ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2016 р.Справа № 922/1540/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Колонтаїв", с. Колонтаїв (Харківської області)
до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків
про визнання недійсним рішення
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № б/н від 18.04.2016 року;

відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 1 від 01.02.2016 року.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Колонтаїв", с.Колонтаїв (Харківської області) (позивач) 17.05.2016 р. звернулось до господарського суду Харківської області із позовом до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (відповідач) про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 18-р/к від 23.02.2016 року у справі № 3/12-169-15 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу". Також до стягнення заявлені судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.05.2016 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 922/1540/16 та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 06.06.2016 року о 10:45.

02.06.2016 р. через канцелярію суду, до матеріалів справи від позивача надійшло правове обґрунтування заявлених позовних вимог (вх.№18389) з додатковими документами, які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

03.06.2016 р. через канцелярію суду, до матеріалів справи від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№18484) з додатковими документами, які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

06.06.2016 р. через канцелярію суду, до матеріалів справи від відповідача надійшло клопотання про фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ст. 81-1 ГПК України (вх. № 18570).

За клопотанням відповідача (вх.№18570 від 06.06.2016 р.) (т.с. І а.с. 43), в порядку вимог ст.81-1 ГПК України, запис розгляду судової справи № 922/1540/16 здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: КП Діловодство спеціалізованого суду. Для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер CICX-09555.

Позивач в призначене судове засідання 06.06.2016 р. з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві та наданому раніше правовому обґрунтуванні заявлених позовних вимог .

Відповідач в призначене судове засідання 06.06.2016 р. з'явився, проти заявлених позовних вимог заперечив повністю з підстав, викладених у наданому раніше відзиві на позов.

У зв'язку необхідність надання сторонами витребуваних судом доказів, з метою забезпечення принципів рівності та змагальності сторін та з метою надання сторонам можливості надати додаткові докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень проти них, в судовому засіданні 06.06.2016 р. оголошено перерву до 12.07.2016 р. до 11:30год., відповідно до приписів ст.77 ГПК України.

11.07.2016 р. через канцелярію суду, до матеріалів справи від позивача надійшли пояснення до позовної заяви (вх.№ 22522), які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

12.07.2016 р., після перерви розгляд справи було продовжено.

Позивач в засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю та наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві та наданих поясненнях до позову.

Відповідач в засіданні проти позову заперечив повністю та просив суд в задоволенні позову відмовити повністю з підстав, викладених останнім у відзиві на позов.

З метою забезпечення принципів рівності та змагальності сторін та з метою надання сторонам можливості надати додаткові докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень проти них, в судовому засіданні 12.07.2016 р. оголошено перерву до 18.07.2016 р. до 11:00год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

14.07.2016 р. через канцелярію суду, до матеріалів справи від позивача надійшли пояснення до позовної заяви (вх.№ 23199) з додатковими документами, які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

18.07.2016 р., після перерви розгляд справи було продовжено.

Позивач в судовому засіданні 18.07.2016 р. заявлені позовні вимоги підтримав повністю та наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві та наданих поясненнях до позову.

Відповідач в судовому засіданні 18.07.2016 р. проти позову заперечував повністю та просив суд в задоволенні позову відмовити повністю з підстав, викладених у відзиві на позов.

Судом досліджено оригінали документів, копії яких додані учасниками судового процесу до матеріалів господарської справи № 922/1540/16.

Господарський суд вважає, що застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Зважаючи на викладене, за висновками суду в матеріалах господарської справи №922/1540/16 достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та які є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення.

Згідно із статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 18.07.2016 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані докази, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги та заперечення проти них, господарським судом встановлено наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, Адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 23.02.2016 року прийнято рішення № 18-р/к у справі № 3/12-169-15, яким визнано, що позивач - ТОВ "Агрофірма Колонтаїв", не подавши інформацію, передбачену вимогою голови Відділення від 12.08.2015 р. № 02-26/3-3729, у встановлений ним строк, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки, а також за вчинене порушення на позивача накладено штраф у розмірі 27200,00 грн.

