РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2016 р. Справа № 918/437/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гулова А.Г.

судді Грязнов В.В. ,

судді Розізнана І.В.

при секретарі Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 - представника за довіреністю № б/н від 02.03.2015 р.

відповідача: ОСОБА_2 - представника за довіреністю № б/н від 24.02.2015 р.,

ОСОБА_3 - представника за довіреністю №б/н від 04.04.2016 р. (присутнього у судовому засіданні 21.07.2016р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства Тодіні Коструціоні ОСОБА_4П.А в особі представництва "Тодіні Коструціоні ОСОБА_4П.А"

на ухвалу господарського суду Рівненської області від 23.06.16 р. за заявою ПП "Лідер" про вжиття заходів до забезпечення позову

у справі № 918/437/16 (суддя Гудзенко Я.О.)

за позовом Приватного підприємства "Лідер" .

до Компанії "Тодіні Коструціоні ОСОБА_4П.А." в особі представництва "Тодіні Коструціоні ОСОБА_4П.А."

про стягнення заборгованості в сумі 13 377 704,08 грн.

Відповідно до ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 21.07.2016р. оголошувалася перерва до 26.07.2016р. 16 год. 00 хв.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 23 червня 2016 року у справі №918/437/16 заяву Приватного підприємства "Лідер" про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на кошти, що належать Компанії «ТОДІНІ КОСТРУЦІОНІ ДЖЕНЕРАЛІ С.П.А.» в особі представництва «ТОДІНІ КОСТРУЦІОНІ ДЖЕНЕРАЛІ С.П.А.» (33024, м. Рівне, вул. Соборна, 446, код 26603641) і обліковуються на рахунках Публічного акціонерного товариства "Перший Український ОСОБА_5" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, код 14282829, МФО 334851): № 26006438 українська гривня, євро, долар США, № 0029 українська гривня, євро, долар США, № 9500 українська гривня в межах розміру суми основного боргу 10 379 475, 30 грн. та судового збору в сумі 201 354, 57 грн., до вирішення спору по суті.

Не погодившись із винесеною ухвалою, Акціонерне товариство Тодіні Коструціоні ОСОБА_4П.А в особі представництва "Тодіні Коструціоні ОСОБА_4П.А" звернулося із апеляційною скаргою, вважає, що вона підлягає скасуванню з огляду на таке.

З посиланням на п. п. 1, 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» № 16 від 26.12.2011р. зазначає, що усі докази, надані позивачем в якості підтвердження своїх вимог, були повністю спростовані відповідачем належними та допустимими доказами, будь-яких інших доказів позивач суду не надав, а тому судом першої інстанції не було в повній мірі оцінено обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів, а також не враховано всіх доказів, поданих відповідачем на спростування доводів позивача.

Відповідач вважає, що суд першої інстанції не навів в оскаржуваній ухвалі достатнє обґрунтування, яким чином невжиття застосованих судом заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду.

Скаржник зауважує, місцевий господарський суд не врахував, що вжиті заходи до забезпечення позову унеможливлюють використання Представництвом «Тодіні Коструціоні ОСОБА_4п.А.» грошових коштів в розмірі 10 580 140,87грн., які знаходяться на рахунках, відкритих Представництвом «Тодіні Коструціоні ОСОБА_4п.А.» у банківських установах, у повному обсязі, що фактично призведе до втручання у підприємницьку діяльність підприємства, оскільки ці грошові кошти є оборотними активами предмета діяльності Представництва «Тодіні Коструціоні ОСОБА_4П.А.», тобто судом не враховано балансу інтересів сторін.

На думку відповідача, суд першої інстанції не повинен вживати заходи забезпечення позову, які фактично є тотожними до задоволення заявлених позивачем позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Крім того, звертає увагу, що відповідно до п. 3.17.5. та 3.17.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011р. процесуальним законом (ч.2 ст.82, ст.82-1 ГПК) передбачено прийняття господарським судом рішення у нарадчій кімнаті та таємницю нарадчої кімнати. Прийняте господарським судом рішення оголошується в тому судовому засіданні, яким закінчується розгляд справи.

Оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції висловив свою думку щодо наявності факту порушення зобов'язань відповідачем до оголошення рішення судом, а відтак такий висновок є передчасним, таким, що виходить за межі розгляду заяви про забезпечення позову та дані факти підлягають встановленню в стадії прийняття рішення по суті.

