РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2016Справа №910/8971/16
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно - Українська атомна електрична станція»
до про Дочірнього підприємства «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит - Плюс» стягнення заборгованості в розмірі 390 647 грн. 62 коп.
Представники:

від Позивача: Рубінс А.А. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Іванська О.А. (представник за Довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно - Українська атомна електрична станція» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Дочірнього підприємства «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит - Плюс» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості в розмірі 390 647 грн. 62 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 07.10.2013 року між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно - Українська атомна електрична станція» (Покупець) та Дочірнім підприємством «Всеукраїнської громадської організації «Спілка організацій інвалідів України «Фаворит - Плюс», яке змінило своє найменування на Дочірнє підприємство «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит - Плюс» (Постачальник) було укладено Договір на поставку частин машин й апаратів, які призначені для виробництва напівпровідникових злитків або пластин, напівпровідникових приладів, електронних інтегрованих схем і пологих дисплеїв, частин машин й обладнання спеціального значення (комплектуючі підсистеми РК) №ПУ-33764-К, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався передати, а Покупець зобов'язався прийняти й сплатити частини машин й апаратів, які призначені для виробництва напівпровідникових злитків або пластин, напівровідникових приладів, електронних інтегрованих схем і пологих дисплеїв, частин машин й обладнання спеціального значення (комплектуючі підсистеми РК) у кількості, асортименті й цінам, зазначеним у специфікації №1, що є невід'ємною частиною договору. Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору він перерахував грошові кошти у розмірі 1 375 027 грн. 20 коп., Відповідач в свою чергу здійснив поставку на суму 2 789 952 грн. 00 коп., яка була у повному обсязі сплачена Позивачем, що підтверджується платіжними дорученнями на суму 1 414 924 грн. 80 коп. Шляхом обміну листами між сторонами пункт 3.5.2 Договору було доповнено абзацем наступного змісту: «остаточна оплата актів приймання - передачі матеріально - технічних ресурсів здійснюється Покупцем шляхом віднімання 30% сплаченого авансу, остаток 70% суми акту приймання - передачі матеріально - технічних ресурсів підлягає оплаті згідно з умовами договору». Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору після внесення змін ним було сплачено 20.08.2014 року 538 041 грн. 60 коп., за накладними Відповідачем було поставлено товар на суму 796 476 грн. 00 коп., які були сплачені вже з урахуванням внесених змін. Таким чином, залишок непогашеного авансу становить 299 098 грн. 80 коп., а Відповідачем не було поставлено товар на загальну суму 996 996 грн. 00 коп. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно - Українська атомна електрична станція» в розмірі 299 098 грн. 80 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Дочірнього підприємства «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит - Плюс» 12% річних у розмірі 91 548 грн. 82 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.05.2016 року порушено провадження у справі № 910/8971/16, судове засідання призначено на 01.06.2016 року.

01.06.2016 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив. Представники сторін вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 18.05.2016 року не виконали.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача надати докази на підтвердження перерахування грошових коштів у загальному розмірі 2 789 950,00 грн.

2) Відповідача надати докази на підтвердження повернення авансу або здійснення поставки товару на виконання умов Договору №ПУ-33764-К від 07.10.2013 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2016 року відкладено розгляд справи на 15.06.2016 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

13.06.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

13.06.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 18.05.2016 року та ухвали суду від 01.06.2016 року. Крім того, надійшла заява про збільшення ціни позову.

14.06.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 18.05.2016 року.

15.06.2016 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, вимоги ухвали суду не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2016 року повернуто без розгляду заяву Позивача про збільшення ціни позову на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Суд на місці ухвалив - задовольнити клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2016 року відкладено розгляд справи на 30.06.2016 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду.

29.06.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про збільшення ціни позову, в якій просить Суд стягнути з Відповідача на користь Позивача 393 695,97 грн., з яких: 299 098,80 грн. неповернутий в порушення п. 7.4. Договору аванс та 94 597,17 грн. - 12% річних нарахованих по 15 червня 2016 року та судовий збір.

29.06.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

30.06.2016 року в судове засідання з'явились представники сторін. Представник позивача подав клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд на місці ухвалив - задовольнити клопотання представника позивача, а щодо заяви про збільшення ціни позову, Суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору, у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.10 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, Суд приймає заяву Позивача про збільшення ціни позову до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення по суті спору, якими підтримав вимоги та доводи позовної заяви. Представник відповідача в судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, якими заперечив проти задоволення позовних вимог.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представників сторін, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням відзиву Дочірнього підприємства "Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів "Спілка онкоінвалідів" "Фаворит - Плюс".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2016 року відкладено розгляд справи на 13.07.2016 року, у зв'язку з витребуванням додаткових доказів по справі.

