РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2016 р. Справа № 924/1854/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Тимошенко О.М.

судді Коломис В.В. ,

судді Огороднік К.М.

при секретарі Саган І.О.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1

від відповідача - не з'явився

розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 "Гал-Агропром" на рішення господарського суду Хмельницької області від 27.04.16 р. у справі № 924/1854/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гал-Агропром" м.Івано-Франківськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю"Старокостянтинівцукор" м. Старокостянтинів

про стягнення 238 771,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 27.04.2016 року зі справи № 924/1854/15 (колегія суддів у складі: суддя Грамчук І.В. - головуючий, судді Вибодовський О.Д., Радченя Д.І.) в позові відмовлено.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що ТОВ Гал-Агропром не подано суду безспірних, беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б підтверджували порушення відповідачем зобовязань в частині відвантаження покупцю товару у вигляді цукру-піску білого кристалічного в кількості 22000 кг. в мішках поліпропіленових з вкладишом 95*56 в кількості 40 штук на загальну суму 237600 грн. При цьому, матеріали справи свідчать, що за заявою працівника позивача відкрито кримінальне провадження по факту заволодіння шахрайським шляхом товаром ОСОБА_2 "Гал-Агропром" (цукром вагою 22 тонни на суму 237600,00 грн.) невстановленою особою під приводом надання транспортних послуг. Внаслідок цього судом зауважено, що позивач не позбавлений захистити свої права в установленому законом порядку відповідно до положень глави 64 ЦК України, якою врегульовано правовідносини з перевезення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить останнє скасувати з підстав не відповідності висновків викладених у рішенні місцевого суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити. В обґрунтування скарги зазначає, що в порушення вимог ч.1 ст. 181 ГК України, договір на який посилається відповідач не був укладений, оскільки не підписувався позивачем. Письмової домовленості щодо узгодження процедури поставки засобами електронного зв'язку між сторонами не було, і ведення електронного документообігу сторони не погоджували. Звертає увагу суду на те, що посилання відповідача на домовленості чи документи надіслані по е-мейлу без попереднього письмового погодження між сторонами не є належним доказом по справі. Стверджує, що відповідачем цукор відвантажений особі без довіреності на отримання такого за накладною, в якій було виправлено номер автомобіля та проставлено невідомий позивачу підпис. Накладну № 23 від 28.07.2015р. директор ТОВ "Гал-Агропром" не підписував і цукор не отримував. Довіреність від ТОВ "Гал-Агропром" на отримання ОСОБА_3 від імені товариства 22 тонн цукру на ТОВ "Старокостянтинівцукор" не виписувалась. Вважає, що факт звернення чи не звернення будь-якої з сторін судового процесу в правоохоронні органи не звільняє іншу сторону від відповідальності за порушення нею взятих на себе зобов'язань та обов'язку відшкодувати завдані у зв'язку з цим збитки.

В судовому засіданні представник позивача підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи та просить її задоволити.

Відповідач письмового відзиву на апеляційну скаргу не подав, в судове засідання явку представника не забезпечив. Разом з цим, надіслав до суду клопотання про витребування в позивача оригіналів заявок на відвантаження товару № 12/07 та № 13/07 від 28.07.2015 р., які надсилались на електронну адресу ТОВ "Старокостянтинівцукор". З метою витребування даних доказів просить відкласти розгляд справи.

За результатами розгляду даного клопотання суд дійшов висновку про його відхилення. При цьому судом враховано, що докази які відповідач просить витребувати в позивача витребовувались судом першої інстанції (ухвала від 29.03.2016 р.). Згідно наданих позивачем пояснень суду першої інстанції, ОСОБА_2 "Гал-Агропром" заперечує наявність у нього таких заявок та вказує, що останні на ОСОБА_2 "Старокостянтинівцукор" не адресувались (а.с. 162).

