ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2016 р.Справа № 923/412/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Будішевської Л.О.,

Суддів: Мишкіної М.А., Таран С.В.,

при секретарі судового засідання Шитря О.М.

за участю представників сторін:

від позивача не зявився,

від відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Агрофірми радгоспу «Білозерський»

на рішення господарського суду Херсонської області від 09 червня 2016 року

по справі №923/412/16

за позовом Агрофірми радгоспу «Білозерський»

до Колективного підприємства «Промжилбуд»

про стягнення боргу в сумі 101930,62 грн.

встановив:

У квітні 2016 року Агрофірма радгосп «Білозерський» (далі-позивач) звернулася до господарського суду Херсонської області з позовом до колективного підприємства «Промжилбуд» (далі-відповідач) про стягнення з останнього заборгованості в сумі 101930,62 грн., з яких: 53000 грн. основного боргу за надані у 2012 році послуги по вирощуванню сільськогосподарської продукції, догляду за молодими садами та ягодами, підготовці сільськогосподарської продукції до реалізації, 5205,62 грн. 3% річних та 43725 грн. інфляційних втрат за прострочення боржником грошового зобовязання по оплаті послуг.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 09.06.2016р. (суддя Задорожна Н.О.) у задоволенні позову відмолено.

Рішення суду мотивовано тим, що надані позивачем в якості письмових доказів на обґрунтування його вимог ксерокопії договору про надання послуг від 01.04.2012р., акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг) №0У-0000036 від 31.12.2012 р. з додатком №1, в установленому порядку не засвідчені. Як зазначає суд, ці ксерокопії знято з інших копій, а не з оригіналів, вони не можуть бути враховані як належні та допустимі докази, що підтверджують позовні вимоги позивача.

Відсутність зазначених документів позивач пояснив їх викраденням, при цьому жодного з доказів, які б підтверджували вказану обставину та поважність причин, що унеможливлюють подання цих документів, позивач не надав.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд його скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути з колективного підприємства «Промжилбуд» на користь Агрофірми радгоспу «Білозерський» заборгованості в сумі 101930,62 грн., з яких: 53000 грн. основного боргу, 43725 грн. інфляційного збільшення суми боргу та 5205,62 грн. 3% річних.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

Як зазначає скаржник, постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13.06.2013р. у справі №821/934/13-а встановлено, що між позивачем та відповідачем існували договірні правовідносини, а також, що позивач надав послуги відповідачу. Відповідач, в свою чергу, отримав право на відшкодування податкового кредиту в сумі 1427410,00 грн. за договором надання послуг від 01.04.2012р., укладеного між сторонами у справі.

Отже, при розгляді справи №821/934/13-а судом вже були досліджені договір про надання послуг від 01.04.2012р. та акт здачі-прийняття виконаних робіт за цим договором.

На думку скаржника, судом першої інстанції проігноровано і не прийнято до уваги в якості належного доказу встановлений постановою Херсонського окружного адміністративного суду факт існування вказаних вище договірних відносин між сторонами, чим порушено норму ст.35 ГПК України.

Господарський суд ухвалою при порушенні провадження у справі зобовязував відповідача надати суду оригінали документів, а саме: укладеного між сторонами договору про надання послуг від 01.04.2012р., акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000036 від 31.12.2012р., податкової накладної №2787/2 від 31.12.2012 р., розрахунку №1/2 від 11.02.2013 р., коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 31.12.2012р. №2787/2; квитанції №1 від 11.02.2013р. про реєстрацію в ЄРПН у звязку з їх викраденням, з приводу чого порушено кримінальну справу.

Також, ухвалою господарського суду потворно зобовязано відповідача надати вказані документи, але вимоги ухвали суду відповідачем не були виконані.

З огляду на викладене, скаржник вважає, що рішення господарського суду є незаконним та необґрунтованим, винесеним з порушенням норм ГПК України, а тому підлягає скасуванню.

Відповідач не скористався своїм правом надання відзиву на апеляційну скаргу та не забезпечив явку свого представника в засідання суду апеляційної інстанції, хоча про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення.