04.07.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 30.06.2016 року.

06.07.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву.

12.07.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про збільшення ціни позову, в якій просить Суд стягнути з Відповідача на користь Позивача 396 449,31 грн., з яких: 299 098,80 грн. неповернутий в порушення п. 7.4. Договору аванс та 97 350,51 грн. - 12% річних нарахованих по 13 липня 2016 року та судовий збір.

13.07.2016 року в судове засідання з'явились представники сторін.

Щодо заяви про збільшення ціни позову, Суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору, у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.10 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, Суд приймає заяву Позивача про збільшення ціни позову до розгляду.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представників сторін, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача надати інформацію з посиланням на належні докази щодо того, чи виконано рішення Господарського суду міста Києва по справі №910/10271/15, яким стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Дочірнього підприємства "Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів "Спілка онкоінвалідів" "Фаворит - Плюс" штрафні санкції за неналежне виконання зобов'язань за Договором.

2) Відповідача надати пояснення щодо повідомлення Дочірнім підприємством "Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів "Спілка онкоінвалідів" "Фаворит - Плюс" Покупця про призупинення виконання свого обов'язку по поставці товару на виконання умов Договору №ПУ-33764-К від 07.10.2013 року.

Також, в судовому засіданні представник відповідача подав клопотання про продовження строків розгляду спору на 15 днів.

Суд, відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе задовольнити заявлене клопотання представника відповідача про продовження строків розгляду спору, виходячи з того, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, а у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2016 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів, відкладено розгляд справи на 27.07.2016 року, у зв'язку з витребуванням додаткових доказів по справі.

20.07.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

21.07.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву.

27.07.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про збільшення ціни позову, в якій просить Суд стягнути з Відповідача на користь Позивача 397 825 грн. 99 коп., з яких: 299 098,80 грн. неповернутий в порушення п. 7.4. Договору аванс та 98 727 грн. 19 коп. - 12% річних нарахованих по 27 липня 2016 року та судовий збір.

В судовому засіданні 27 липня 2016 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві та письмових поясненнях, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Що стосується заяви Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно - Українська атомна електрична станція» про збільшення розміру позовних вимог від 27.07.2016 року, Суд зазначає.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України Позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Суд зазначає, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. (п.3.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції")

Враховуючи вищевикладене, Суд приймає Заяву Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно - Українська атомна електрична станція» про збільшення розміру позовних вимог до розгляду.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 27 липня 2016 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

07.10.2013 року між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно - Українська атомна електрична станція» (Покупець) та Дочірнім підприємством «Всеукраїнської громадської організації «Спілка організацій інвалідів України «Фаворит - Плюс», яке змінило своє найменування на Дочірнє підприємство «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит - Плюс» (Постачальник) було укладено Договір на поставку частин машин й апаратів, які призначені для виробництва напівпровідникових злитків або пластин, напівпровідникових приладів, електронних інтегрованих схем і пологих дисплеїв, частин машин й обладнання спеціального значення (комплектуючі підсистеми РК) №ПУ-33764-К, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався передати, а Покупець зобов'язався прийняти й сплатити частини машин й апаратів, які призначені для виробництва напівпровідникових злитків або пластин, напівпровідникових приладів, електронних інтегрованих схем і пологих дисплеїв, частин машин й обладнання спеціального значення (комплектуючі підсистеми РК) у кількості, асортименті й цінам, зазначеним у специфікації №1, що є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п.3.2 Договору сума Договору становить 4 583 424 грн. 00 коп.

Згідно з п.3.4 Договору продукція сплачується на підставі виставлених Постачальником рахунків у національній валюті України шляхом безготівкового переводу на поточний рахунок Постачальника у вигляді авансового платежу, а також на підставі підписаних сторонами актів приймання - передачі матеріально - технічних ресурсів на підставі п.3.5.2.

Пунктом 3.5 Договору передбачено, що розрахунки з Постачальником здійснюються в наступному порядку:

Покупець перераховує аванс на підставі виставленого Постачальником рахунку в розмірі 30% від суми договору, що складає 1 375 027 грн. 20 коп. протягом 10 банківських днів з моменту підписання договору (п.3.5.1)

Остаточна оплата продукції проводиться у 2014 році протягом 10 банківських днів з дати пред'явлення Покупцем актів приймання - передачі матеріально - технічних ресурсів починаючи з січня 2014 року. Постачальник приступає до виконання своїх зобов'язань за умови виконання Покупцем п.3.5.1. У випадку порушення строків виконання вказаного пункту й п.3.5.2 Договору Покупцем, Постачальник має право повністю або частково зупинити виконання своїх зобов'язань за Договором. (п.3.5.2)

Строки поставки продукції обчислюються наступним чином: етап №1 по енергоблоку №1 - 30 робочих днів з дати виконання Покупцем п.3.5.1 Договору; етап №2 по енергоблоку №2 - до 30.06.2014 р. (п.4.1 Договору)

У п.4.2 Договору визначено, що датою поставки вважається дата, зазначена у товаротранспортній накладній, що підтверджує постачання продукції на склад вантажоотримувача.