Просить скасувати ухвалу господарського суду Рівненської області від 23.06.2016р. у справі №918/437/16 та відмовити ПП "Лідер" у задоволенні заяви про забезпечення позову у даній справі.

У відзиві на апеляційну скаргу ПП "Лідер" вважає ухвалу господарського суду про забезпечення позову законною, постановленою з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу відповідача необґрунтованою та безпідставною, виходячи з наступного.

Зазначає, що з наданих платіжних доручень про сплату заборгованості перед контрагентами убачається, що надані платіжні доручення не підтверджують повного погашення боргу відповідачем перед такими підприємствами:

- Приватне підприємство «Будімпекс» (позивач зазначив про наявність заборгованості в розмірі 1 243 285,10 грн., натомість відповідач надав копії платіжних доручень про сплату заборгованості лише на суму 571 484,57 грн., тобто станом на дату постановлення оскарженої ухвали до суду першої інстанції не було надано жодної підтверджуючої інформації про сплату боргу в розмірі 671 800,53 грн.);

- ТОВ «Промислова група «Север-Сталь» (позивач зазначив про наявність заборгованості в розмірі 3 391 118,00 грн., натомість відповідач не надав до суду першої інстанції жодного платіжного доручення про сплату заборгованості);

- ТОВ «СБМУ ПІДРЯД» (позивач зазначив про наявність заборгованості в розмірі 13012347,40грн., натомість відповідач надав копії платіжних доручень про сплату заборгованості лише на 5 000 000,00 грн., тобто станом на дату постановлення оскарженої ухвали до суду першої інстанції не було надано жодної підтверджуючої інформації про сплату боргу в розмірі 8 012 347,40 грн.);

- ТОВ «Мало-Коханівський кар'єр» (позивач зазначив про наявність заборгованості в розмірі 8 401 142,67 грн., натомість відповідач надав копії платіжних доручень про сплату заборгованості лише на суму 3 736 714,71 грн., тобто станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали до суду першої інстанції не було надано жодної підтверджуючої інформації про сплату боргу в розмірі 4664 427,96 грн.).

З огляду на викладене, позивач вважає обґрунтованими застосовані господарським судом Рівненської області заходи забезпечення позову у вигляді накладання арешту на грошові суми, належні відповідачу, адже наявність непогашених боргів (16 685 693,89 грн. - перед вищезгаданими чотирма підприємствами; 10 379 475,30 грн. - перед позивачем; разом 27 065 169,19 грн.) створює реальну загрозу неможливості виконання рішення господарського суду.

Крім того, позивач звертає увагу, що з 02.06. по 16.06.2016 року (включно) відповідачем погашена заборгованість перед підприємствами-контрагентами на загальну суму 18 090 241 (вісімнадцять мільйонів дев'яносто тисяч двісті сорок одну) грн. 91 коп., проте перед ПП «ЛІДЕР», починаючи з 21.04.2016 року, дій для погашення заборгованості відповідач не здійснював (лише сума основного боргу відповідача складає 10 379 475,30 грн.).

Просить залишити ухвалу господарського суду Рівненської області від 23.06.2016 року у справі №918/437/16 без змін, а апеляційну скаргу «Тодіні Коструціоні ОСОБА_4П.А.» в особі Представництва «Тодіні Коструціоні ОСОБА_4П.А.» - без задоволення.

У судовому засіданні представники відповідача підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, та надали пояснення в обґрунтування своєї правової позиції. Просять скасувати ухвалу господарського суду Рівненської області від 23.06.2016р. у справі №918/437/16 та відмовити ПП "Лідер" у задоволенні заяви про забезпечення позову у даній справі.

Представник позивача заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції. Просить залишити оскаржену ухвалу господарського суду без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженої ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, Приватне підприємство "Лідер" звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до Компанії "ТОДІНІ КОСТРУЦІОНІ ДЖЕНЕРАЛІ С.П.А." в особі представництва "ТОДІНІ КОСТРУЦІОНІ ДЖЕНЕРАЛІ С.П.А." про стягнення 13 377 704,08 грн. у зв'язку з невиконанням умов договорів від 05.10.2015 року №KHR/S/05-10/6/15, від 02.11.2015 року №KHR/S/02-11/3/15, від 01.12.2015 року № KHR/S/01-12/4/15, серед яких: 10 379 475, 30 грн. основного боргу та 2 998 228, 78 грн. штрафних санкцій.

