КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2016 р. Справа№ 910/9912/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Кропивної Л.В.

Дідиченко М.А.

за участю представників:

від позивача - Іщенко В.В., представник за довіреністю №10-890/д від 08.12.2015;

від відповідача - Зайома О.А., представник за довіреністю № 38 від 31.03.2016,

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" на рішення господарського суду міста Києва від 31.08.2015 у справі №910/9912/15 (суддя Гумега О.В.) за позовом публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до приватного акціонерного товариства "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" про зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" про зобов'язання останнього оприлюднити коментар публічного акціонерного товариства "Укрнафта" від 24 лютого 2015 року щодо змісту сюжету про діяльність публічного акціонерного "Укрнафта" від 14 лютого 2015 року шляхом його аудіовізуального поширення під час передачі "Подробности", починаючи з 20 год. 00 хв. наступними словами:

"Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" є одним із найбільших нафтогазовидобувних підприємств держави. Товариство здійснює свою діяльність відповідно до норм чинного законодавства. ПАТ "Укрнафта" повідомляє, що ціна реалізації нафти на біржових аукціонах визначається Товариством у повній відповідності до вимог, встановлених чинними нормативними актами. Будь-які звинувачення щодо заниження ціни не мають під собою реального підґрунтя та є суб 'єктивною думкою осіб, які їх висувають Крім того, необхідно зазначити, що господарська діяльність ПАТ "Укрнафта" перебуває під постійним наглядом державних контролюючих органів, які в межах наданих повноважень, з встановленою законодавством періодичністю проводять планові та позапланові перевірки Товариства. З огляду на це, не мають жодних обґрунтувань твердження окремих осіб про втрату державою мільярдів гривень дивідендів від продажу Товариством енергоресурсів. Також ПАТ "Укрнафта" повідомляє, що Товариство не змогло реалізувати вуглеводневу сировину власного видобутку, як це передбачено Законом України "Про нафту і газ", через те, що аукціонним комітетом не було організовано та не забезпечено проведення аукціонів з продажу нафти в порядку, встановленому законом. Обов'язок з організації та проведення аукціонів покладається на аукціонний комітет, який створений спільним наказом Міненерговугілля та Мінекономрозвитку з представників цих відомств та НАК "Нафтогаз України". Саме аукціонний комітет здійснює загальне керівництво та контроль за дотриманням умов проведення аукціонів. З приводу неправомірних дій аукціонного комітету Товариство вже звернулося до Генеральної прокуратури України із заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення та сподівається на об'єктивний і оперативний її розгляд. ".

Рішенням господарського суду міста Києва від 31.08.2015 у справі №910/9912/15 позов задоволено повністю.

При цьому, суд дійшов висновку про те, що відповідач зобов'язаний реалізувати право на відповідь, оскільки позивач вважає, що інформація поширена телерадіоорганізацією є такою, що принижує його ділову репутацію.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 31.08.2015 у справі №910/9912/15 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що позивачем не було доведено факт поширення відповідачем інформації, яку наразі ПАТ "Укрнафта" намагається прокоментувати.

Також, апелянт зазначає про не доведення позивачем порушення його прав поширеною інформацією.

Представник апелянта - відповідача у справі в судовому засіданні 01.08.2016 надав пояснення якими підтримав апеляційну скаргу.

Представник позивача в судовому засіданні 01.08.2016 проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню, з прийняттям нового - про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.

В ефірі телеканалу "ІНТЕР" 14.02.2015 о 20 год. 00 хв., відбулась трансляція передачі "Подробности", в якій було поширено аудіовізуальну інформацію, що стосується діяльності публічного акціонерного товариства "Укрнафта".

Позивач стверджує, що наступні оціночні судження, поширені ПрАТ "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" щодо ПАТ "Укрнафта" в наведеній передачі є однобокими, такими, що формують у громадськості негативну думку про товариство, порушують його права та законні інтереси:

"…долгие годы компания, половину которой контролирует группа Приват, продает своим же структурам сырье по заниженной стоимости. Из-за чего бюджет теряет миллиарды гривен дивидендов".

