №666 та додаткових до нього угод, у звязку з чим позивачем були нараховані штрафні санкції.

26.05.2015 р. позивачем на адресу відповідача ПАТ „Ексімнафтопродукт було направлено вимогу № 377 щодо сплати 243776,32 грн. штрафу за відхилення фактичного споживання обєму природного газу у 2014-2015 рр., яка отримана відповідачем ПАТ „Ексімнафтопродукт 04.06.2015 р. (а.с. 30-31, т. 1), але добровільному порядку зазначений штраф сплачено не було.

Разом з тим невиконання зобовязання або виконання зобовязання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку (відхилення від запланованого обєму споживання природного газу) згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов'язання, зокрема з боку відповідача (споживача).

В свою чергу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Як передбачено частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Так, пунктом 5.9 договору передбачена відповідальність споживача, власника за відхилення фактичного обєму природного газу, вказаного в акті приймання-передачі природного газу за місяць поставки, від підтвердженого постачальником та/або погодженого сторонами у порядку, передбаченому п. 3.10, 3.12 даного договору, планового обєму поставки більш ніж на 5% у бік збільшення/зменшення.

Відповідно до п. 3.10 договору у випадку, якщо потреби у природному газі на наступний місяць відрізняються від обємів, заявлених в Реєстрі, споживач, власник зобовязаний не пізніше ніж за 15 робочих днів до кінця поточного місяця надати постачальнику заявку на заплановані обєми споживання природного газу в наступному місяці (корегуючі заявки). У випадку, якщо корегуюча заявка не була отримана постачальником протягом встановленого терміну, вважається, що споживач підтвердив обєми на наступний місяць, зазначені в Реєстрі. Таким чином, на початок кожного наступного місяця вважається, що заплановані обєми підтверджені споживачем, власником корегуючою заявкою або Реєстром, у разі якщо заявка не надходила.

Таким чином, у разі необхідності корегування споживачем, власником підтверджених обємів природного газу (в тому числі необхідності корегування планового обсягу споживання до 0 куб.м у відповідному місяці), останні були зобовязані надавати постачальнику корегуючі заявки. В свою чергу невиконання обовязку щодо надання корегуючих заявок призвело до настання негативних наслідків, а саме порушення зобовязання і відповідно до правомірного нарахування штрафних санкцій позивачем за п. 5.9 договору.

Доводи відповідача - ПАТ „Ексімнафтопродукт про відсутність вини в порушенні зобовязань, внаслідок чого відсутні підстави для застосування штрафних санкцій, судом спростовуються з огляду на таке.

Зокрема, з акту приймання-передачі природного газу від 31.03.2014 р. вбачається, що відповідач ПАТ „Ексімнафтопродукт споживав природний газ в період з 01 березня по 31 березня 2014 р. Як вказує відповідач, у березні 2014 р. правопорушення з боку ПАТ „Ексімнафтопродукт відсутнє, оскільки лічильник ПАТ „Ексімнафтопродукт був у цей період на повірці, про що свідчить відповідна довідка підписана ПАТ „Одесагаз, у зв'язку з чим і виник невеличкий недобір.

Між тим за період знаходження лічильника на повірці газотранспортна організація ПАТ „Одесагаз здійснювала розрахунок спожитого природного газу відповідно до „Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України № 618 від 27.12.2005 р. Обєм спожитого природного газу, визначений газотранспортною організацією, входить до загального обсягу спожитого природного газу відповідачем ПАТ „Ексімнафтопродукт, вказаного в акті приймання-передачі природного газу за березень 2014 р. Після здійснення повірки лічильник було встановлено 17 березня 2014 р., таким чином ПАТ „Ексімнафтопродукт мало змогу направити постачальнику коригуючу заявку до 20 числа поточного місяця згідно з п. 3.12 договору. Однак, споживач не надав постачальнику зазначену корегуючу заявку, в свою чергу вважається, що заплановані обєми споживання природного газу підтверджені реєстром на розподіл обємів природного газу. Таким чином, ігнорування споживачем свого обовязку на коригування запланованих обємів споживання природного газу призвело в подальшому до порушення умов договору в частині порушення дисципліни відбору природного газу.