До позовної заяви позивачем додано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які обліковуються на рахунках ПАТ "Перший Український ОСОБА_5" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, код 14282829, МФО 334851): № 26006438 українська гривня, євро, долар США, № 0029 українська гривня, євро, долар США, № 9500 українська гривня.

В обґрунтування заяви позивач посилається на відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, згідно яких протягом вересня 2015 року - травня 2016 року відповідач має заборгованість перед наступними суб'єктами господарювання - ПП "Будімпекс", ТОВ "НВО Промвпровадження", ТОВ "Неруд Альянс", ТОВ "Промислова група "Север-Сталь", ТОВ "ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ", ТОВ "Інвестиційно-дорожня Компанія", ТОЛВ "СБМУ "ПІДРЯД", ТОВ "Максігран", ТОВ "Мало-Коханівський кар'єр", ТОВ "БЄЛОГВІ" із загальною сумою боргу 71 459 409, 33 грн.

Вказує, що господарським судом Рівненської області видані накази про примусове виконання рішень у справах №№ 918/686/15, 918/687/15, 918/966/15, що, на думку позивача, підтверджує неспроможність відповідача виконати судові рішення в добровільному порядку.

Позивач вважає, з огляду на те, що сума боргу відповідача перед іншими суб'єктами господарювання складає більше 70 000 000 грн., відповідач є іноземним суб'єктом господарювання, є реальні побоювання того, що виконання судового рішення у даній справі буде утруднене або взагалі стане неможливим.

Заперечуючи проти задоволення заяви про забезпечення позову, відповідач зазначає, що вимогу про накладення арешту на грошові кошти відповідача позивач обґрунтовує тим, що на його думку у Компанії «ТОДІНІ КОСТРУЦІОНІ ДЖЕНЕРАЛІ С.П.А.» в особі представництва «ТОДІНІ КОСТРУЦІОНІ ДЖЕНЕРАЛІ С.П.А.» на даний час є заборгованість в розмірі 70 млн., за судовими рішеннями, які не виконуються відповідачем, що може бути доказом можливого подальшого невиконання ним рішення суду у цій справі.

Вказує, що доводи позивача спростовуються наступним.

Заборгованість перед ТОВ «Белогві» у справах №918/686/15 і №918/687/15, а також перед ТОВ «Неруд Альянс» у справі №918/966/15 погашена в повному обсязі, що підтверджується постановами про закінчення виконавчого провадження від 24.12.2015 року (якою припинено виконавче провадження по виконанню наказу суду у справі №918/686/15 у зв'язку із повним погашенням заборгованості Тодіні Коструціоні ОСОБА_4П.А для ТОВ «Белогві») та від 19.01.2016 року (якою припинено виконавче провадження по виконанню наказу суду у справі №918/966/15 у зв'язку із повним погашенням заборгованості Тодіні Коструціоні ОСОБА_4П.А для ТОВ «Неруд Альянс»).

Щодо твердження позивача про наявність заборгованості перед ПП «Будімпекс», ТОВ «НВП «Промвпровадження», ТОВ «Полтавагаз збут», ТОВ «СБМУ Підряд», ТОВ «Максігран», ТОВ «Мало-Кохнівський кар'єр», то таке твердження теж не відповідає дійсності.

На підтвердження відповідач надає копії платіжних доручень: №2786 від 02.06.2016р. на сплату для ТОВ "Полтавагаз збут" 651 651,47 грн.; №2787 від 02.06.2016р. на сплату для ТОВ "Полтавагаз збут" 102 250,73грн.; №2788 від 02.06.2016р. на сплату для ТОВ «Полтавагаз збут» 11 308,53грн.; №2907 від 16.06.2016р. на сплату для ПП «Будімпекс» 223 195,37грн.; №2908 від 16.06.2016р. на сплату для ПП «Будімпекс» 348 289,20грн.; №2910 від 16.06.2016р. на сплату для ТОВ «Максігран» 3 613 000,35грн.; №2911 від 16.06.2016р. на сплату для ТОВ «Максігран» 1 663 009,01грн.;№2912 від 16.06.2016р. на сплату для ТОВ «Максігран» 2 342 219,00грн.; №2913 від 16.06.2016р. на сплату для ТОВ «Максігран» 206 700,00грн.; №2917 від 16.06.2016р. на сплату для ТОВ «НВП «Промвпровадження» 158 219,60грн.; №2918 від 16.06.2016р. на сплату для ТОВ «НВП «Промвпровадження» 33 683,94грн.; №2909 від 16.06.2016р. на сплату для ТОВ «СБМУ Підряд» 5 000 000,00грн.; №3117 від 16.06.2016р. на сплату для ТОВ «Мало-Кохнівський кар'єр» 3736 714,71грн.