26.07.2016р. до Одеського апеляційного господарського суду від Агрофірми радгосп «Білозерський» надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, яке залишено колегією суддів без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Звертаючись з позовом до Колективного підприємства «Промжитлобуд» про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, Агрофірма радгосп «Білозерський» в обґрунтування позовних вимог зазначила наступне.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13.06.2013р. у справі №821/934/13-а встановлені обставини наявності між позивачем та відповідачем договірних правовідносин та надання позивачем послуг відповідачу .

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України ці обставини не потребують доказування у даній справі.

Факт неоплати за надані послуги позивач підтвердив банківськими виписками за грудень 2012р. та за січень 2013р., які додані до позовної заяви у вигляді не завірених належним чином ксерокопій.

Крім того, до позовної заяви позивачем додані також не завірені копії договору про надання послуг від 01.04.2012р., акту здачі-приймання робіт від 31.12.2012р. з додатками та судові рішення у справі №821/934/13-а, роздруковані з Єдиного державного реєстру судових рішень.

В засідання суду першої інстанції представник позивача жодного разу не зявився, не зважаючи на те, що ухвалами суду його явка визнавалась обовязковою.

Одночасно з позовною заявою позивачем було подано клопотання про витребування у відповідача необхідних доказів. Вказане клопотання судом першої інстанції було задоволене, однак відповідачем витребувані докази не були надані.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, своє рішення обґрунтував недоведеністю позовних вимог належними та допустимими доказами.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень належними та допустимими доказами.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 13.06.2013р. у справі №821/934/13-а, предметом адміністративного позову в ній було скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Білозерському районі Херсонської області Державної податкової служби № НОМЕР_1 від 04.03.2013 р. про збільшення КП «Промжитлобуд» грошового зобовязання по податку на додану вартість на загальну суму 1784262 грн. 50 коп., у тому числі: за основним платежем 1427410 грн., за штрафною санкцією - 356852 грн. 50 коп., винесеного за результатом камеральної перевірки.

В мотивувальній частині рішення суд зазначив наступне:

«Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2012 року між КП «Промжилбуд» (за договором замовник) та агрофірмою-радгоспом «Білозерський» (за договором-виконавець) було укладено договір про надання послуг. Згідно з п. 1.1. договору виконавець зобовязується за завданням замовника, надати замовнику послуги власними трудовими ресурсами у рослинництві.

31.12.2012р. між КП «Промжилбуд» та агрофірмою-радгоспом «Білозерський» було підписано акт здачі-приймання робіт №ОУ-0000036, згідно з яким агрофірмою-радгоспом «Білозерський було надано наступні послуги:

послуги по вирощуванню сільськогосподарської продукції на суму 5351227 грн. 09 коп.; послуги по догляду за молодими садами та ягідниками на суму 259784 грн. 82 коп.;

послуги по підготовці сільськогосподарської продукції для реалізації на суму 1526074 грн. 09 коп.»

Оскільки спірне податкове повідомлення-рішення виносилось за результатами камеральної, а не документальної перевірки, ні податковою службою, ні адміністративним судом не аналізувались договір та первинні документи про його виконання.

За відсутності оригіналів, або належним чином засвідчених копій договору та акту здачі-приймання робіт неможливо зробити висновок про порядок та термін розрахунків за надані послуги, що унеможливлює, в тому числі встановлення початку перебігу позовної давності, про застосування якої заявив відповідач.

Крім того, позивачем не надані належні докази того, що розрахунки не проведені на час подання позову. Копії банківських виписок за 2012-2013р.р., які до того ж не завірені належним чином, не можуть слугувати такими доказами.

Позивач необхідні для вирішення спору документи не надав, пояснюючи цю обставину їх викраденням.

Натомість жодного з доказів, які б підтверджували цю обставину та поважність причин, що унеможливлюють подання цих документів, позивачем не надано.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у звязку із недоведеністю заявлених вимог належними та допустимими доказами, правові підстави для задоволення позову відсутні.

При розгляді справи судом апеляційної інстанції скаржником не надано ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів, які б спростували висновки, викладені в рішенні суду першої інстанції, та всупереч вимог ст.33 Господарського процесуального кодексу України не доведені ті обставини, на які скаржник посилався, як на підставу своїх вимог.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно зясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105

Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

постановив:

Рішення господарського суду Херсонської області від 09 червня 2016 року у справі №923/412/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 01.08.2016р.

Головуючий суддя: Будішевська Л.О.

Судді: Мишкіна М.А.

ОСОБА_1