Зважаючи, що апелянт в судовому засіданні підтвердив такі ж пояснення стосовно вказаних доказів, суд вважає за недоцільне повторно їх витребовувати, і як наслідок, відкладати розгляд справи. Оскільки додаткові докази не витребовуються та явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалась, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 21 червня 2016 року на підставі розпорядження керівника апарату суду, у зв'язку із пребуванням у відпустці судді - члена колегії Демянчука Ю.Г. та відповідно до пункту 2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та пункту 8.2 засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, було внесено зміни до складу колегії суддів та визначено наступний її склад: головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Коломис В.В., суддя Огороднік К.М.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду Хмельницької області від 27.04.2016 року зі справи № 924/1854/15 залишити без змін виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, за домовленістю між сторонами на підставі рахунку відповідача № 258 від 22.07.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Гал-Агропром" м. Івано-Франківськ перерахувало ОСОБА_2 "Старокостянтинівцукор" загалом 475200 грн. (підтверджується платіжним дорученням № 642 від 23.07.2015р. на суму 165200 грн. та платіжним дорученням № 643 від 23.07.2015р. на суму 310000 грн.) за цукор-пісок в поліпропіленових мішках.

Сторонами підтверджується, що згідно накладної № 1014 від 28.07.2015р. було отримано товар (цукор-пісок) в кількості 22000 кг. на суму 237600 грн.

11.08.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Гал-Агропром" надіслало відповідачу претензію про неотримання залишку оплаченого товару на суму 237600 грн., оскільки за накладною № 1011 від 28.07.2015р. товар у вигляді цукор-пісок білий кристалічний в кількості 22000 кг та мішок поліпропіленовий з вкладишом 95*56 в кількості 40 штук на загальну суму 237600 грн., начебто відвантажений відповідачем на автомобіль Рено АЕ 80-70 НС причіп АЕ 67- 00Х0 позивачем не отримано, так як вказаний у накладній номер автомобіля не відповідає номеру, який був зазначений ТОВ Гал-Агропром у заявці на відвантаження товару від 28.07.2015р. за вих. № 12/07. Просить повернути сплачені покупцем кошти в сумі 237600 грн. або поставити частину не отриманого ним товару.

17.09.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Гал-Агропром" з посиланням на ст.ст. 525, 526, 530, 626, 629, 901, 903 ЦК України звернулось до відповідача з вимогою про сплату 237600 грн. за недопоставлений товар в семиденний строк та надалі враховуючи викладене, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача загалом 238771,73 грн. заборгованості, з яких 237600 грн. основного боргу та 1171,73 грн. три проценти річних.

Місцевий господарський суд за результатами розгляду даного спору дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 509, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, зобовязання виникають з договорів та інших правочинів.

Статтями 193 Господарського кодексу України та 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має бути виконано належним чином відповідно до закону, умов договору та інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.2 п.1 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Частиною 4 ст.203 ЦК України визначено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч.1 ст.202, ч.1 ст.205 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочин може вчиняться усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Приписами ч.1 ст.639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до положень ч.1 ст.181 ГК України, допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто, шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проаналізувавши правовідносини між сторонами, як субєктами господарської діяльності згідно з приписами ст.ст. 11, 202, 509, 642 ЦК України, ст. 173 ГК України, суд першої інстанції правомірно вказав, що між ними виникли зобовязання, які за своїм змістом фактично є укладенням договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріали справи свідчать про домовленість сторін здійснити попередню оплату товару та отримати останній шляхом самовивозу зі складу продавця.

З матеріалів справи вбачається, що згідно накладної № 1014 від 28.07.2015р. позивачем само вивозом було отримано частину товару (цукру-піску) в кількості 22000 кг. на суму 237600 грн., що не заперечується ніким із повноважних представників сторін у справі № 924/1854/15.

Посилання апелянта на порушення відповідачем зобов'язання щодо передачі іншої частини товару в кількості 22000 кг на загальну суму 237600 грн. згідно накладної № 1011 від 28.07.2015р. особі, яка не мала повноважень на його отримання спростовується наступним.

Відповідно до Протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 (який являється менеджером зі збуту ОСОБА_2 "Гал-Агропром") Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Старокостянтинівського ВП від 29.07.2015р. встановлено, що ТОВ ГАЛ-АГРОМПРОМ здійснило передплату в сумі 475200 грн. за 44 тони цукру на ТОВ Старокостянтинівцукор, що розташоване по вул. Мануїльського, 10 м.Старокостянтинів.