"…торговать по рыночной цене нефтедобытчик отказывается и успешно срывает аукционы по продаже нефти".

З метою реалізації відповідно до статті 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", частини другої статті 30 Закону України "Про інформацію" права на відповідь, без вимоги про спростування інформації щодо якої надається відповідь, ПАТ "Укрнафта" звернулось до ПрАТ "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР", повідомивши Національну раду з питань телебачення і радіомовлення, з письмовою заявою - зверненням (скаргою на дії та заявою про реалізацію права на відповідь) від 24.02.2015 №10/509 (отримано відповідачем 26.02.2015 відповідно накладної кур'єрської служби доставки).

До заяви було додано текст, який позивач просив оприлюднити, як коментар, з метою надання власної оцінки поширеній інформації.

Також, позивач звернувся до ПрАТ "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" із заявою - запитом у порядку ст. 64 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" від 24.02.2015 №10/510 про надання копії запису фрагменту передачі "Подробности", яка транслювалась в ефірі телеканалу "ІНТЕР" 14.02.2015, починаючи з 20 год. 00 хв., в якому міститься інформацію про ПАТ "Укрнафта".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2015 у справі №910/4757/15-г задоволено частково заяву публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про вжиття запобіжних заходів, вжито запобіжні заходи у вигляді витребування від приватного акціонерного товариства "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" копії запису фрагменту передачі "Подробности", що транслювалася вказаним телеканалом 14.02.2015, починаючи з 20 год. 00 хв., в частині, що стосується сюжету про діяльність публічного акціонерного товариства "Укрнафта".

Згідно листа від 27.02.2015 № 220 відповідач повністю відмовив у задоволенні заяв позивача, зокрема, заяви від 24.02.2015 №10/510, оскільки таке звернення надіслане у формі запиту та відповідає вимогам ч. 2 ст. 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації", який, на думку відповідача, не поширюється на діяльність телерадіоорганізації, згідно ст. 2 цього Закону.

Разом з тим, відповідач вказав, що запит ПАТ "Укрнафта" надісланий на адресу ПрАТ "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" із порушенням вимог ст.ст. 64, 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", оскільки згідно ч. 2 ст. 65 наведеного Закону порядок подачі заяви на відповідь (коментар чи власне тлумачення обставин справи) визначається статтею 64 цього ж Закону.

Щодо коментаря, який є додатком до звернення від 24.02.2015 №10/509, відповідач зазначив, що вважав за потрібне та доцільне, з огляду на обов'язки, покладені ст.ст. 59, 60 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" на телерадоогрганізацію, направити для перевірки інформацію щодо ПАТ "Укрнафта" (текст коментаря) на розгляд редакції, що забезпечує підготовку та виробництво новин та інших інформаційно-аналітичних випусків програм/передач для телеканалу "ІНТЕР".

Відповідач повідомив позивача, що направлені матеріали будуть досконально перевірені та, за можливості, взяті до роботи із подальшим висвітленням ситуації, з приводу якої позивачем подане звернення, в ефірі телеканалу.

Відповідачем не надано позивачу копії запису передачі "Подробности", що транслювалася 14.02.2015, починаючи з 20 год. 00 хв., в якій поширено інформацію про ПАТ "Укрнафта", а також відповідачем не оприлюдено в передачі "Подробности" коментар ПАТ "Укрнафта" від 24.02.2015.

Позивач вважає, що такі дії відповідача унеможливлюють реалізацію його права на відповідь (коментар), передбаченого ст. 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", ч. 2 ст. 30 Закону України "Про інформацію", порушують його немайнові права та законні інтереси.

У зв'язку з наведеним позивач звернувся з даним позовом до суду.