Щодо травня-вересня 2014 р. ПАТ „Ексімнафтопродукт вважає неправомірним застосування п. 5.9 договору в період травень - вересень 2014 року, оскільки таке споживання природного газу є лише втратами. Такі доводи відповідача спростовуються наступним. Згідно п. 3.1 „Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 13.09.2012 р. № 1181, що були чинні на момент укладання договору, обєкти газоспоживання споживача мають бути забезпечені комерційним вузлом обліку природного газу для визначення обсягів споживання/розподілу/транспортування природного газу в точках вимірювання та складання комерційного обліку газу для проведення розрахунків. Підключення обєктів газоспоживання, які не забезпечені комерційними вузлами обліку, забороняється. Відповідно до абз. 2 п. 3.2 зазначених Правил у разі розташування комерційного вузла обліку після межі балансової належності обєкта газоспоживання витрати і втрати газу, які виникають від межі балансової належності до місця встановлення комерційного вузла обліку, додаються до загального обсягу споживання (транспортування) природного газу, визначеного за допомогою комерційного вузла обліку. Також згідно з п. 5.10 „Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 р. № 264, під час розрахунку виробничо-технологічних втрат газу враховуються всі елементи системи газопостачання, через яку протранспортовано одержаний від постачальника газ. У разі розташування комерційного вузла обліку газу на території споживача, втрати газу, які виникають на газопроводі та його елементах від місця входу газопроводу на територію споживача або від точки балансового розмежування до місця встановлення комерційного вузла обліку газу, розраховуються відповідно до даної Методики, відносяться на рахунок споживача і додаються до об'єму газу, облікованого комерційним вузлом обліку газу.

Про відповідність такого порядку розрахунку втрат свідчить лист ПАТ „Одесагаз № 1578/35 від 08.07.2015р. на адресу ПАТ „Ексімнафтопродукт (на вх. № 4374, № 4375к від 06.07.2015 р.), в якому вказується, що до обєму місячного споживання природного газу ПАТ „Ексімнафтопродукт додається обєм втрат природного газу.

Наразі судом не приймається до уваги той факт, що акт приймання-передачі обсягів спожитого природного газу від 31.03.2014 р. за березень 2014 року підписаний представниками постачальника, газотранспортної організації та споживача без участі представника власника, що на думку ПАТ „Ексімнафтопродукт є порушенням п. 3.7. договору. Адже згідно з п. 3.1 договору природний газ, що поставляється постачальником, вважається прийнятим по кількості - у відповідності до Постанови КМУ „Про забезпечення споживачів природним газом від 27.12.2001 р. № 1729, на підставі актів між споживачем та газорозподільною організацією. Так, в матеріалах справи наявні акти приймання-передачі обсягів спожитого природного газу за січень, лютий, березень, квітень, грудень 2013 року та січень, квітень, листопад 2014 року (а.с. 118, 121, 124, 127, 130, 133, 136, 139 т. 1). Вказані акти були складені та підписані представниками ПАТ „Одесагаз та ПАТ „Ексімнафтопродукт без зауважень, скріплені печатками підприємств, що і оспорюваний відповідачем 1 акт за березень 2014 року, будь-яких заперечень до вказаних актів від відповідачів не надходило. До того ж, постачальником у вказаних актах визначено саме ТОВ „Юг-Газ, і відповідно вказаний у таких актах газ було відібрано з ресурсу ТОВ „Юг-Газ. Крім того, споживання газу (втрати) за період травень-вересень 2014 р. мали систематичний характер, і відповідно, ПАТ „Ексімнафтопродукт мало можливість та було зобовязане за умовами договору або визначити планове споживання у реєстрі, або надати корегуючі заявки у відповідних місяцях, або вжити заходи щодо уникнення таких втрат, зокрема шляхом, вказаним у листі ПАТ „Одесагаз (перенесення комерційного вузла обліку газу до газорегулюючої установки). Проте, жодних заходів для уникнення відхилень від обєму споживання споживачем вчинено не було, що вказує про порушення відповідачем умов договору зі свого боку.

Як передбачено ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Щодо порушень у січні 2015 р. відповідач посилається на листи Одеської обласної адміністрації, ПАТ „Одесагаз, а також прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 26.11.2014 р. № 647 „Про порядок закупівлі природного газу промисловими, енергогенеруючими та теплогенеруючими (в частині промислових обсягів газу) підприємствами, п. 2 якої газорозподільним та газотранспортним підприємствам забороняється транспортувати природний газ позивачу від інших постачальників природного газу ніж від НАК „Нафтогаз України. З огляду на вказане, ПАТ „Ексімнафтопродукт уклало угоду та замовляло газ у НАК „Нафтогаз України. При цьому відповідач вказує на попередження ПАТ „Одесагаз про припинення газопостачання, що означало б повну зупинку роботи підприємства.