Не погодившись з вищевказаним рішенням, ТОВ "Агрофірма Колонтаїв" звернулось з даним позовом до господарського суду про визнання недійним вищевказаного рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 18-р/к від 23.02.2016 року по справі № 3/12-169-15.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що спірне рішення є незаконним та таким, що порушує права позивача, оскільки в матеріалах справи №3/12-169-15 відсутні докази факту отримання ОСОБА_3 уповноваженою на це особою позивача.

Так, позивачем наголошено про те, що вказану ОСОБА_3 надіслано Відділенням 13.08.2015 року до ТОВ "Агрофірма Колонтаїв" рекомендованим листом №391 за адресою: 64030, Харківська обл., Краснокутський р-н, с.Колонтаїв, з поштового відділення № 052 м.Харкова. За повідомленням Харківської дирекції УДППЗ "Укрпошта" рекомендований лист №391 був вручений 15.08.2015 року: ОСОБА_4 - уповноваженому на отримання кореспонденції відповідно до договору від 01.01.2014 р. №1 про доставку поштових відправлень та періодичних друкованих видань.

Втім, позивачем зазначено про те, що висновки, викладені у Рішенні, не відповідають дійсним обставинам справи, зокрема, між ТОВ "Агрофірма Колонтаїв" та Українським державним підприємством поштового звязку "Укрпошта" укладено договір від 01.01.2014 року № 4235/7 (а не № 1 як зазначено в Рішенні) на доставку поштових відправлень та періодичних друкованих видань юридичним особам відділенням поштового звязку Колонтаїв поштовий індекс 62030 (а не 64030, як зазначено в Рішенні).

Так, позивач зазначає про те, що п. 1.1 розділу 1 вищевказаного Договору передбачено, що доставка та вручення поштовим відділенням письмової кореспонденції (внутрішніх та міжнародних простих і рекомендованих карток, листів), повідомлень про надходження посилок та відправлень з оголошеною цінністю, рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень періодичних друкованих видань здійснюється на наступну поштову адресу: с.Колонтаїв, вул.Леніна, 32-А у порядку:

- дні доставки - на протязі тижня, крім суботи та неділі;

- уповноваженим особам у канцелярії, експедиції тощо, розміщені на перших поверхах приміщень с.Колонтаїв, вул. Леніна, 32-А.

Крім цього, пунктом 1.2 розділу 1 зазначеного вище Договору встановлено, що у разі доставки відправлень та їх не врученні з причини відсутності уповноваженої особи або несправності абонентської поштової скриньки вручення здійснюється в приміщенні Пошти згідно з наступним режимом роботи: з 9-00 до 14-00 крім суботи, неділі, понеділка. Згідно з п.п. 2.2.2, 2.2 розділу 2 зазначеного вище Договору уповноваженими, яким доручається одержання усіх видів поштових відправлень, зазначених у розділі 1, є головний бухгалтер - ОСОБА_5 та директор ТОВ "Агрофірма Колонтаїв" ОСОБА_4.

Так, позивачем наголошено про те, що Відділення в оскаржуваному Рішенні зазначає, що рекомендований лист № 391 був вручений 15.08.2015 року ОСОБА_4 Проте, як зазначає позивач, директор ОСОБА_4 не одержував зазначений рекомендований лист, з огляду на те, що 15.08.2015 року припадає на суботу - вихідний день та згідно з умовами вищевказаного Договору не є днем доставки письмової кореспонденції ТОВ "Агрофірма Колонтаїв". Також, згідно з наказом директора ТОВ "Агрофірма Колонтаїв" від 31.12.2014р. №21 субота та неділя на товаристві є вихідними днями, а зразок підпису уповноваженої на отримання пошти особи, а саме директора ТОВ "Агрофірма Колонтаїв" ОСОБА_4, зазначеного в Договорі, не відповідає підпису в журналі № 8 про вручення письмової кореспонденції .

