ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2016 р. Справа № 5010/1133/2012-Б-26/30

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів Давид Л.Л., Данко Л.С.

при секретарі судового засідання Швець О.В.

у відкритому судовому засіданні розглянув справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 12 березня 2014 року по справі №5010/1133/2012-Б-26/30 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Бонус»

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Івано-Франківської області (у складі колегії: головуючий суддя Кобрин О.М., суддів Михайлишин В.В., Рочняк О.В.) ухвалою від 12 березня 2014 року у справі №5010/1133/2012-Б-26/30 відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю «Бонус» ОСОБА_3

Апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 12 березня 2014 року у справі №5010/1133/2012-Б-26/30 подали фізична особа-підприємець ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Просять скасувати ухвалу і задовольнити скаргу ОСОБА_1 на дії ліквідатора ОСОБА_3

Львівський апеляційний господарський суд зупинив провадження у справі №5010/1133/2012-Б-26/30 за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 12 березня 2014 року по справі №5010/1133/2012-Б-26/30, прийняту за результатами розгляду заяви про неправомірні дії ліквідатора ТОВ «Бонус» арбітражного керуючого ОСОБА_3 до завершення розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16 вересня 2014 року по справі №5010/1133/2012-Б-26/30. Провадження у справі поновлено.

Про розгляд справи учасникам у справі про банкрутство повідомлено належним чином.

Ліквідатор банкрута арбітражний керуючий ОСОБА_3 надав відзив, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Згідно з ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

За змістом ст.ст. 101, 106 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Львівський апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та ОСОБА_2, матеріали справи і вважає, що ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 12 березня 2014 року у справі №5010/1133/2012-Б-26/30 слід залишити без змін з нижченаведених підстав.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З 19 січня 2013 року діє нова редакція Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". За змістом п. 1-1 Прикінцевих та Перехідних положень, положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури (за винятком положень, що регулюють продаж майна у провадженні справи про банкрутство).

З урахуванням дати винесення постанови про визнання банкрутом товариства з обмеженою відповідальністю «Бонус», уведення ліквідаційної процедури й призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_3 (09 січня 2013 року) необхідно керуватися положеннями закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, що діяла до 19 січня 2013 року (далі Закон).

За змістом ст. 25 Закону ліквідатор з дня свого призначення приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Частиною 10 статті 17 Закону визначено підстави і процедуру відмови від виконання договорів боржника.

Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 12 березня 2014 року, з урахуванням ухвали від 21 березня 2014 року про виправлення описки, частково задовольнив заяву ліквідатора ТОВ «Бонус» ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про спільну діяльність, участь в будівництві нежитлового будинку, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно; визнав недійсним договір про спільну діяльність, участь в будівництві нежитлового будинку, що укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Бонус" та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_4 05.12.2008р.; витребував у ОСОБА_2 об'єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 78 Е на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Бонус"; відмовив у задоволенні вимоги ліквідатора ТОВ «Бонус» ОСОБА_3 про визнання за товариством з обмеженою відповідальністю "Бонус" права власності на об'єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 78 Е.

Львівський апеляційний господарський суд розглядав апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 12 березня 2014 року по справі №5010/1133/2012-Б-26/30, прийняту за результатами розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Бонус» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно.

Суд апеляційної інстанції постановою від 16 вересня 2014 року задовольнив апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та ОСОБА_2, скасував ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 12 березня 2014 року по справі №5010/1133/2012-Б-26/30 і прийняв нове судове рішення, яким відмовив у задоволенні заяви ліквідатора банкрута товариства з обмеженою відповідальністю «Бонус» арбітражного керуючого ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про спільну діяльність, участь в будівництві нежитлового будинку, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно.

Вищий господарський суд України постановою від 24 березня 2015 року скасував постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16 вересня 2014 року у справі №5010/1133/2012-Б-26/30 і частково скасував ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 12 березня 2014 року; відмовив у задоволенні заяви ліквідатора банкрута товариства з обмеженою відповідальністю «Бонус» арбітражного керуючого ОСОБА_3 про витребування у ОСОБА_2 об'єкту незавершеного будівництва, розташованого за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 78 Е на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Бонус". В іншій частині ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 12 березня 2014 року залишив без змін.

У постанові Вищий господарський суд України підтвердив висновки суду першої інстанції і вказав на надане законом право арбітражного керуючого звертатися із заявами про визнання недійсними угод боржника, вживати заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Необхідно зазначити, що доводи і обставини справи, викладені в цій апеляційній скарзі, яка розглядається, аналогічні тим, що були викладенні в апеляційній скарзі фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 12 березня 2014 року у справі №5010/1133/2012-Б-26/30 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Бонус», прийняту за результатами розгляду заяви про визнання недійсним договору, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно.

З урахуванням наведеного законні підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 12 березня 2014 року у справі №5010/1133/2012-Б-26/30 залишити без змін, апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя Гриців В.М.

суддя Давид Л.Л.

суддя Данко Л.С.