Між тим вказана Постанова КМУ № 647 була оскаржена в судовому порядку. Так, постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 16.12.2014 р. у справі № 826/17772/14 визнано, що п. 1-4 постанови КМУ від 26.11.2014 р. № 647 „Про порядок закупівлі природного газу промисловими, енергогенеруючими та теплогенеруючими (в частині промислових обсягів газу) підприємствами та додаток до постанови КМУ від 26.11.2014 р. № 647 „Перелік промислових, енергогенеруючих та теплогенеруючих (в частині промислових обсягів газу) підприємств не відповідають вимогам чинного законодавства, у зв'язку із чим є незаконними і нечинними з 29.11.2014 р. Зазначена постанова суду набрала законної чинності згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/17772/14 від 05.02.2015 р. В свою чергу згідно з приписами ч. 2 ст. 4 ГПК України господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України.

Також ПАТ „Ексімнафтопродукт з огляду на вказану постанову зазначало про наявність обставин непереборної сили (форс-мажор) у січні 2015 року, що в свою чергу виключає вину з боку ПАТ „Ексімнафтопродукт щодо порушення умов договору. Однак, слід зазначити, що у разі якщо ПАТ „Ексімнафтопродукт вважало в такі обставини форс-мажором, що робило неможливим виконання його обовязків за договором, то відповідно до умов п. 6.1 договору ПАТ „Ексімнафтопродукт мав повідомити позивача про такі обставини не пізніше ніж через 2 тижні після виникнення таких обставин та надати відповідну довідку ТПП України, але відповідач не вжив відповідних дій. При цьому ПАТ „Ексімнафтпродукт у січні 2015 року спожило природний газ, поставлений ТОВ „Юг-Газ, що підтверджується актом приймання-передачі обємів спожитого газу за січень 2015 р. від 31.01.2015 р., що свідчить про відсутність будь-яких обставин форс-мажору не було.

Стосовно лютого-квітня 2015 р. судом зясовано, що відповідачем - ПАТ „Ексімнафтопродукт отримувався природний газ від іншого постачальника. До того ж нульові обєми споживання газу ПАТ „ексімнафтопродукт з ресурсу ТОВ „Юг-Газ за період лютий-квітень 2015 р. підтверджуються листом газорозподільного підприємства - ПАТ „Одесагаз від 11.08.2015 р. № 04/1-496.

Наразі ПАТ „Ексімнафтопродукт зазначає, що для нарахування штрафних санкцій на підставі п. 5.9. договору № 666 є обовязковою одночасна наявність наступних умов: наявність підтвердженого постачальником та/або погодженого сторонами у порядку передбаченому п. 3.10. договору планового обєму поставки, підписаний між сторонами акт приймання-передачі природного газу за місяць поставки, відхилення фактичного обєму природного газу, вказаного в акті приймання-передачі природного газу за місяць поставки, від підтвердженого постачальником та/або погодженого сторонами у порядку, передбаченому п. 3.10. договору планового обєму поставки більш ніж на 5% у бік зменшення. В свою чергу, на думку відповідача, відсутність актів приймання-передачі спожитого газу за лютий-квітень 2015 року як обовязкової умови для нарахування штрафних санкцій виключає таке нарахування.

Вказані доводи відповідача - ПАТ „Ексімнафтопродукт судом спростовуються з огляду на таке. Стосовно першої умови, сторони у порядку передбаченому п. 3.10. договору погодили планові обєми природного газу за січень, лютий, березень 2015 року у розмірі по 10,000 тис. куб.м. в кожному місяці та за квітень 2015 року 5,000 тис. куб.м., відповідно до реєстру, який без зауважень та заперечень підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками підприємств (а.с. 27 т.1 ). Стосовно другої умови, з матеріалів справи вбачається, що актами приймання-передачі обємів спожитого природного газу за лютий, березень, квітень 2015 року, в яких зазначено, що відповідач 1 спожив по 0,00 тис куб м. кожного з вищевказаних місяців у 2015 році. Представник ПАТ „Ексімнафтопродукт відмовився від підписання актів приймання-передачі обємів спожитого природного газу за лютий, березень, квітень 2015 року, про що представниками ПАТ Одесагаз були складені відповідні акти (а.с. 240-245 т. 1). Крім цього, з листа ПАТ Одесагаз від 11.08.2015 № 04/1-496, вбачається, що відповідач 1 з ресурсу позивача згідно договору №666 в 2015 році спожив природного газу: січень 2015 року 7,634 тис.куб.м.; лютий, березень, квітень 2015 року по 0,00 тис.куб.м. (а.с. 109 т. 1). Стосовно третьої умови, вищевказане підтверджує відхилення фактичного обєму природного газу, вказаного в акті приймання-передачі природного газу за місяць поставки, від погодженого сторонами у порядку, передбаченому п. 3.10. договору, планового обєму поставки більш ніж на 5% у бік зменшення. Отже докази наявні в матеріалах справи, спростовують вищевказані доводи відповідача ПАТ „Ексімнафтопродукт.