Таким чином, позивачем зазначено про те, що в матеріалах справи №3/12-169-15 про порушення ТОВ "Агрофірма Колонтаїв" законодавства про захист економічної конкуренції відсутні докази факту отримання ОСОБА_3 уповноваженою на це особою ТОВ "Агрофірма Колонтаїв" згідно з Договором від підприємства звязку, а повідомлення Українського державного підприємства поштового звязку "Укрпошта" про вручення рекомендованого листа № 391 представнику позивача ОСОБА_4 не є доказом того, що вмістом цього листа була саме ОСОБА_3.

З огляду на вищевказані обставини, на думку позивача, відповідачем не зясовано коли та кому саме була вручена вимога голови Відділення від 12.08.2015р. №02-26/3-3729 про надання інформації, чи була зазначена вимога отримана від підприємства звязку уповноваженою на це особою, а також не наведено в Рішенні належних та допустимих доказів надіслання саме вказаної вимоги щодо надання інформації.

Крім цього, позивачем зазначено про те, що ТОВ "Агрофірма Колонтаїв" дізналось про надіслання на її адресу ОСОБА_3 після початку розгляду справи № 3/12-169-15 та листом від 23.02.2016 року за вих. № 7, надало інформацію, передбачену вказаною ОСОБА_3.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з п.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства", у перевірці правильності застосування органами Антимонопольного комітету України пунктів 13 та 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" судам необхідно враховувати, що зазначені органи не обмежені у виборі джерела для отримання інформації, необхідної для виконання їх завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції. Обов'язок з надання інформації передбачено статтею 221 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", а обсяг запитуваної інформації повинен відповідати змістовному колу цих завдань.

Судам у розгляді справ про неподання інформації чи подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню слід з'ясовувати, чи було повідомлено суб'єкта господарювання про необхідність надання ним відомостей та у який саме спосіб, а також причини, з яких відомості не було надано або надано невчасно.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. 4-5 п. 13.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства", системний аналіз наведених норм свідчить про те, що хоча вони й не містять вичерпного переліку підстав вимагати надання певної інформації, але направлення органом Антимонопольного комітету України відповідного запиту буде правомірним лише у випадку, прямо передбаченому законом.

Наявність таких підстав входить до предмета доказування у справах зі спорів, пов'язаних з визнанням недійсними рішень органів названого Комітету. Відтак, господарські суди у розгляді відповідних справ мають з'ясовувати, зокрема, чи відбувся збір інформації органом Антимонопольного комітету України в межах розгляду заяви або справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, чи мало місце проведення таким органом необхідної перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.08.2015 року Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Колонтаїв" було направлено ОСОБА_3 про надання інформації (т.с. І а.с. 34) рекомендованим листом № 391 із зазначенням переліку інформації, яку необхідно було надати протягом 14 календарних днів з дня отримання вказаної ОСОБА_3.

Зокрема, позивачу необхідно було надати відповідь на кожне поставлене питання згідно з нумерацією, зокрема на 6 питань, а саме:

1. Копію статуту, свідоцтва про державну реєстрацію (за наявності) та витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців підприємства.

2. Щодо залишків зерна гречки на підприємстві протягом червня-грудня 2014 року та січня-липня 2015 року у вигляді таблиці № 1 (по кожному виду окремо) (додається).

3. Динамику змін вартості зерна гречки за 2013-2014 роки, січень-липень 2015 року у вигляді таблиці № 2 (додається).

4. Щодо реалізації зерна гречки протягом червня-грудня 2014 року та січня-липня 2015 року в розрізі покупців у вигляді таблиці № 3 (помісячно) (додається).

5. Перелік конкурентів підприємства у вигляді таблиці № 4 (додається).

6. Чим на думку суб'єктів господарювання викликане стрімке (більше 100%) підвищення оптово-відпускних цін на гречку та крупу гречану?

Також, у вимозі повідомлялось, що згідно з ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", подання недостовірної інформації, подання інформації в неповному обсязі, неподання інформації у встановлені головою Відділення строки є порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції та тягне за собою відповідальність, передбачену статтею 52 цього Закону.

