КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2016 р. Справа№ 911/1171/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

ОСОБА_1

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін:

від позивача ОСОБА_2, дов. № 14-98 від 18.04.2014 р.,

від відповідача ОСОБА_3, дов. № б/н від 09.11.2015р.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Комунального підприємства «Благоустрій Крюківщини»

Крюківщинської сільської ради Києво Святошинського

району Київської області

на рішення Господарського суду Київської області

від 02.06.2016 року

у справі № 911/1171/16 (суддя Грєхов А.С.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна

акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Комунального підприємства «Благоустрій Крюківщини»

Крюківщинської сільської ради Києво Святошинського

району Київської області

про стягнення заборгованості у розмірі 111 117,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 02.06.2016 року по справі № 911/1171/16 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з комунального підприємства «Благоустрій Крюківщини» Крюківщинської сільської ради Києво Святошинського району Київської області на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 17 856,27 грн. пені, 29 228,61 грн. інфляційних втрат, 1 861,84 грн. 3% річних та 734,20 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Комунальне підприємство «Благоустрій Крюківщини» Крюківщинської сільської ради Києво Святошинського району Київської області звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 02.06.2016 року по справі № 911/1171/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.06.2016 року апеляційну скаргу Комунального підприємства «Благоустрій Крюківщини» Крюківщинської сільської ради Києво Святошинського району Київської області прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Зубець Л.П. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.06.2016 року.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 29.06.2016 року, у звязку з перебуванням судді Зубець Л.П. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 911/1171/16 колегію суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Зеленіна В.О., Смірнової Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.06.2016 року справу прийнято до провадження у зазначеному вище складі колегії суддів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.06.2016 року було відкладено розгляд справи на 13.07.2016 року.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 13.07.2016 року, у звязку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 911/1171/16 колегію суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Зеленіна В.О., Мартюк А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2016 року справу прийнято до провадження у зазначеному вище складі колегії суддів.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно зясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Комунального підприємства «Благоустрій Крюківщини» Крюківщинської сільської ради Києво Святошинського району Київської області у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду Київської області від 02.06.2016 року по справі № 911/1171/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та обєктивним зясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

29.11.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі продавець, позивач, ПАТ «НАК «Нафтогаз України») та Комунальним підприємством «Благоустрій Крюківщини» Крюківщинської сільської ради Києво Святошинського району Київської області (далі покупець, відповідач, КП «Благоустрій Крюківщини») укладено договір купівлі-продажу природного газу № 1151/14-ТЕ-17 (далі Договір).

За умовам Договору продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього Договору.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що газ, який продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями, національними творчими спілками та їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності).

30.04.2014 року Додатковою угодою № 2 до Договору п. 1.2 Договору було викладено в наступній редакції: «газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням».

Згідно з п. 2.1 Договору продавець передає покупцеві з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року газ обсягом до 268,00 тис. куб. м з розподілом щомісячної поставки у межах відповідних кварталів.

Відповідно до п.п. 3.3, 3.4 Договору приймання-передачі газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформляється актом приймання-передачі газу. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно з п. 5.2 Договору встановлена ціна за 1000 куб. м. природного газу у розмірі 1 118,974 грн з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб. м. природного газу 1 118,974 грн., крім того ПДВ 17% - 190,226 грн., всього з ПДВ 1 309,20 грн.

31.01.2014 року Додатковою угодою № 1 до Договору п. 5.2 Договору було викладено в наступній редакції: «ціна за 1000 куб. м. природного газу у розмірі 1 091,00 грн з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб. м. природного газу 1 091,00 грн., крім того ПДВ 20% - 218,20 грн., всього з ПДВ 1 309,20 грн.».

Положеннями п. 6.1 Договору визначено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У відповідності до п. 11 Договору, він набуває чинності з дня підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками, діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

На виконання умов укладеного Договору, позивач поставив протягом січня грудня 2014 року, а відповідач прийняв природний в обсязі 271,313 тис. куб. м. на загальну суму 355 202,97 грн., що підтверджуються актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2014 року, від 28.02.2014 року, від 31.03.2014 року, від 30.04.2014 року, від 30.11.2014 року та від 31.12.2014 року.

Відповідач свої зобовязання з оплати отриманого в період з січня по грудень 2014 року газу виконав, проте із порушенням строків, передбачених п. 6.1 Договору.

Дані обставини підтверджені матеріалам справ те не були заперечені представниками сторін у судових засіданнях у суді першої та апеляційної інстанції.

Враховуючи, що відповідачем несвоєчасно проведено оплату за отриманий по Договору газ, позивач звернувся з даним позовом та просить стягнути з відповідача 40 710,57 грн. пені, 6 070,35 грн. 3 % річних та 64 336,81 грн. інфляційних втрат, нарахованих за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за спожитий природний газ у січні-грудні 2014 року.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як передбачено п. 4.1 Договору, остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) п. 1 ст. 530 ЦК України.

