ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.07.2016 р. Справа № 914/2699/15

За скаргою: Споживчого кооперативу «Степана Бандери», м. Тернопіль;
про:визнання незаконними дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській обл. щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 24.06.2016р. ВП №51494573, визнання недійсною постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 24.06.2016р. ВП №51494573, зобовязання до вчинення дій
у справі:№ 914/2699/15
за позовом:Споживчого кооперативу «Степана Бандери», м. Тернопіль;
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Будова-Захід», Львівська обл., Бродівський р-н, с. Смільне;
про:стягнення заборгованості
За зустрічним позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Будова-Захід», Львівська обл., Бродівський р-н, с. Смільне;
до відповідача:Споживчого кооперативу «Степана Бандери», м. Тернопіль;
про:розірвання договору будівельного підряду від 17.07.2012р. № 29а/12-Т та стягнення збитків у розмірі 396318,93 грн.
Головуючий суддя Крупник Р.В. Судді Король М.Р., Юркевич М.В. Секретар - Цяпка О.І.
Представники сторін:
від СК «Степана Бандери»:ОСОБА_1 представник (довіреність б/н від 18.07.2016р.);
від ТОВ «Будова-Захід»:ОСОБА_2 представник (довіреність № 1/Т від 04.01.2016р.);
від ВПВР УДВС ГТУЮ у Л/о:не зявився.

Представникам сторін розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

ВСТАНОВИВ:

11.07.2016р. на адресу суду від СК «Степана Бандери» в порядку ст. 121-2 ГПК України надійшла скарга на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області вих. 43 від 08.07.2016р.

У звязку з перебуванням судді Яворського Б.І. у відпустці, 11.07.2016р. було проведено автоматичну зміну складу колегії суддів, внаслідок якої склад колегії у справі №914/2699/15 сформовано наступним чином: головуючий суддя Крупник Р.В., судді Король М.Р., Юркевич М.В.

Ухвалою від 11.07.2016р. суд прийняв скаргу до розгляду, який призначив на 20.07.2016р.

Представник скаржника в судове засідання зявився, подану скаргу підтримав, просив суд її задоволити повністю. Вимоги викладені в скарзі мотивує тим, що ухвалою господарського суду Львівської області від 23.03.2016р. у справі №914/2699/15 затверджено укладену між СК «Степана Бандери» та ТОВ «Будова-Захід» мирову угоду, припинено провадження у справі. З метою примусового виконання мирової угоди, стягував звернувся з відповідною заявою до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області. Однак, 24.06.2015р. державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №51494573, якою СК «Степана Бандери» відмовлено в прийнятті виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з тих підстав, що у виконавчому документі не вказано повного найменування стягувача, боржника, їх місцезнаходження ідентифікаційний номер стягувача і боржника, не вказано строку предявлення виконавчого документа до виконання. На думку скаржника, реквізити, на які вказав державний виконавець зазначені у виконавчому документів (ухвалі про затвердження мирової угоди), а тому державний виконавець безпідставно відмовив у відкритті виконавчого провадження з цих підстав. З приводу відсутності такого реквізиту, як строк предявлення виконавчого документа до виконання, представник відмітив, що в силу положень ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» інші виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання протягом року після набрання ними законної сили, якщо інше не передбачено законом. Відтак, представник просить суд скаргу задоволити в повному обсязі.

Представник боржника в судове засідання зявився та зазначив, що ТОВ «Будова-Захід» не вбачає в діях державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження неправомірності, а тому просив в задоволенні скарги відмовити.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, вимог ухвали суду не виконав, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення представників сторін, детально ознайомившись з наявними в матеріалах справи документами, судом встановлено наступне.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 23.03.2016р. у справі №914/2699/15 (головуючий суддя Крупник Р.В., судді Юркевич М.В., Яворський Б.І.) за позовом Споживчого кооперативу «Степана Бандери» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будова-Захід» про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будова-Захід» до Споживчого кооперативу «Степана Бандери» про розірвання договору будівельного підряду від 17.07.2012р. № 29а/12-Т та стягнення збитків у розмірі 396318,93 грн. затверджено мирову угоду від 23.03.2016р., укладену між СК «Степана Бандери» та ТОВ «Будова-Захід», провадження у справі припинено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

У звязку з невиконанням боржником умов мирової угоди, 22.06.2016р. стягувач звернувся до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області з заявою про примусове виконання ухвали.

За результатами розгляду заяви стягувача, 24.06.2016р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №51494573. Постанова мотивована тим, що у поданому виконавчому документі не вказано повне найменування стягувача і боржника, їх місцезнаходження, ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо, не вказано строк предявлення виконавчого документа до виконання, а також виконавчий документ не скріплений гербовою печаткою.

Вважаючи, що виконавчий документ містить усі необхідні реквізити, скаржник просить суд визнати незаконними дії державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчому провадженні незаконними, зобовязати державного виконавця здійснити передбачені законом дії щодо відкриття виконавчого провадження та визнати недійсною постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 24.06.2016р. ВП №51494573.