Крім того, зазначає відповідач, відсутність заборгованості підтверджується і постановою про закінчення виконавчого провадження від 17.06.2016 року (якою припинено виконавче провадження по виконанню наказу суду у справі №918/288/16 у зв'язку із повним погашенням заборгованості Тодіні Коструціоні ОСОБА_4П.А для ТОВ «Максігран»); постановою про закінчення виконавчого провадження від 21.06.2016 року (якою припинено виконавче провадження по виконанню наказу суду у справі №918/284/16 у зв'язку із повним погашенням заборгованості Тодіні Коструціоні ОСОБА_4П.А для ТОВ «НВП «Промвпровадження»); постановою про закінчення виконавчого провадження від 17.06.2016 року (якою припинено виконавче провадження по виконанню наказу суду у справі №918/262/16 у зв'язку із повним погашенням заборгованості Тодіні Коструціоні ОСОБА_4П.А для ТОВ «Інвестиційно-Дорожня Компанія»).

Таким чином, вказує відповідач, вищевказане в повній мірі підтверджує, що відповідач у даній справі не лише виконує рішення судів в рамках виконавчих проваджень, але і самостійно здійснює сплату заборгованості перед своїми контрагентами. Більше того, вказане вище підтверджує платоспроможність відповідача та те, що він не ухиляється ні від виконання рішень судів, ні від виконання своїх зобов'язань перед контрагентами.

Разом з тим, повідомляє про те, що станом на 10.06.2016р. на балансі Представництва «Тодіні Коструціоні ОСОБА_4п.А.» в Україні перебувають основні засоби на загальну суму 143 921 279,95грн. (сто сорок три мільйони дев'ятсот двадцять одна тисяча двісті сімдесят дев'ять гривень 95коп.), що засвідчує не тільки відсутність обставин про імовірність яких вказує позивач, але також і те, що відповідач має достатньо активів для виконання рішення суду у даній справі (у разі, якщо воно буде на користь позивача).

Просив відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №918/437/16 та не здійснювати вжиття заходів до забезпечення позову.

Як зазначалося вище, ухвалою господарського суду Рівненської області від 23 червня 2016 року у справі №918/437/16 заяву Приватного підприємства "Лідер" про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на кошти, що належать Компанії «ТОДІНІ КОСТРУЦІОНІ ДЖЕНЕРАЛІ С.П.А.» в особі представництва «ТОДІНІ КОСТРУЦІОНІ ДЖЕНЕРАЛІ С.П.А.» (33024, м. Рівне, вул. Соборна, 446, код 26603641) і обліковуються на рахунках Публічного акціонерного товариства "Перший Український ОСОБА_5" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, код 14282829, МФО 334851): № 26006438 українська гривня, євро, долар США, № 0029 українська гривня, євро, долар США, № 9500 українська гривня в межах розміру суми основного боргу 10 379 475, 30 грн. та судового збору в сумі 201 354, 57 грн., до вирішення спору по суті.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з ч.1 ст.67 ГПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Право вжиття тих чи інших заходів належить суду, який виходить із предмета спору, конкретних обставин справи та пропозицій заявника.

Необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення. Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд діє за внутрішнім переконанням на підставі та у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Пунктом 1 частини 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності , обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як зазначалося вище, звертаючись із заявою про вжиття заходів забезпечення позову у сумі 13 377 704,08 грн. шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, ПП "Лідер" посилається на наявність заборгованості відповідача перед іншими суб'єктами господарювання, яка складає більше 70 000 000 грн., відповідач є іноземним суб'єктом господарювання, є реальні побоювання того, що виконання судового рішення у даній справі буде утруднене або взагалі стане неможливим.