Також ПАТ „Ексімнафтопродукт стверджує, що на виконання п. 3.12. договору № 666 ним здійснювалось коригування планових обємів природного газу на лютий-квітень 2015 року шляхом подання позивачу коригуючих заявок, а саме листів №01.1-12/09 від 12.01.2015 року, №01.1-12/88 від 05.02.2015 року, №01.1-12/178 від 10.03.2015 року, на підтвердження подання яких відповідач копії витягів з журналу обліку вихідної кореспонденції за 2015 рік та письмові пояснення відповідального працівника підприємства, який є уповноваженим представником та контактною особою. Вказані ствердження відповідача про здійснення коригування планових обємів природного газу судом до уваги не приймаються, оскільки в листах мова йде про невикористання взагалі природного газу за договором № 666, а тому такі листа не можуть вважатися корегуючими заявками у відповідності з умовами спірного договору. Більш того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів направлення або отримання корегуючих заявок від ПАТ „Ексімнафтопродукт позивачем, оскільки наданий відповідачем до суду журнал обліку вихідної кореспонденції за 2015 рік, не є належним доказом отримання позивачем корегуючих заявок від ПАТ „Ексімнафтопродукт.

Більш того, споживач, власник не можуть самостійно коригувати обєми споживання природного газу, оскільки такі дії споживача, власника призводять до порушення обовязків постачальника перед іншими контрагентами, зокрема перед газозберігаючими, газорозподільними організаціями. Коригування обємів споживання природного газу дозволяється лише за згодою постачальника за погодженням з газотранспортною організацією та в порядку, визначеному п.п. 3.10, 3.11, 3.12 договору. Отже, ПАТ „Ексімнафтопродукт, як виявилось, фактично споживаючи природний газ у іншого постачальника, не позбавлявся обовязку надавати позивачу належним чином оформлені корегуючі заявки із зменшенням запланованого обєму природного газу, а не відмовлятися від використання природного газу взагалі. При цьому, як вже зазначалось вище, жодної належної корегуючої заявки від відповідача за період лютий-квітень 2015 р. включно не надходило, чим споживач порушував дисципліну відбору газу та умови укладеного договору.

Решта доводів відповідача ПАТ „Ексімнафтопродукт до уваги суду не приймаються, оскільки не спростовують висновків суду про допущення ним порушення умов договору № 666, внаслідок чого позивачем правомірно заходи відповідальність, передбачені п. 5.9 вказаного договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 229 Господарського кодексу України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Частиною 2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Ч. 1, 2, 4 ст. 217 Господарського кодексу України передбачають, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.

В силу положень ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Так, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості ПАТ „Ексімнафтопродукт , судом встановлено, що розрахунки позивача за травень, червень, липень, серпень, вересень 2014 року та січень 2015 року є вірними, дані суми співпали з перерахунком суду.

Щодо розрахунків позивача за березень 2014 року, лютий, березень та квітень 2015 року, судом встановлено, що дані розрахунки місять деякі неточності та арифметичні помилки.

Так, за березень 2014 року позивач нарахував суму штрафу у розмірі 2968,23 грн., яку визначив за формулою S = C х(Vф - Vп),

где S сума штрафу, що підлягає сплаті споживачем;

C ціна природного газу, встановлена у відповідності з п. 4.1. договору з урахуванням п.п. 4.3., 4.4.договору;

Vф фактичний обєм природного газу, вказаний в акті прийому-передачі природного газу за місяць поставки (в тис. куб.м.);

Vп запланований обєм поставки (в тис. куб.м.).

2968,23 грн. = (8,700 тис. куб.м. 7,921 тис. куб.м.) х 3810,31 грн.

Так, позивач зазначає, що замовлений і підтверджений відповідачем 1 плановий обєм природного газу складає 8, 700 тис. куб.м., проте в матеріалах справи наявний лише реєстр за 2014 рік, відповідно до якого сторони узгодили плановий обєм природного газу в березні 2014 року в розмірі 10,000 тис.куб.м. і відсутні будь-які корегуючи заявки стосовно зменшення планового обєму природного газу за березень 2014 року до 8,700 тис. куб.м.