Судом першої інстанції вимоги позивача визнано обґрунтованими та задоволено їх в повному обсязі.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, в апеляційній скарзі посилається на не доведеність позивачем факту поширення відповідачем інформації, яку наразі ПАТ "Укрнафта" намагається прокоментувати.

Хоча колегія суддів не погоджується із висновком місцевого господарського суду про задоволення позову, встановлення обставин судом першої інстанції в частині розповсюдження інформації, щодо якої позивач бажає реалізувати право на відповідь (коментар), саме відповідачем, визнається судом апеляційної інстанції правильним.

Частиною 4 ст. 14 Закону України "Про інформацію" передбачено, що поширення інформації - це розповсюдження, обнародування, реалізація у встановленому законом порядку документованої або публічно оголошуваної інформації. Інформація може існувати, як в формі фактичних тверджень, так і в формі оціночних суджень.

Як зазначено в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Згідно з п. 18 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України обов'язок доведення факту поширення інформації відповідачем покладається на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" кожна телерадіоорганізація-ліцензіат зобов'язана вести журнал обліку передач, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою (оператором телекомунікацій).

У журналі обліку передач фіксуються: дата випуску, час початку і закінчення передачі; назва і тема передачі; прізвище авторів і ведучих передачі; мова передачі. Журнал обліку передач зберігається телерадіоорганізацією протягом року з дня останнього запису в ньому (ч. 2 ст. 48 Закону України "Про телебачення і радіомовлення").

Відповідач не надав на вимогу суду першої інстанції журнал обліку передач телеканалу "ІНТЕР" за 14.02.2015.

Як свідчать матеріали справи, відповідач в листі від 27.02.2015 № 220, надісланому на адресу ПАТ "Укрнафта" на заяви позивача від 24.02.2015 №10/509, №10/510, а також у відзиві на позовну заяву, поданому через відділ діловодства суду 31.07.2015, не заперечував, а рівно не спростовував, факту поширення ним інформації про позивача в передачі "Подробности", трансляція якої відбувалась в ефірі телеканалу "ІНТЕР" 14.02.2015, починаючи з 20 год 00 хв., стосовно якої (інформації) позивач бажає реалізувати право на відповідь (коментар).

Відповідно до частини 5 ст. 64 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" на вимогу заявника телерадіоорганізація зобов'язана надати йому можливість безкоштовного прослуховування (перегляду) відповідного фрагменту програми чи передачі або надати копію запису фрагменту з відповідною оплатою.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" усі передачі, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою (оператором телекомунікацій), повинні бути записані і зберігатися протягом 14 днів від дати їх розповсюдження, якщо у цей строк не надійшло скарги щодо їхнього змісту.

Згідно з ч. 5 ст. 48 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", у разі подання скарги щодо змісту передачі її записи зберігаються до того часу, поки скаргу не буде розглянуто і рішення стосовно неї не буде прийнято у визначеному порядку.

Позивач скористався своїм правом відповідно до ч. 5 ст. 64 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" та звернувся до відповідача з заявою про надання копії запису фрагменту передачі "Подробности", що транслювалася приватним акціонерним товариством "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" 14.02.2015, починаючи з 20 год. 00 хв., у частині, що стосується сюжету про діяльність ПАТ "Укрнафта". Відповідач, в свою чергу, відмовив у задоволенні запиту про надання копії запису.

У матеріалах справи наявний Висновок експертного дослідження відеозапису, комп'ютерної техніки та програмних продуктів від 31.08.2015 № 14970/15-35, складений експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Об'єктом наведеного експертного дослідження був відеофайл з сюжетом від 14.02.2015 року "Укрнафта снова сорвала аукцион про продажи нефти", розміщений на сторінці в мережі Інтернет за url адресою http://podrobnosti.ua/news-release/vypusk-za-14-february-2000/ukmafta-snova-sorvala-auktsion-po-prodazhe-nefti/. Саме даний відео сюжет та інформація, що міститься в ньому стосовно ПАТ "Укрнафта", транслювався в ефірі телеканалу "ІНТЕР" від 14.02 2015, починаючи з 20 год. 00 хв. в передачі "Подробности".