Відповідач, заперечуючи, подає докази часткового добровільного погашення заборгованості перед ПП «Будімпекс», ТОВ «НВП «Промвпровадження», ТОВ «Полтавагаз збут», ТОВ «СБМУ Підряд», ТОВ «Максігран», ТОВ «Мало-Кохнівський кар'єр» та повного погашення заборгованості перед ТОВ «Белогві» у справах №918/686/15 і №918/687/15, а також перед ТОВ «Неруд Альянс» у справі №918/966/15.

Так, колегія суддів зазначає, дійсно скаржником подано докази на підтвердження виконання відповідачем зобов'язань перед іншими контрагентами. Разом з тим, судова колегія звертає увагу, що з доданих документів до заперечень проти забезпечення позову скаржником додано лише постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.12.2015р. у справі №918/686/15 (заборгованість перед ТОВ "БЕЛОГВІ") та постанову про закінчення виконавчого провадження від 19.01.2016р. у справі №918/966/15 (заборгованість перед ТОВ "Неруд Альянс") (а.м.о. 17-18). Доказів погашення заборгованості перед ТОВ "БЕЛОГВІ" у справі №918/687/15 скаржник не подав.

Також, як зазначає позивач, відповідач має заборгованість перед ПП "Будімпекс" у розмірі 1 243 285, 10 грн., ТОВ "НВО Промвпровадження" - 2 245 595,78 грн., ТОВ "Неруд Альянс" - 333 832,44 грн., ТОВ "Промислова група "Север-Сталь" - 3 391 118 грн., ТОВ "ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ" - 651 651,47 грн., ТОВ "Інвестиційно-дорожня Компанія" - 10 532 106,90 грн., ТОВ "СБМУ "ПІДРЯД" - 13 012 347,40 грн., ТОВ "Максігран" 18 218 228,36 грн., ТОВ "Мало-Коханівський кар'єр" - 8 401 142,67 грн., ТОВ "БЕЛОГВІ" 13 430 101,21 грн.

Відповідачем не заперечується заборгованість перед зазначеними юридичними особами. З платіжних доручень та постанов про закінчення виконавчого провадження (а.м.о. 19-31), наданих скаржником, убачається, що останній сплатив:

- ПП "Будімпекс" 223195,37 грн. відповідно до платіжного доручення №2907 від 16.06.2016р. та 348 289,20 грн. відповідно до платіжного доручення №2908 від 16.06.2016р. з 1 243 285, 10 грн. заборгованості;

- ТОВ "НВО Промвпровадження" 158 219,60 грн. відповідно до платіжного доручення №2917 від 16.06.2016р. та 33 683,94 грн. відповідно до платіжного доручення №2918 від 16.06.2016р. Крім того, надав постанову про закінчення виконавчого провадження від 21.06.2016р. про погашення заборгованості на суму 1 587 376,18 грн. з 2 245 595,78 грн. заборгованості;

- ТОВ "ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ" 651 651,47 грн. відповідно до платіжного доручення №2786 від 02.06.2016р. з 651 651,47 грн. заборгованості, а також відповідно до платіжного доручення №2787 від 02.06.2016р. ТОВ "ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ" було, також, сплачено 102 250,73 грн. та відповідно до платіжного доручення №2788 від 02.06.2016р. 11 308 53 грн.;

- ТОВ "Інвестиційно-дорожня Компанія" відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 17.06.2016р. 7 435 149,51 грн. боргу та 157 981,60 грн. з 10 532 106,90 грн. заборгованості;

- ТОВ "СБМУ "ПІДРЯД" 5 000 000,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 2909 від 16.06.2016р. з 13 012 347,40 грн. заборгованості;

- ТОВ "Максігран" 3 613 000,35 грн. відповідно до платіжного доручення №2910 від 16.06.2016р., 1 663 009,01 грн. відповідно до платіжного доручення №2911 від 16.06.2016р., 2 342 219,00 грн. відповідно до платіжного доручення №2912 від 16.06.2016р., 206 700,00 грн. відповідно до платіжного доручення №2911 від 16.06.2016р. Крім того, відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 17.06.16р. заборгованість у розмірі 18 218 228,36 грн. погашена.