Встановивши наведені обставини справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення) (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як зясовано судом з інформації, яка міститься на веб-сайті УДППЗ «Укрпошта», оскаржувана постанова була направлена органом ДВС стягувачу 01.07.2016р. та одержана останнім 04.07.2016р. При цьому, скарга на дії державного виконавця подана (здана до пересилання до відділу поштового звязку) скаржником 09.07.2016р., тобто в межах строку, встановленого ст. 121-2 ГПК України.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Положеннями ч. 1, 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вимоги до виконавчого документа. Зокрема, у них йдеться про те, що увиконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Як вбачається з резолютивної частини ухвали господарського суду Львівської області від 23.03.2016р. у справі №914/2699/15, яка в силу положень Закону України «Про виконавче провадження» являється виконавчим документом, така місить повне найменування стягувача та боржника, їхні адреси, коди ЄДРПОУ, на відсутність яких вказував державний виконавець відмовляючи у відкритті виконавчого провадження.

Суд зазначає, що вимоги до змісту виконавчого листа встановлені ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що у виконавчому листі потрібно зазначати індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом з тим, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та інше інформацію, у тому числі конфіденційну.

Згідно позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 21.05.2014р., у справі №6-45цс14, від 25.06.2014р. у справі №6-62цс14 (яка в силу положень ст. 111-28 ГПК України має враховуватися судами загальної юрисдикції) відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Таким чином, зазначення у виконавчому документів інших даних, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника, є правом, а не обовязком суду. Оскільки наведені вище дані господарському суду при винесенні 23.03.2016р. відомі не були, такі відповідно і не зазначалися в ухвалі про затвердження мирової угоди, а тому посилання виконавця на їх відсутність, як одну з підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, є цілком безпідставним.

Як зазначив Пленум ВГС України в п. 12 постанови №6 від 23.03.2012р., ухвали господарських судів набирають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом.

В резолютивній частині ухвали від 23.03.2016р. у справі №914/2699/15 судом чітко зазначено, що ухвала вступила в законну силу 23.03.2016 року.

У відповідності до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Враховуючи те, що ухвала господарського суду Львівської області від 23.03.2016р. у справі №914/2699/15 набрала законної сили 23.03.2016р. і така ухвала відноситься до інших виконавчих документів, строк предявлення її до виконання протягом року, з наступного дня після набрання законної сили, тобто з 24.03.2016р.

Наведене свідчить про безпідставність відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження з тих підстав, що в ухвалі не зазначено строку предявлення її до виконання, оскільки такі строки встановлені положеннями ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження».

Разом з тим, як прослідковується з матеріалів справи, звертаючись до органу ДВС з заявою про відкриття виконавчого провадження, стягувачем всупереч ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» не було предявлено копії ухвали, завіреної гербовою печаткою суду, а подано звичайну її копію.

У відповідності до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Враховуючи те, що ухвала господарського суду Львівської області від 23.03.2016р. у справі №914/2699/15 містить усі передбачені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» реквізити, строк предявлення її до виконання в силу вказаного закону настав 24.03.2016р., підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження відсутні, а дії державного виконавця щодо відмови у прийнятті виконавчого документа в цій частині незаконними.

Втім, беручи до уваги ту обставину, що стягувачем до заяви про примусове виконання ухвали не було долучено копії ухвали з гербовою печаткою, обовязковість проставлення котрої на виконавчому документів встановлено ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», правових підстав для визнання незаконними дій державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження з зазначених підстав та визнання недійсною відповідної постанови немає.

Як зазначив Пленум ВГС України в п. 9.13. постанови від 17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дії державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за ухвалою господарського суду Львівської області від 23.03.2016р. у справі №914/2699/15, які виконавець обґрунтовував відсутністю обовязкових реквізитів виконавчого документа та строком предявлення документа до виконання є незаконними. Натомість в решті, скарга є безпідставною.

З приводу вимоги скаржника про зобовязання державного виконавця винести постанову про відкриття виконавчого провадження, то така на переконання суду є передчасною та відповідно не підлягає задоволенню. Вказане пояснюється насамперед тим, що право на задоволення вказаної вимоги виникає у суду виключно в тому випадку, якщо заявником доведено, що державний виконавець ухиляється від виконання певних виконавчих дій без достатніх підстав (в даному випадку винесення постанови про відкриття виконавчого провадження), чого скаржником доведено не було.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2, Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Споживчого кооперативу «Степана Бандери» про визнання незаконними дій державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчому провадженні незаконними, зобовязання державного виконавця здійснити передбачені законом дії щодо відкриття виконавчого провадження та визнання недійсною постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 24.06.2016р. ВП №51494573. задоволити частково.

2. Визнати незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 24.06.2016р. ВП № 51494573 з підстав відсутності обовязкових реквізитів виконавчого документа та строку предявлення виконавчого документа до виконання.

3. В решті вимог скарги відмовити.

4. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

Головуючий суддя Крупник Р.В.

Суддя Король М.Р.

Суддя Юркевич М.В.