За таких обставин, доводи апелянта про недоведеність факту розповсюдження інформації відповідачем, щодо якої позивач бажає реалізувати право на відповідь (коментар), у зв'язку з відсутністю в матеріалах справи оригіналу запису передачі "Подробности" від 14.02.2015, судом відхиляються.

Разом з тим, колегія суддів, розглянувши матеріали даної справи, дійшла висновку про необґрунтованість задоволення місцевим господарським судом вимог позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до статей 94, 277 ЦК фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

При цьому, відповідно до ч.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.09 №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", суди повинні враховувати такі відмінності: а) при спростуванні поширена інформація визнається недостовірною, а при реалізації права на відповідь - особа має право на висвітлення власної точки зору щодо поширеної інформації (а не щодо будь-якої інформації з приводу тієї ж особи та з приводу діяльності журналістів, як це має місце в даному випадку) та обставин порушення особистого немайнового права без визнання її недостовірною; б) спростовує недостовірну інформацію особа, яка її поширила, а відповідь дає особа, стосовно якої поширено інформацію.

Тобто, основна різниця між реалізацією права на відповідь (коментар) та спростуванням інформації полягає в тому, що в першому випадку оприлюднені обставини та факти визнаються правдивими (а не спотвореними, перекрученими, заангажованими, недоведеними та такими, що є лише припущенням, як про це вказує позивач у даному випадку), але коментуються з іншої точки зору, а у другому випадку - такі факти (які позивач вважає спотвореними, перекрученими, заангажованими, недоведеними та такими, що є лише припущенням) визнаються недостовірними та спростовуються.

Аналогічної позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 14.04.2016 у справі №910/29482/14-г.

За доводами позивача, інформація, поширена відповідачем, не відображає реальної ситуації, яка наразі існує в сфері біржових аукціонів та принижує ділову репутацію товариства.

Отже, позивач не погоджується із такою інформацією та не вважає її правдивою.

Так, позивач просить зобов'язати відповідача оприлюднити коментар публічного акціонерного товариства "Укрнафта" від 24 лютого 2015 року щодо змісту сюжету про діяльність публічного акціонерного "Укрнафта" від 14 лютого 2015 року шляхом його аудіовізуального поширення під час передачі "Подробности", починаючи з 20 год. 00 хв. наступними словами:

"Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" є одним із найбільших нафтогазовидобувних підприємств держави. Товариство здійснює свою діяльність відповідно до норм чинного законодавства. ПАТ "Укрнафта" повідомляє, що ціна реалізації нафти на біржових аукціонах визначається Товариством у повній відповідності до вимог, встановлених чинними нормативними актами. Будь-які звинувачення щодо заниження ціни не мають під собою реального підґрунтя та є суб 'єктивною думкою осіб, які їх висувають. Крім того, необхідно зазначити, що господарська діяльність ПАТ "Укрнафта" перебуває під постійним наглядом державних контролюючих органів, які в межах наданих повноважень, з встановленою законодавством періодичністю проводять планові та позапланові перевірки Товариства. З огляду на це, не мають жодних обґрунтувань твердження окремих осіб про втрату державою мільярдів гривень дивідендів від продажу Товариством енергоресурсів. Також ПАТ "Укрнафта" повідомляє, що Товариство не змогло реалізувати вуглеводневу сировину власного видобутку, як це передбачено Законом України "Про нафту і газ", через те, що аукціонним комітетом не було організовано та не забезпечено проведення аукціонів з продажу нафти в порядку, встановленому законом. Обов'язок з організації та проведення аукціонів покладається на аукціонний комітет, який створений спільним наказом Міненерговугілля та Мінекономрозвитку з представників цих відомств та НАК "Нафтогаз України". Саме аукціонний комітет здійснює загальне керівництво та контроль за дотриманням умов проведення аукціонів. З приводу неправомірних дій аукціонного комітету Товариство вже звернулося до Генеральної прокуратури України із заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення та сподівається на об'єктивний і оперативний її розгляд. ".