Пунктом 7.4 Договору передбачено, що у випадку непоставки продукції у строки, передбачені Договором, Покупець має право вимагати передачі оплаченої продукції або повернення авансових платежів. Авансові платежі підлягають поверненню протягом 10 банківських днів від дати направлення повідомлення Постачальнику. При прострочці повернення авансових платежів, Постачальник сплачує Покупцю 12% річних від суми отриманого авансу за період з моменту його отримання й до фактичного повернення.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань сторонами за договором, але не пізніше 01.09.2014 р. У випадку прострочки виконання умов договору Покупцем, загальний строк дії договору продовжується на строк прострочки Покупця. (п.10.1 Договору)

Відповідно до п.10.3 Договору зміни й доповнення до договору можуть бути внесені за домовленістю сторін з оформленням додаткової угоди до договору, що вступає в силу з моменту підписання його уповноваженими особами обох сторін. Допускається внесення змін й доповнень до договору шляхом обміну листами, що є невід'ємними частинами договору.

Специфікацією №1 до Договору на поставку частин машин й апаратів, які призначені для виробництва напівпровідникових злитків або пластин, напівпровідникових приладів, електронних інтегрованих схем і пологих дисплеїв, частин машин й обладнання спеціального значення (комплектуючі підсистеми РК) №ПУ-33764-К від 07.10.2013 року Сторони узгодили найменування, кількість, ціну та загальну вартість товару на суму 4 583 424 грн. 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на поставку частин машин й апаратів, які призначені для виробництва напівпровідникових злитків або пластин, напівпровідникових приладів, електронних інтегрованих схем і пологих дисплеїв, частин машин й обладнання спеціального значення (комплектуючі підсистеми РК) №ПУ-33764-К від 07.10.2013 року Позивачем було перераховано на користь Відповідача грошові кошти у загальному розмірі 1 375 027 грн. 20 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №УПТК/5549 від 24.10.2013 р. на суму 500 000 грн. 00 коп., №УПТК/5584 від 25.10.2013 р. на суму 504 256 грн. 00 коп., №УПТК/5610 від 28.10.2013 р. на суму 370 771 грн. 20 коп., а Відповідачем в свою чергу було поставлено товар на загальну суму в розмірі 2 789 952 грн. 00 коп., що підтверджується актами прийому - передачі матеріально - технічних ресурсів №291013 від 29.10.2013 р. на суму 91 296 грн. 00 коп., №06113/1 від 06.11.2013 р. на суму 273 888 грн. 00 коп., №131113 від 13.11.2013 р. на суму 240 504 грн. 00 коп., №151113 від 15.11.2013 р. на суму 168 000 грн. 00 коп., №1611113 від 16.11.2013 р. на суму 456 480 грн. 00 коп., №201113/1 від 20.11.2013 р. на суму 456 480 грн. 00 коп., №221113/1 від 22.11.2013 р. на суму 273 888 грн. 00 коп., №051213 від 05.12.2013 р. на суму 829 416 грн. 00 коп. та видатковими накладними.

Листом №3/005 від 08.01.2014 року Відповідач пред'явив до сплати акти прийому - передачі матеріально - технічних ресурсів на суму 2 789 952 грн. 00 коп., з яких підлягало оплаті 1 952 966 грн. 40 коп.

На виконання умов Договору на поставку частин машин й апаратів, які призначені для виробництва напівпровідникових злитків або пластин, напівпровідникових приладів, електронних інтегрованих схем і пологих дисплеїв, частин машин й обладнання спеціального значення (комплектуючі підсистеми РК) №ПУ-33764-К від 07.10.2013 року Позивачем було сплачено Відповідачу за отриманий товар грошові кошти у загальному розмірі 1 414 924 грн. 80 коп., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями за період з 23.01.2014 р. по 19.03.2014 р.

Листом №3/186 від 25.07.2014 року Відповідач просив Позивача відновити авансовий платіж в сумі 538 041 грн. 60 коп.