Потерпілий при цьому повідомив, що даною угодою займався директор ОСОБА_5. ОСОБА_4 особисто в мережі інтернет виставив заявку на перевезення з м.Старокостянтинів Хмельницької області в м. Долина Івано-Франківської області 44 тони цукру для перевезення 2 вантажівками 28.07.2015 р. директору ОСОБА_5 зателефонували з мобільного номеру НОМЕР_1 на мобільний номер директора . По телефону зі слів директора з ним розмовляв чоловік російською мовою. Даний чоловік директору зателефонував і сказав, що у нього є вантажівки для перевезення цукру. Останні домовились по мобільному телефону про ціну, яка складала 5300 грн. з ПДВ по перерахунку за перевезення вантажу. Директор дав номер телефону невідомого чоловіка ОСОБА_4, з яким звязався по мобільному телефону НОМЕР_2. При розмові ОСОБА_4 запросив документацію по фірмі перевізника, яка мала перевозити товар.

27.07.2015р. о 15 год. на електронну почту ТОВ „Гал-Агропром невідомий чоловік з яким спілкувався ОСОБА_4 по мобільному телефону і який представився диспетчером по імені Іван скинув документацію, а саме виписку з єдиного державного реєстру ФОП на ТОВ Приватна компанія Алессандра та Свідоцтво платника ПДВ. Також він повідомив, що 28.07.2015р. є можливість в м.Старокостянтинові поставити автомобілі на загрузку. ОСОБА_4 чекав договір-заявку та рахунок на проплату транспортних послуг. Іван повідомив, що на даний час на фірмі не має бухгалтера і дана документація буде скинута 28.07.2015р. ОСОБА_4Я електронною поштою скинув відповідь та документи, а саме скинув свідоцтво про державну реєстрацію підприємства, реквізити підприємства для того, щоб вони уклали договір для транспортування вантажу. 27 липня 2015р. на мобільний телефон ОСОБА_4 прийшло СМС повідомлення з номером транспортного засобу, який має перевозити цукор, а саме автомобіль марки Рено, д/з АЄ 80-70 НА, причіп д/з АЄ 6700ХО, водій - ОСОБА_3 і його номер телефону, . ОСОБА_4 звязався з даним чоловіком та отримав серію та номер водійського посвідчення АВЯ 268410. При цьому ОСОБА_4 відправив заявку з даними фірми перевізника на ТОВ Старокостянтинівцукор в бухгалтерію. Крім того, ОСОБА_4 додатково зателефонував до бухгалтерії і попросив працівника бухгалтерії Людмили м.т. для того, щоб при виписуванні товаротранспортних накладних додатково перевірити водійське посвідчення водія та техпаспорт на автомобіль, що має перевозити цукор ТОВ „Гал-Агропром.

28.07.2015р. об 11 год. ОСОБА_4 зателефонували з ТОВ „Старокостянтинівцукор і повідомили, що автомобіль марки „Рено з причіпом прибув і його поставили на завантаження. При цьому ОСОБА_4 зателефонував декілька разів диспетчеру з фірми перевізника і просив, щоб вони скинули документи (рахунок та договір-заявку). Диспетчер з фірми перевізника скинув номер телефону бухгалтера Тамари м.т. НОМЕР_3 з якою не було звязку. Біля 16 год. ОСОБА_4 зателефонував до водія ОСОБА_3, який повідомив, що він в дорозі, але на даний час автомобіль зламався неподалік від м.Тернополь на обїздній дорозі поруч з заправкою ВОГ. Приблизно через 30 хв. він зателефонував, що виїхав з м.Тернополя і сказав, що наступного разу зателефонує коли буде на місці. В 22:30 год. з водієм був відсутній звязок. Диспетчер з фірми перевізника Іван трубку не брав.

При цьому за повідомленням слідчого СВ Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області (а.с.62) звернення керівника ТОВ "Гал-Агропром" м.Івано-Франківськ ОСОБА_5, яке надійшло 29 липня 2015р. було зареєстровано в Журналі ЄО № 3390. Внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань, реєстраційний № 0000604 від 29 липня 2015р.