У даному випадку текст, який має бути оголошений в ефірі, не є коментарем взагалі, а є спростуванням інформації шляхом простого неаргументованого її заперечення, хоча формально позивач заявляє про те, що не просить спростувати поширену відповідачем інформацію на підставі ст.64 Закону України "Про телебачення і радіомовлення".

Так, позивач не визнає оприлюднену позивачем інформацію щодо діяльності ПАТ "Укрнафта" правдивою та не коментує її.

Як вже зазначалось, основна різниця між реалізацією права на відповідь (коментар) та спростуванням інформації полягає в тому, що в першому випадку оприлюднені обставини та факти визнаються правдивими (а не спотвореними, перекрученими, заангажованими, недоведеними), а коментуються з іншої точки зору.

Фактично позивач заперечує проти вказаної інформації та у відповіді він не погоджується із судженнями оприлюдненими відповідачем про те, що ПАТ "Укрнафта" продає своїм структурам сировину по заниженій вартості, внаслідок чого бюджет втрачає мільярди гривень дивідендів та про те, що ПАТ "Укрнафта" зриває аукціони з продажу нафти.

Так, позивач, просить оприлюднити, зокрема, наступне: "ПАТ "Укрнафта" повідомляє, що ціна реалізації нафти на біржових аукціонах визначається Товариством у повній відповідності до вимог, встановлених чинними нормативними актами. Будь-які звинувачення щодо заниження ціни не мають під собою реального підґрунтя та є суб 'єктивною думкою осіб, які їх висувають.".

Крім цього, позивач зазначає, що "Обов'язок з організації та проведення аукціонів покладається на аукціонний комітет, який створений спільним наказом Міненерговугілля та Мінекономрозвитку з представників цих відомств та НАК "Нафтогаз України". Саме аукціонний комітет здійснює загальне керівництво та контроль за дотриманням умов проведення аукціонів. ".

Наведене на думку колегії суддів не є коментарем, а намаганням позивача спростувати висвітлену відповідачем інформацію.

Крім цього, з наведеного вбачається, що позивач із поширеною відповідачем інформацією не погоджується та не визнає її правдивою.

Вказане підтверджує, що висловлення які позивач просить зобов'язати відповідача оприлюднити не є коментарем.

При цьому, слід зазначити, що посилання позивача в позовній заяві на те, що оприлюднена відповідачем інформація є безпідставним оціночним судженням також додатково підтверджує не погодження позивача із нею та намагання спростувати вказану інформацію, а не прокоментувати її.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про задоволення позову.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Перевіривши у відповідності до частини 2 статті 99 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що господарським судом не було всебічно, повно та об'єктивно розглянуто в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, що призвело до невірних висновків в частині задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційна інстанція має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню, з прийняттям нового - про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" на рішення господарського суду міста Києва від 31.08.2015 у справі №910/9912/15 за позовом публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до приватного акціонерного товариства "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" про зобов'язання вчинити дії задовольнити повністю.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 31.08.2015 у справі №910/9912/15 про задоволення позову скасувати.

3. Прийняти нове рішення у справі №910/9912/15, яким у задоволенні позову публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до приватного акціонерного товариства "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" про зобов'язання вчинити дії відмовити повністю.

4. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5, ідентифікаційний код 00135390) на користь приватного акціонерного товариства "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" (01054, м. Київ, вулиця Дмитрівська, будинок 30, ідентифікаційний код 23507865) судовий збір за розгляд апеляційної скарги в сумі 1 339 грн. 80 коп.

5. Доручити господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

6. Матеріали справи №910/9912/15 повернути до господарського суду міста Києва.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Дідиченко