Листом №3/191 від 29.07.2014 року ДП «Фаворит - Плюс» запропонував доповнити пункт 3.5.2 Договору у наступній редакції: «остаточна оплата актів приймання - передачі матеріально - технічних ресурсів здійснюється Покупцем шляхом віднімання 30% сплаченого авансу, остаток 70% суми акту приймання - передачі матеріально - технічних ресурсів підлягає оплаті згідно з умовами договору», абзац 2 п.4.1 договору: «етап №2 по енергоблоку №2 - 01.11.2014 р.», у п.10.1 договору слова «але не пізніше 01.09.2014 р.» замінити на «але не пізніше 31.12.2014 р.»

У відповідь на який Позивач листом №51/10197 від 31.07.2014 р. надав згоду на внесення змін до договору: доповнити пункт 3.5.2 Договору у наступній редакції: «остаточна оплата актів приймання - передачі матеріально - технічних ресурсів здійснюється Покупцем шляхом віднімання 30% сплаченого авансу, остаток 70% суми акту приймання - передачі матеріально - технічних ресурсів підлягає оплаті згідно з умовами договору», абзац 2 п.4.1 договору: «етап №2 по енергоблоку №2 - 01.11.2014 р.», у п.10.1 договору слова «але не пізніше 01.09.2014 р.» замінити на «але не пізніше 31.12.2014 р.», який був отриманий Відповідачем 05.08.2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення уповноваженій особі підприємства Відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на поставку частин машин й апаратів, які призначені для виробництва напівпровідникових злитків або пластин, напівпровідникових приладів, електронних інтегрованих схем і пологих дисплеїв, частин машин й обладнання спеціального значення (комплектуючі підсистеми РК) №ПУ-33764-К від 07.10.2013 року Позивачем було перераховано на користь Відповідача авансовий платіж на суму в розмірі 538 041 грн. 60 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №УПТК/3098 від 20.08.2014 р. на суму 276 936 грн. 00 коп., №УПТК/3097 від 20.08.2014 р. на суму 261 105 грн. 60 коп.

На виконання умов Договору на поставку частин машин й апаратів, які призначені для виробництва напівпровідникових злитків або пластин, напівпровідникових приладів, електронних інтегрованих схем і пологих дисплеїв, частин машин й обладнання спеціального значення (комплектуючі підсистеми РК) №ПУ-33764-К від 07.10.2013 року Відповідачем було поставлено товар на загальну суму 796 476 грн. 00 коп., а Позивачем в свою чергу прийнято вказаний товар, що підтверджується видатковими накладними №120815 від 12.08.2015 р. на суму 456 480 грн. 00 коп., №1409/15-1 від 14.09.2015 р. на суму 339 996 грн. 00 коп., та сплачено грошові кошти у розмірі 557 533 грн. 80 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №УПТК/1922 від 25.08.2015 р. на суму 191 721 грн. 60 коп., №УПТК/1923 від 25.08.2015 р. на суму 127 814 грн. 40 коп., №УПТК/11547 від 22.10.2015 р. на суму 127 814 грн. 40 коп., №УПТК/11548 від 22.10.2015 р. на суму 20 000 грн. 00 коп., №УПТК/11719 від 03.11.2015 р. на суму 59 892 грн. 60 коп., №УПТК/11720 від 03.11.2015 р. на суму 30 290 грн. 80 коп.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що залишок непогашеного авансу становить 299 098 грн. 80 коп., а Відповідачем не було поставлено товар на загальну суму 996 996 грн. 00 коп. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно - Українська атомна електрична станція» в розмірі 299 098 грн. 80 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Дочірнього підприємства «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит - Плюс» 12% річних у розмірі 91 548 грн. 82 коп.

Листом №07/1428 від 02.02.2016 року Позивач просив Відповідача повернути авансовий платіж у розмірі 299 098 грн. 80 коп., що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 04.02.2016 р. та отриманий представником Відповідача 15.02.2016 р., проте залишений без відповіді і виконання.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно - Українська атомна електрична станція» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору на поставку частин машин й апаратів, які призначені для виробництва напівпровідникових злитків або пластин, напівпровідникових приладів, електронних інтегрованих схем і пологих дисплеїв, частин машин й обладнання спеціального значення (комплектуючі підсистеми РК) №ПУ-33764-К від 07.10.2013 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 Цивільного кодексу України зазначено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 ЦК України визначено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина перша статті 692 ЦК України).