Отже, згідно зі статтею 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", основним завданням Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики, зокрема, в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ст.16 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", державний уповноважений Антимонопольного комітету України має право, зокрема при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Крім того, виходячи зі змісту статей 22, 221 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо подання суб'єктами господарювання та інш. документів, інформації тощо, необхідних для виконання цими органами завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, є обов'язковими для виконання у визначені ними строки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 14.08.2012р. по справі № 08/03/26/64/2011.

Згідно з пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", неподання інформації Комітету у встановлені органами Комітету строки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Так, за повідомленням Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" рекомендований лист № 391 був вручений 15.08.2015 року: ОСОБА_4 - уповноваженому на отримання кореспонденції відповідно до договору від 01.01.2014 р. про доставку поштових відправлень та періодичних друкованих видань (т.с. І а.с. 39).

Відповідно до вимоги, товариству необхідно було надати інформацію протягом 14 календарних днів з дня її отримання, тобто до 29.08.2015р. (включно).

Проте у встановлений у ОСОБА_3 термін, запитувану інформацію позивач відділенню не надав. При цьому, звернень чи клопотань від ТОВ "Агрофірма Колонтаїв" щодо подовження строку надання інформації на вимогу, роз'яснення питань тощо, до відділення АМК не надходило.

Крім того, запитувана у вимозі інформація не потребувала здійснення додаткового збору, аналізу та опрацювання інформації від третіх осіб. Отже, у позивача було достатньо часу для збору та підготовки матеріалів.

Листом від 02.12.2015 р. № 49 (вх. Відділення від 02.12.2015 № 5079) ТОВ "Агрофірма Колонтаїв" повідомило, що запитувана інформація на вимогу голови Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.08.2015 року за № 02-26/3-3729/91 була надіслана ТОВ "Агрофірма Колонтаїв" простим поштовим відправленням 26.08.2015 року з поштового відділення Колонтаїв Краснокутського району Харківської області на адресу: Антимонопольний комітет України Харківське обласне територіальне відділення: 61022, м.Харків, Держпром, 6 під'їзд. Також, у вказаному листі позивачем зазначено про те, що з якої причини не дійшов вказаний лист, останньому не відомо, тому останній надсилає копію інформації на вимогу від 12.08.2015 р. № 02-26/3-3729/91 (т.с. І а.с. 42).

Так, пунктом 5 частини першої статті 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлено, що голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Аналогічні за змістом приписи містить й підпункт 5 пункту 8 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затверджене розпорядженням АМК № 32-р. від 23.02.2001р..

Крім того, як зазначено у ст.17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", до повноважень голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, належить зокрема, право вимагати надання інформації, необхідної для виконання завдань передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Зокрема, статтею 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема:

- здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції;

- здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель.

Законодавство про захист економічної конкуренції не містить вичерпного переліку випадків, за яких уповноважені особи Комітету мають право вимагати відповідну інформацію у суб'єктів господарювання та інших осіб.

Обов'язок надання інформації на запит (вимогу) уповноваженої особи Комітету повинен виконуватись суб'єктом господарювання незалежно від того, чи розпочата органом Комітету справа про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Інформація може бути витребувана як під час розгляду заяв, так і під час розгляду справ, а також в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про Антимонопольний комітет України" та інші нормативно - правові акти не містять положень про право суб'єктів господарювання на відмову від виконання вимоги уповноваженої особи Комітету щодо подання інформації, необхідної для реалізації завдань, покладених на органи Комітету.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" під час розгляду заяв і справ про узгоджені дії, концентрацію, про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі під час проведення розслідування, дослідження, прийняття розпоряджень, рішень за заявами і справами, здійснення інших повноважень у сфері контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, контролю за узгодженими діями, концентрацією органи та посадові особи Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень керуються лише законодавством про захист економічної конкуренції.