В свою чергу оскільки заявлена до стягнення сума є меншою, ніж у разі розрахунку за обємом 10,000 тис.кубм., та з огляду на те, що суд не може виходити за межі позовних вимог, відповідно підлягає стягненню сума штрафу за березень 2014 року в розмірі 2968,23 грн., яка заявлена позивачем. Адже за приписами п. 2 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України суд має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору, лише у разі наявності про це клопотання заінтересованої сторони. Так, в процесі розгляду позивачем не уточнювались та не змінювались позовні вимоги, також клопотання про застосування п. 2 ст. 83 ГПК позивачем не заявлялось.

За лютий 2015 року позивач нарахував суму штрафу в розмірі 69768,00 грн., також за формулою S = C х(Vф - Vп), вказавши ціну газу в розмірі 6976,80 грн., що не відповідає умовам додаткової угоди № 13 від 01.01.2015, за змістом якої сторони узгодили, що за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 включно, загальна вартість за 1000 куб.м. природного газу складає 7221,60 грн. Отже, за розрахунком суду штраф за лютий 2015 року складає 72216,00 грн. ((10,000 тис. куб.м. 0,00 тис. куб.м.)х 7221,60 грн.).

Однак, з огляду на те, що суд не може виходити за межі позовних вимог, відповідно підлягає стягненню сума штрафу за лютий 2015 року в розмірі 69768,00 грн., яка заявлена позивачем.

За березень 2015 року позивач нарахував суму штрафу в розмірі 108936,00 грн., за формулою S = C х(Vф - Vп), вказавши ціну газу в розмірі 10893,60 грн., що не відповідає умовам додаткової угоди № 13 від 01.01.2015, за змістом якої сторони узгодили, що за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 включно, загальна вартість за 1000 куб.м. природного газу складає 7221,60 грн. Отже, за розрахунком суду сума штрафу за березень складає 72216,00 грн. ((10,000 тис. куб.м. 0,00 тис. куб.м.)х 7221,60 грн.). У звязку з цим за березень 2015 року підлягає стягненню сума штрафу в розмірі 72216,00 грн.

За квітень 2015 року позивач нарахував суму штрафу в розмірі 44064,00 грн., за формулою S = C х(Vф - Vп), вказавши ціну газу в розмірі 8812,80 грн., що не відповідає умовам додаткової угоди № 13 від 01.01.2015, за змістом якої сторони узгодили, що за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 включно, загальна вартість за 1000 куб.м. природного газу складає 7221,60 грн. Так, за розрахунком суду сума штрафу за квітень складає 36108,00 грн. ((5,000 тис. куб.м. 0,00 тис. куб.м.)х 7221,60 грн.). У звязку з цим за квітень 2015 року підлягає стягненню сума штрафу в розмірі 36108,00 грн.

Відтак, загальна сума штрафних санкцій, які підлягають стягненню відповідно до п. п. 5.5., 5.9. договору, складає 199100,32 грн., оскільки нарахована позивачем сума штрафних санкцій в розмірі 44676,00 грн. є необґрунтованою та непідтвердженою матеріалами справи.

Разом з тим згідно зі статтею 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, якою визначені загальні умови забезпечення виконання зобов'язання передбачено, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель зобов'язується перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Як передбачено ст. 556 Цивільного кодексу України, до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, у тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За таких обставин, враховуючи наведене, встановлена судом сума штрафних санкцій нарахована відповідно до п.п. 5.5., 5.9. договору, в розмірі 199100,32 грн. підлягає стягненню на користь позивача в солідарному порядку з обох відповідачів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Юг-Газ частково обґрунтовані, відповідають частково фактичним обставинам та матеріалам справи, у звязку з чим підлягають частковому задоволенню.

У звязку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідачів та рішення частково відбулось на користь позивача, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідачів пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Юг-Газ до Публічного акціонерного товариства Ексімнафтопродукт та Товариства з обмеженою відповідальністю Укрінтерінвест про стягнення 243776,32 грн. задовольнити частково.

2. СТЯГНУТИ солідарно з Публічного акціонерного товариства Ексімнафтопродукт (65003, м. Одеса, вул. Наливна, 15, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю Укрінтерінвест (49050, м. Дніпропетровськ, проспект Гагаріна, 137, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Юг-Газ (68000, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, буд. 13-Б/1, ) штрафні санкції в розмірі 199100/сто девяносто девять тисяч сто/грн. 32 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 3982/три тисячі девятсот вісімдесят дві/грн. 01 коп.

3. В задоволенні решти частини вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Юг-Газ відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 18 липня 2016 р.

Суддя В.С. Петров