Отже, двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов'язків. Так, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов'язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов'язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на поставку частин машин й апаратів, які призначені для виробництва напівпровідникових злитків або пластин, напівпровідникових приладів, електронних інтегрованих схем і пологих дисплеїв, частин машин й обладнання спеціального значення (комплектуючі підсистеми РК) №ПУ-33764-К від 07.10.2013 року Позивачем було перераховано на користь Відповідача грошові кошти у загальному розмірі 1 375 027 грн. 20 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №УПТК/5549 від 24.10.2013 р. на суму 500 000 грн. 00 коп., №УПТК/5584 від 25.10.2013 р. на суму 504 256 грн. 00 коп., №УПТК/5610 від 28.10.2013 р. на суму 370 771 грн. 20 коп., а Відповідачем в свою чергу було поставлено товар на загальну суму в розмірі 2 789 952 грн. 00 коп., що підтверджується актами прийому - передачі матеріально - технічних ресурсів №291013 від 29.10.2013 р. на суму 91 296 грн. 00 коп., №06113/1 від 06.11.2013 р. на суму 273 888 грн. 00 коп., №131113 від 13.11.2013 р. на суму 240 504 грн. 00 коп., №151113 від 15.11.2013 р. на суму 168 000 грн. 00 коп., №1611113 від 16.11.2013 р. на суму 456 480 грн. 00 коп., №201113/1 від 20.11.2013 р. на суму 456 480 грн. 00 коп., №221113/1 від 22.11.2013 р. на суму 273 888 грн. 00 коп., №051213 від 05.12.2013 р. на суму 829 416 грн. 00 коп. та видатковими накладними, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

Листом №3/005 від 08.01.2014 року Відповідач пред'явив до сплати акти прийому - передачі матеріально - технічних ресурсів на суму 2 789 952 грн. 00 коп., з яких підлягало оплаті 1 952 966 грн. 40 коп.

На виконання умов Договору на поставку частин машин й апаратів, які призначені для виробництва напівпровідникових злитків або пластин, напівпровідникових приладів, електронних інтегрованих схем і пологих дисплеїв, частин машин й обладнання спеціального значення (комплектуючі підсистеми РК) №ПУ-33764-К від 07.10.2013 року Позивачем було сплачено Відповідачу за отриманий товар грошові кошти у загальному розмірі 1 414 924 грн. 80 коп., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями за період з 23.01.2014 р. по 19.03.2014 р.

Листом №3/186 від 25.07.2014 року Відповідач просив Позивача відновити авансовий платіж в сумі 538 041 грн. 60 коп. на виконання постачання продукції для блоку №2.

Листом №3/191 від 29.07.2014 року ДП «Фаворит - Плюс» запропонував доповнити пункт 3.5.2 Договору у наступній редакції: «остаточна оплата актів приймання - передачі матеріально - технічних ресурсів здійснюється Покупцем шляхом віднімання 30% сплаченого авансу, остаток 70% суми акту приймання - передачі матеріально - технічних ресурсів підлягає оплаті згідно з умовами договору», абзац 2 п.4.1 договору: «етап №2 по енергоблоку №2 - 01.11.2014 р.», у п.10.1 договору слова «але не пізніше 01.09.2014 р.» замінити на «але не пізніше 31.12.2014 р.»

У відповідь на який Позивач листом №51/10197 від 31.07.2014 р. надав згоду на внесення змін до договору: доповнити пункт 3.5.2 Договору у наступній редакції: «остаточна оплата актів приймання - передачі матеріально - технічних ресурсів здійснюється Покупцем шляхом віднімання 30% сплаченого авансу, остаток 70% суми акту приймання - передачі матеріально - технічних ресурсів підлягає оплаті згідно з умовами договору», абзац 2 п.4.1 договору: «етап №2 по енергоблоку №2 - 01.11.2014 р.», у п.10.1 договору слова «але не пізніше 01.09.2014 р.» замінити на «але не пізніше 31.12.2014 р.», який був отриманий Відповідачем 05.08.2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення уповноваженій особі підприємства Відповідача.

Відповідно до п.10.3 Договору зміни й доповнення до договору можуть бути внесені за домовленістю сторін з оформленням додаткової угоди до договору, що вступає в силу з моменту підписання його уповноваженими особами обох сторін. Допускається внесення змін й доповнень до договору шляхом обміну листами, що є невід'ємними частинами договору.

Згідно зі статтею 653 Цивільного кодексу України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на поставку частин машин й апаратів, які призначені для виробництва напівпровідникових злитків або пластин, напівпровідникових приладів, електронних інтегрованих схем і пологих дисплеїв, частин машин й обладнання спеціального значення (комплектуючі підсистеми РК) №ПУ-33764-К від 07.10.2013 року Позивачем було перераховано на користь Відповідача авансовий платіж на суму в розмірі 538 041 грн. 60 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №УПТК/3098 від 20.08.2014 р. на суму 276 936 грн. 00 коп., №УПТК/3097 від 20.08.2014 р. на суму 261 105 грн. 60 коп.