- ТОВ "Мало-Коханівський кар'єр" 3 736 714,71 грн. відповідно до платіжного доручення №3117 від 16.06.2016р. з 8 401 142,67 грн. заборгованості;

- ТОВ "БЕЛОГВІ" докази погашення заборгованості у розмірі 13 430 101,21 грн. та ТОВ "Промислова група "Север-Сталь" у розмірі 3 391 118 грн. відсутні.

Таким чином, як убачається із платіжних доручень та постанов про закінчення виконавчих проваджень, дії по сплаті заборгованості відповідачем перед іншими контрагентами почали учинятися після подачі позивачем до суду заяви про забезпечення позову від 14.06.2016р., зареєстрованої у господарському суді Рівненської області 15.06.2016р., вх. 1526/16, проте на користь позивача жодних платежів не здійснено, на чому наголошує останній, посилаючись на те, що сторонами у справі укладено угоду про встановлення строків виконання зобов'язання від 18.04.2016р., відповідно до якої сторони погодили строки здійснення оплати та суми платежів, а саме: до 20.04.2016р. (включно) - 4 000 000,00 грн., до 29.04.2016р. (включно) - 3 000 000,00грн., до 10.05.2016р. (включно) - 7 379 475,31 грн. загальна сума платежів складає 14 379 475,31 грн. з ПДВ.

Судом враховується, позовні вимоги мають майновий характер та їх розмір достатньо суттєвий, також враховується доведеність обґрунтованості доводів позивача стосовно того, що у випадку незастосування заходів забезпечення позову протягом всього періоду розгляду спору існує вірогідність утруднення виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до п. 7.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року N 16 визначено, що у позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Приймаючи до уваги вказане вище, суд апеляційної інстанції зазначає, що місцевий господарський суд, вживаючи заходи до забезпечення позову, врахував відповідні вимоги чинного законодавства, у зв'язку з чим дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви ПП "Лідер" про забезпечення позову шляхом накладання арешту на кошти, що належать Компанії «ТОДІНІ КОСТРУЦІОНІ ДЖЕНЕРАЛІ С.П.А.» в особі представництва «ТОДІНІ КОСТРУЦІОНІ ДЖЕНЕРАЛІ С.П.А.» (33024, м. Рівне, вул. Соборна, 446, код 26603641) і обліковуються на рахунках Публічного акціонерного товариства "Перший Український ОСОБА_5" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, код 14282829, МФО 334851): № 26006438 українська гривня, євро, долар США, № 0029 українська гривня, євро, долар США, № 9500 українська гривня в межах розміру суми основного боргу 10 379 475, 30 грн. та судового збору в сумі 201 354, 57 грн., до вирішення спору по суті.

Разом з тим, колегія суддів не бере до уваги твердження скаржника про те, що вказані заходи до забезпечення позову унеможливлюють використання Акціонерним товариством «ТОДІНІ КОСТРУЦІОНІ ДЖЕНЕРАЛІ С.П.А.» в особі представництва «ТОДІНІ КОСТРУЦІОНІ ДЖЕНЕРАЛІ С.П.А.» грошових коштів у сумі 10 580 140,87 грн., що призведе до втручання у підприємницьку діяльність підприємства, оскільки ці грошові кошти є оборотними активами підприємства. Як убачається із бухгалтерської довідки від 10.06.2016р. на балансі підприємства перебувають основні засоби на загальну суму 143 921 279,95 грн., що зазначалося і самим скаржником у запереченнях проти задоволення заяви про забезпечення позову та у апеляційній скарзі, які відповідач має можливість використовувати, а арешт на грошові кошти боржника накладається з метою акумулювання грошових коштів, які будуть необхідними у подальшому для виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Так, апеляційний господарський суд зазначає, провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес (рішення Суду у справі Янголенко проти України, no. 14077/05, від 10.12.2009).

Право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов'язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов'язкового рішення може суперечити Конвенції.

Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (рішення Суду у справі Савіцький проти України, no. 38773/05, від 26.07.2012).

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, а тому ухвалу господарського суду Рівненської області від 23.06.2016 р. про забезпечення позову у справі № 918/437/16 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Рівненської області від 23.06.2016р. у справі №918/437/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства Тодіні Коструціоні ОСОБА_4П.А в особі представництва "Тодіні Коструціоні ОСОБА_4П.А" - без задоволення.

2. Матеріали оскарження ухвали у справі №918/437/15 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Гулова А.Г.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.