Порядок проведення органами Антимонопольного комітету України планових та позапланових перевірок дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства про захист економічної конкуренції визначено Положенням про порядок проведення перевірок додержання законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України 25.12.2001р. № 182-р, що зареєстроване в Міністерстві юстиції України 13.02.2002р. за 139/6427 (зі змінами).

Направлення вимог про надання інформації не є плановою або позаплановою перевіркою.

Разом з тим, позивачем подано інформацію передбачену ОСОБА_3 від 02.12.2015 р. № 49 - 02.12.2015 року, тобто, через 95 днів після спливу терміну її надання.

Так, згідно п. 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно з ст.7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України відповідно до покладених на нього завдань:

- контролює дотримання антимонопольного законодавства в процесі економічної концентрації, зокрема, при створенні, реорганізації, ліквідації суб'єктів господарювання, створенні об'єднань підприємств, вступі одного або кількох суб'єктів господарювання в об'єднання, при перетворенні органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю в об'єднання суб'єктів господарювання, придбанні чи набутті будь-яким іншим способом у власність, одержанні в управління (користування) часток (акцій, паїв), активів (майна) у вигляді цілісних майнових комплексів суб'єктів господарювання або їх структурних підрозділів, оренді цілісних майнових комплексів суб'єктів господарювання або їх структурних підрозділів, набутті будь-яким іншим способом контролю господарської діяльності;

- контролює дотримання антимонопольного законодавства при здійсненні господарської діяльності суб'єктами господарювання та при реалізації повноважень органами влади, органами місцевого самоврядування, органами адміністративно-господарського управління та контролю щодо суб'єктів господарювання;

- розглядає справи про порушення антимонопольного законодавства та приймає рішення за результатами розгляду в межах своїх повноважень;

- звертається до суду чи арбітражного суду з позовами (заявами) у зв'язку з порушенням антимонопольного законодавства, надсилає правоохоронним органам матеріали про порушення законодавства, що містять ознаки злочину;

- дає рекомендації та вносить пропозиції органам державної влади, установам, органам місцевого самоврядування, суб'єктам господарювання та їх об'єднанням щодо проведення заходів, спрямованих на обмеження монополізму, розвиток підприємництва і конкуренції, запобігання порушенням антимонопольного законодавства;

- дає рекомендації органам влади, органам місцевого самоврядування, органам адміністративно-господарського управління та контролю, суб'єктам господарювання щодо припинення дій (бездіяльності), що містять ознаки порушень антимонопольного законодавства, усунення причин цих порушень і умов, що їм сприяють, а після припинення порушення - про вжиття заходів по усуненню наслідків цих порушень у визначені Комітетом строки;

- бере участь у розробці та вносить у встановленому порядку проекти актів законодавства, що регулюють питання розвитку конкуренції, конкурентної політики та демонополізації економіки;

- бере участь в укладанні міждержавних угод, розробці і реалізації міжнародних проектів та програм, а також здійснює співробітництво з державними органами і неурядовими організаціями іноземних держав та міжнародними організаціями з питань, що належать до компетенції Антимонопольного комітету України;

- узагальнює практику застосування антимонопольного законодавства, розробляє пропозиції щодо його удосконалення;

- затверджує кошторис доходів і видатків Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень;

- розробляє і організовує виконання заходів, спрямованих на запобігання порушенням антимонопольного законодавства;

- систематично інформує населення України про свою діяльність;

- здійснює інші дії щодо контролю за дотриманням антимонопольного законодавства в межах його повноважень.

Відповідно до ст.60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Згідно з ч.1 ст.48 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про:

- визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- зобов'язання органу влади, органу місцевого самоврядування, органу адміністративно-господарського управління та контролю скасувати або змінити прийняте ним рішення чи розірвати угоди, визнані антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю;

- визнання суб'єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку;

- примусовий поділ суб'єкта господарювання, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку;

- накладення штрафу;

- блокування цінних паперів;

- усунення наслідків порушень законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема усунення чи пом'якшення негативного впливу узгоджених дій, концентрації суб'єктів господарювання на конкуренцію;

- скасування дозволу на узгоджені дії у разі вчинення дій, заборонених згідно із статтею 19 цього Закону;

- оприлюднення відповідачем за власні кошти офіційної інформації Антимонопольного комітету України чи його територіального відділення стосовно рішення, прийнятого у справі про порушення, в тому числі опублікування рішень у повному обсязі (за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим, головою територіального відділення інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), у строк і спосіб, визначені цим рішенням або законодавством;

- закриття провадження у справі.