Крім того, на виконання умов Договору на поставку частин машин й апаратів, які призначені для виробництва напівпровідникових злитків або пластин, напівпровідникових приладів, електронних інтегрованих схем і пологих дисплеїв, частин машин й обладнання спеціального значення (комплектуючі підсистеми РК) №ПУ-33764-К від 07.10.2013 року Відповідачем було поставлено товар на загальну суму 796 476 грн. 00 коп., а Позивачем в свою чергу прийнято вказаний товар, що підтверджується видатковими накладними №120815 від 12.08.2015 р. на суму 456 480 грн. 00 коп., №1409/15-1 від 14.09.2015 р. на суму 339 996 грн. 00 коп., та сплачено грошові кошти у розмірі 557 533 грн. 80 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №УПТК/1922 від 25.08.2015 р. на суму 191 721 грн. 60 коп., №УПТК/1923 від 25.08.2015 р. на суму 127 814 грн. 40 коп., №УПТК/11547 від 22.10.2015 р. на суму 127 814 грн. 40 коп., №УПТК/11548 від 22.10.2015 р. на суму 20 000 грн. 00 коп., №УПТК/11719 від 03.11.2015 р. на суму 59 892 грн. 60 коп., №УПТК/11720 від 03.11.2015 р. на суму 30 290 грн. 80 коп.

Пунктом 3.5.2 Договору в редакції від 05.08.2014 року передбачено, що остаточна оплата актів приймання - передачі матеріально - технічних ресурсів здійснюється Покупцем шляхом віднімання 30% сплаченого авансу, остаток 70% суми акту приймання - передачі матеріально - технічних ресурсів підлягає оплаті згідно з умовами.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.05.2015 року у справі №910/5799/15-г, залишеного без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 23.07.2015 року та Вищого господарського суду України від 15.03.2016 року, встановлено, що обов'язок сплати авансу в сумі 30% від суми Договору (4 583 424,00 грн. п.3.2.), що передбачено п.3.5.1. Договору, стосується всієї поставки обладнання першого та другого етапів аж до повного виконання Договору, що підтверджується як умовами та змістом Договору, так і листом позивача від 31.07.2014 №51/10197, яким погоджено доповнення п.3.5.2. Договору вищенаведеним абзацом, що фактично є не зміною, а уточненням змісту та умов останнього. Тому Покупець зобов'язаний оплачувати остаточні 70% вартості Договору від вартості фактично поставленого на момент здійснення обов'язку з оплати обладнання, бо в іншому випадку поставлене на етапі №2 по енергоблоку №2 обладнання поставлялось би на умовах не передбачених Договором, а саме без оплати авансу в сумі 30% від суми Договору.

Таким чином, Суд звертає увагу, що після внесення змін до п.3.5.2 Договору сплачені грошові кошти були зараховані в рахунок оплати за отриманий товар на суму 796 476 грн. 00 коп. таким чином: 30% авансового платежу (796 476 грн. 00 коп. *30% = 238 942 грн. 80 коп.) були вирахувані з суми 538 041 грн. 60 коп., сплаченої 20.08.2014 року, тобто суми, перерахованої Позивачем на відновлення 30% авансового платежу, та 70% остатку платежу (796 476 грн. 00 коп. * 70% = 557 533 грн. 20 коп.) були сплачені Позивачем у період з 25.08.2015 р. по 03.11.2015 р.

Крім того, Судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 06.08.2015 року у справі №910/10271/15, залишеного без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 року та Вищого господарського суду України від 11.05.2016 року, стягнуто з Державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Дочірнього підприємства "ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ ОНКОІНВАЛІДІВ "СПІЛКА ОНКОІНВАЛІДІВ""ФАВОРИТ-ПЛЮС" на будь-який рахунок виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду грошові кошти: 68 245,08 грн. втрат від інфляції, 9 021,41 грн. 3% річних, 44 856,46 грн. пені, 2 442,46 грн. судового збору.