Тоді як Витяг з кримінального провадження № 0000604 (а.с.63) підтверджує, що за заявою потерпілого ОСОБА_4 28.07.2015р. біля 15 год. на ТОВ "Старокостянтинівцукор", що по вул. Мануїльського, 10, невстановлена особа під приводом надання транспортних послуг шахрайським шляхом заволоділа товаром ТОВ"Гал-Агропром" м.Івано-Франківськ, а саме цукром вагою 22 тони на загальну суму 237600 грн.

Відвантаження відповідачем цукру вагою 22 тони на загальну суму 237600 грн. вказаному позивачем у заявці на відвантаження № 12/07 від 28.07.2015р. (а.с.61), якою директор ТОВ Гал-Агропром ОСОБА_5 просить відвантажити автомобільним транспортом Рено АЕ8070НА, причеп АЕ6700ХО, водій посвідчення АВЯ268410 ОСОБА_3 (НОМЕР_4) перевізник ТОВ Приватна компанія Алессандра м.Київ, вул.Автозаводська,7/32, цукор білий кристалічний у мішкотарі в кількості 22 т для ФОП ОСОБА_6М. Івано-Франківська обл. м.Долина додатково підтверджується наявним у матеріалах справи (а.с.64-65) Витягом з Журналу обліку транспортних засобів, які заїжджають на територію відповідача, поданого перевізником на завантаження ТОВ "Старокостянтинівцукор", а також відеозаписом (диск а.с.68) з камер відео спостереження, встановлених на прохідній відповідача.

Доводи апелянта щодо відпуску цукру особі, яка не мала повноважень на його отримання по накладній № 1011 від 28.07.2015р. через довіреність на ОСОБА_5, судом до уваги не приймаються. Судом першої інстанції з даного приводу підставно відмічено, що аналогічно того ж дня позивачем самовивозом згідно накладної № 1014 від 28.07.2015р. товар на суму 237600 грн. було отримано водієм-перевізником, а не ОСОБА_5 Також, усталена практика правовідносин між сторонами свідчить, що протягом квітня-травня 2015р. цукор відповідачем та повязаними з ним юридичними особами (ТОВ Агро-Ормс та СТОВ Заслуч) у відповідності до заявок позивача самовивозом завантажувався на складах ТОВ "Старокостянтинівцукор", водіям перевізників по вказаним позивачем реквізитам, тоді як довіреності на отримання цукру було виписано на ОСОБА_5М.(а.с. 129-134).

Відтак, оцінивши в сукупності наявні докази у справі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач на підтвердження вимог про стягнення 237600 грн. вартості не отриманого цукру не подав безспірних, належних та допустимих доказів в підтвердження порушень відповідачем зобов'язання в частині відвантаження покупцю товару.

Поряд з цим, судом першої інстанції правомірно вказано на безпідставність вимог позивача про стягнення 1171,73 грн. процентів річних. Застосування позивачем частини другої статті 625 Цивільного кодексу України щодо стягнення з відповідача заявлених трьох процентів річних є помилковим, оскільки стягнення з продавця суми попередньої оплати, перерахованої ТОВ "Старокостянтинівцукор" підставі рахунку № 258 від 22.07.2015р., не вважається грошовим зобовязанням у розумінні приписів наведеної норми. Саме до такого висновку дійшов Вищий господарський суд України 24 березня 2016р. у справі № 917/2572/13.

Враховуючи вищенаведене позовні вимоги ОСОБА_2 "Гал-Агропром" про стягнення 238771,73 грн., з яких 237600 грн. боргу та 1171,73 грн. три проценти річних є не обґрунтованими та не підтвердженими належними доказами, а тому в позові правомірно відмовлено.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області від 27.04.2016 року відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає. Зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не обґрунтовані та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 "Гал-Агропром" від 12.05.2016 р. залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Хмельницької області від 27.04.2016 року зі справи № 924/1854/15 залишити без змін.

3. Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Огороднік К.М.