Відповідно до п.п.13, 15 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" в межах справи про надання інформації до кола обставин, які підлягають встановленню, входять: чи відбувся збір інформації органом Антимонопольного комітету України в межах розгляду заяви або справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, чи мало місце проведення таким органом необхідної перевірки, чи було повідомлено суб'єкта господарювання про необхідність надання ним відомостей та у який саме спосіб, а також причини, з яких відомості не було надано або надано невчасно. При цьому, в межах справи про зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, з'ясуванню підлягають інші обставини, зокрема встановлення монопольного (домінуючого) становища суб'єкта (суб'єктів) господарювання, яке включає застосування як структурних, так і поведінкових показників, що характеризують стан конкуренції на ринку. При цьому застосування структурних показників зумовлюється встановленням об'єкта аналізу, визначенням товарних, територіальних (географічних), часових меж ринку на підставі інформації, яка може бути використана для визначення монопольного (домінуючого) становища.

Одночасно, згідно з п.13.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства", закон не визначає певної форми витребування інформації, у зв'язку з чим його може бути здійснено в будь-якій письмовій формі, крім тієї, щодо якої є пряма заборона закону, з урахуванням, однак, того, що в разі заперечення суб'єктом господарювання факту отримання ним запиту про надання інформації орган Антимонопольного комітету України з огляду на вимоги статті 33 ГПК України має подати господарському суду належні докази надсилання такого запиту. Відповідні докази мають свідчити про надіслання запиту за місцезнаходженням суб'єкта господарювання, визначеним згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, і про отримання його від підприємства зв'язку уповноваженою на це особою відповідно до Правил надання поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270.

Як встановлено судом вище, доказів на підтвердження надання позивачем інформації в необхідних обсягах, як вимагалось АМК у ОСОБА_3, матеріали справи не містять, а позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження наведеного у позові суду не представлено.

Доводи позивача, які покладено останнім в обґрунтування позовних вимог щодо неотриманням уповноваженою особою позивача вказаної вище ОСОБА_3 необґрунтовані та спростовуються матеріалами справи (т.с. І а.с. 42).

Відтак, відповідач у спірному рішенні обґрунтовано визнав, що дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Колонтаїв", які полягають у неподанні інформації на вимогу голови відділення АМК від 12.08.2015 року (т.с. І а.с.34) у встановлений головою відділення строк, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачено пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлений головою територіального відділення строк.

Отже, враховуючи всі викладені обставини в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, розумності, з огляду на загальні засади юридичної відповідальності, які забезпечують справедливість застосованого покарання та його пропорційність фактичному характеру вчиненого порушення, суд приходить до висновку, що рішення Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 18-р/к від 23.02.2016 р. прийнято у межах, визначеним законом повноважень та за результатами повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи № 3/12-169-15.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги підстави заявленого позову, норми 59 Закону України Про захист економічної конкуренції, яка визначає підстави для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України, суд, дослідивши зміст рішення АМК та перевіривши обставини вчинення товариством згаданих дій, дійшов висновку, що рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 18-р/к від 23.02.2016 року у справі № 3/12-169-15 повністю відповідає обставинам справи, що не є підставою, у відповідності до ч.1 ст.59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" для визнання його недійсним.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Колонтаїв", у звязку з відсутністю юридичної та фактичної обґрунтованістї позовних вимог, як і відсутністю наявності фактів для скасування оскаржуваного рішення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.49 ГПК України, відповідно до якої судові витрати по сплаті судового збору покладаються в даному разі на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 25.07.2016 р.

Суддя ОСОБА_6