При розгляді справи №910/10271/15 Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання щодо розрахунку за поставлену продукцію у встановлений умовами договору строк (січень 2014) не виконав, прострочив оплату поставленого обладнання на 204 дні, Акти прийому-передачі матеріально-технічних ресурсів у встановлений Договором № ПУ-33764-К не оплатив у термін - 10 банківських днів. В порушення умов Договору, оплата остаточно відповідачем була здійснена лише 20.08.2014 в розмірі 538 041,60 грн. (вказаний факт також підтверджується банківською випискою). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено прострочення виконання грошового зобов'язання за Договором на поставку частин машин і апаратів, призначених для виробництва напівпровідникових злитків або пластин, напівпровідникових приладів, електронних інтегрованих схем і плоских дисплеїв, частин машин та устаткування спеціального призначення (комплектуючі підсистеми РК) № ПУ-33764-К (реєстраційний номер 11-14-9-2437 від 18.10.2013 року) від 07.10.2013 року.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 року "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Норми статті 124 Конституції України визначають обов'язковість виконання усіма суб'єктами прав судового рішення у вказаній справі.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.99 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, судові рішення у справах № 910/5799/15-г, №910/10271/15 не можуть бути поставлені під сумнів, а інші рішення, в тому числі і у даній справі, не можуть йому суперечити, а тому факт прострочки виконання Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно - Українська атомна електрична станція» своїх зобов'язань з оплати поставленого обладнання за Договором на поставку частин машин й апаратів, які призначені для виробництва напівпровідникових злитків або пластин, напівпровідникових приладів, електронних інтегрованих схем і пологих дисплеїв, частин машин й обладнання спеціального значення (комплектуючі підсистеми РК) №ПУ-33764-К від 07.10.2013 року на 204 дні підтверджено рішеннями Господарського суду м. Києва від 13.05.2015 року у справі №910/5799/15-г та від 06.08.2015 року у справі №910/10271/15, які набрали законної сили.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначав, що у зв'язку з невиконанням Позивачем рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2015 року у справі №910/10271/15, залишеного без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 року та Вищого господарського суду України від 11.05.2016 року, він на підставі п. 7.8 Договору призупинив виконання свого обов'язку по поставці товару, у зв'язку з чим на підставі п.10.1 Договору строк дії договору продовжується на строк прострочки Покупця.

Відповідно до п.7.8 Договору сторона має право призупинити виконання своїх зобов'язань за Договором у випадку неоплати іншою стороною штрафних санкцій за невиконання або несвоєчасне виконання умов Договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.08.2015 року у справі №910/10271/15, залишеного без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 року та Вищого господарського суду України від 11.05.2016 року, стягнуто з Державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Дочірнього підприємства "ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ ОНКОІНВАЛІДІВ "СПІЛКА ОНКОІНВАЛІДІВ""ФАВОРИТ-ПЛЮС" на будь-який рахунок виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду грошові кошти: 68 245,08 грн. втрат від інфляції, 9 021,41 грн. 3% річних, 44 856,46 грн. пені, 2 442,46 грн. судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 09.03.2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу №910/10271/15 виданого 26.02.2016 року Господарським судом міста Києва. Судом встановлено, що до теперішнього часу рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2015 року у справі №910/10271/15, яке набрало законної сили, не виконане.

Правилами зустрічного виконання зобов'язання, встановленими частиною другою статті 538 ЦК України, передбачено одночасне виконання кожною із сторін свого обов'язку.

За приписами частин третьої та четвертої статті 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі; якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Однак, для реалізації права, наданого наведеними вище положеннями, неодмінною умовою є доведення цієї дії до відома іншій стороні; односторонній правочин за приписами статті 538 Цивільного кодексу України, про вчинення якого не поставлено до відома, не створює наслідків, для яких він вчинявся, тобто, такі дії сторони не матимуть ознак правомірних.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 29 березня 2016 року у справі № 918/966/15.

Як вбачається з матеріалів справи, листом №3/228 від 03.08.2015 року Дочірнє підприємство «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит - Плюс» повідомило Покупця про призупинення виконання свого обов'язку по поставці товару на виконання умов Договору на поставку частин машин і апаратів, призначених для виробництва напівпровідникових злитків або пластин, напівпровідникових приладів, електронних інтегрованих схем і плоских дисплеїв, частин машин та устаткування спеціального призначення (комплектуючі підсистеми РК) № ПУ-33764-К (реєстраційний номер 11-14-9-2437 від 18.10.2013 року) від 07.10.2013 року, а також просив внести зміни до договору, продовживши строк його дії на 204 дні від дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 23.07.2015 р. до 25.02.2016 р., що підтверджується фіскальним чеком від 04.08.2015 року.

Суд зазначає, що рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2015 року у справі №910/5799/15-г, залишене без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 23.07.2015 року, яким встановлено факт прострочки Позивача, а також рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2015 року у справі №910/10271/15, залишене без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 року, яким стягнуто з Позивача пеню, набрали законної сили відповідно до норм статті 93 Господарського процесуального кодексу України 23.07.2015 року та 02.02.2016 року відповідно.

Проте, на момент набрання законної сили вказаними рішеннями, строк дії Договору на поставку частин машин і апаратів, призначених для виробництва напівпровідникових злитків або пластин, напівпровідникових приладів, електронних інтегрованих схем і плоских дисплеїв, частин машин та устаткування спеціального призначення (комплектуючі підсистеми РК) № ПУ-33764-К (реєстраційний номер 11-14-9-2437 від 18.10.2013 року) від 07.10.2013 року закінчився, оскільки встановлений строк дії договору не пізніше 01.11.2014 року продовжився на підставі п.10.1 Договору на 204 дні, а тому закінчився 24.03.2015 року, а лист Відповідача про призупинення виконання свого обов'язку був надісланий вже після закінчення строку дії спірного договору.