Як встановлено вище, відповідач в порушення умов Договору несвоєчасно оплатив поставлений газ.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на положення ст. 549 Цивільного кодексу України, ст. 230 Господарського кодексу України, а також ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, суд першої інстанції, здійснивши перерахунок заборгованості дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 17 856,27 грн. пені, 1 861,84 грн. 3 % річних та 29 228,61 грн. інфляційних втрат.

Колегія суддів не може погодитися з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

14.10.2014 року між позивачем, відповідачем, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Київській області, Департаментом фінансів Київської облдержадміністрації, Управлінням фінансів Києво Святошинської районної державної адміністрації, Києво Святошинською районною державною адміністрацією, КП «Благоустрій Крюківщини» Крюківщинської сільської ради Києво Святошинського району Київської області та ПАТ «НАК «Нафтогаз України» було укладено Договір про організацію взаєморозрахунків № 771/30, предметом якого була організація та проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до статей 14, 16 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (далі Договір про організацію взаєморозрахунків № 771/30).

За умовами зазначеного Договору про організацію взаєморозрахунків № 771/30, його умовами є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п. 24 ст. 14 та п. 2 ст. 16 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 року № 30

Пунктами 3-9 Договору про організацію взаєморозрахунків № 771/30 передбачено, що казначейство перераховує кошти, які надійшли до спеціального фонду державного бюджету від продажу облігацій внутрішньої державної позики згідно з п. 2 ст. 16 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», Головному управлінню Державної казначейської служби України у Київській області у сумі 232 768,46 грн. на підставі рішення Мінфіну. Далі кошти перераховуються через Департамент фінансів Київської облдержадміністрації, Управління фінансів Києво Святошинської районної державної адміністрації, Києво Святошинську районну державну адміністрацію, КП «Благоустрій Крюківщини» Крюківщинської сільської ради Києво Святошинського району Київської області, яка в свою чергу перераховує на рахунок ПАТ «НАК «Нафтогаз України» кошти у сумі 232 768,46 грн., у тому числі ПДВ, для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно з Договором від 29.11.2013 року № 1151/14-ТЕ-17 за 2014 рік. ПАТ «НАК «Нафтогаз України» перераховує кошти для погашення та обслуговування запозичень, залучених під державні гарантії, сплату податкових зобовязань і проведення розрахунків з постачальниками імпортованого природного газу.

На виконання Договору про організацію взаєморозрахунків № 771/30 відповідач за рахунок коштів субвенції з державного бюджету погасив основний борг перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України», що підтверджується платіжним дорученням № 200 від 28.10.2014 року.

За змістом пп. 2 п. 11 Договору про організацію взаєморозрахунків № 771/30 з метоб виконання договору сторони зобовязуються не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

Водночас, згідно з п. 16. Договору про організацію взаєморозрахунків № 771/30 після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що уклавши Договір про організацію взаєморозрахунків № 771/30 сторони у такий спосіб змінили порядок і строки проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до умов Договору купівлі-продажу природного газу № 1151/14-ТЕ-17.

Водночас, для застосування санкцій, передбачених пунктом 7.2. Договору, та наслідків за порушення грошового зобовязання, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплата за природний газ була здійснена поза межами, порядку і строків, встановлених Договором про організацію взаєморозрахунків № 771/30, відповідно до змісту якого сторони узгодили, що зобовязуються не вчиняти до проведення взаєморозрахунку дій з погашення заборгованості відповідно до договору та засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмету договору.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Вищого господарського суду України від 26.04.2016 року у справі № 911/4820/15 та від 03.02.2016 року у справі № 911/3177/15.

Таким чином, відповідачем виконано умови Договору, з урахуванням зміни строків та порядку розрахунків, передбаченого Договором про організацію взаєморозрахунків № 771/30, та сплачено позивачу всю заборгованість. Положення Договору про організацію взаєморозрахунків № 771/30 не передбачають можливості після оплати заборгованості вважати відповідача таким, що прострочив виконання Договору.

З огляду на викладене Колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені Комунальним підприємством «Благоустрій Крюківщини» Крюківщинської сільської ради Києво Святошинського району Київської області в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 02.06.2016 року по справі № 911/1171/16 прийнято з неповним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційна скарга Комунального підприємства «Благоустрій Крюківщини» Крюківщинської сільської ради Києво Святошинського району Київської області підлягає задоволенню, а оскаржуванне рішення скасуванню.

У звязку з задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Благоустрій Крюківщини» Крюківщинської сільської ради Києво Святошинського району Київської області задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 02.06.2016 року по справі № 911/1171/16 скасувати в частині задоволення позовних вимог.

3. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на користь Комунального підприємства «Благоустрій Крюківщини» Крюківщинської сільської ради Києво Святошинського району Київської області 1 833,44 грн. судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги.

5. Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду Київської області.

6. Матеріали справи № 911/1171/16 повернути до Господарського суду Київської області.

7. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

ОСОБА_1

Повний текст рішення складено 18.07.2016 року.