Враховуючи вищевикладене, Суд не приймає до уваги заперечення Відповідача щодо призупинення виконання Відповідачем обов'язку по поставці товару на підставі п. 7.8 Договору та продовження строку дії Договору на підставі п.10.1 Договору станом на час розгляду даної справи Судом.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

Вказану правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 15.10.2013 року по справі № 5011-42/13539-2012|3-30гс13.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю, а у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно, тобто або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певновизначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки законом не визначено форму пред'явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред'явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 30 вересня 2015 року у справі № 904/669/15.

Як встановлено Судом, листом №07/1428 від 02.02.2016 року Позивач просив Відповідача повернути авансовий платіж у розмірі 299 098 грн. 80 коп., що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 04.02.2016 р. та отриманий представником Відповідача 15.02.2016 р., проте залишений без відповіді і виконання.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повернення Відповідачем грошових коштів Державному підприємству «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно - Українська атомна електрична станція» в розмірі 299 098 грн. 80 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив поставку товару та не здійснив повернення суми попередньої оплати в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 299 098 грн. 80 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду з урахуванням Заяви про збільшення розміру позовних вимог від 27.07.2016 року, яка прийнята Судом до розгляду, Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь 12% річних за загальний період прострочки з 28.10.2013 р. по 27.07.2016 р. у розмірі 98 727 грн. 19 коп.

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця. (ч.3 статті 693 Цивільного кодексу України)

Відповідно до статті 536 Цивільного Кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Проценти, зазначені у статті 536 ЦК України, - це плата за користування чужими коштами, в тому числі безпідставно одержаними, збереженими грішми (стаття 1214 ЦК України). Підставами для застосування до правовідносин сторін статті 536 ЦК України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге - встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством (наприклад, статтями 1048, 1054, 1061 ЦК України). Вони нараховуються саме у зв'язку з користуванням чужими коштами.

При цьому, Суд зазначає, що повернення суми попередньої оплати є поверненням суми авансу (а не грошовим зобов'язанням), на який можуть нараховуватися лише проценти, передбачені ст. 536 Цивільного кодексу України.

Підставами для застосування до правовідносин сторін ст. 536 ЦК України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге - встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством.

Пунктом 7.4 Договору передбачено, що у випадку непоставки продукції у строки, передбачені Договором, Покупець має право вимагати передачі оплаченої продукції або повернення авансових платежів. Авансові платежі підлягають поверненню протягом 10 банківських днів від дати направлення повідомлення Постачальнику. При прострочці повернення авансових платежів, Постачальник сплачує Покупцю 12% річних від суми отриманого авансу за період з моменту його отримання й до фактичного повернення.

Суд, перевіривши розрахунок 12% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки повернення Відповідачем авансового платежу у розмірі 299 098 грн. 80 коп. за загальний період прострочки з 28.10.2013 р. по 27.07.2016 р. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача. Так, при зверненні Позивача до суду з заявою про збільшення розміру позовних вимог, останнім нараховано 12% річних за період по 27.07.2016 року, проте вказана заява датована 15.07.2016 року, копія якої надіслана на адресу Відповідача 18.07.2016 року, проте чинне законодавство України не передбачає можливості такого нарахування на майбутнє. Таким чином, до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 12% річних у розмірі 97 547 грн. 18 коп., як плати за користування чужими грошовими коштами за загальний період з 28.10.2013 року по 15.07.2016 року.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно - Українська атомна електрична станція» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит - Плюс» (01034, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЯРОСЛАВІВ ВАЛ, будинок 26, ЛІТ.А, Ідентифікаційний код юридичної особи 25285759) на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м.Київ, ВУЛИЦЯ НАЗАРІВСЬКА, будинок 3, Ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) в особі відокремленого підрозділу «Южно - Українська атомна електрична станція» (55001, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, промзона, Ідентифікаційний код юридичної особи 20915546) заборгованість у розмірі 299 098 (двісті дев'яносто дев'ять тисяч дев'яносто вісім) грн. 80 (вісімдесят) коп., 12% річних у розмірі 97 547 (дев'яносто сім тисяч п'ятсот сорок сім) грн. 18 (вісімнадцять) коп. та судовий збір у розмірі 5 949 (п'ять тисяч дев'ятсот сорок дев'ять) грн. 67 (шістдесят сім) коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 28 липня 2016 року.

Суддя О.В. Чинчин