ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2016 р. Справа № 911/1544/16

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бонус», м.Нікополь

до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого обєднання Фастівського заводу хімічного машинобудування «Червоний Жовтень», м.Фастів

про стягнення 184189,49 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бонус» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого обєднання Фастівського заводу хімічного машинобудування «Червоний Жовтень» (далі відповідач) про стягнення 184189,49 грн.

Провадження у справі №911/1544/16 порушено відповідно до ухвали суду від 06.05.2016 року та призначено справу до розгляду на 30.06.2016 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, у судове засідання 30.06.2016 року не зявився та надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладався до 12.07.2016 року.

В судовому засіданні 12.07.2016 року оголошувалась перерва до 19.07.2016 року. Також, ухвалою від 12.07.2016 року продовжено строк розгляду справи.

В судовому засіданні 19.07.2016 року представник позивача підтримав позовні вимоги та надав витребувані судом докази.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору під розписку в судовому засіданні 12.07.2016 року, у судове засідання 19.07.2016 року без поважних причин не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

За таких обставин, суд розглядає справу у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, між ТОВ «Бонус» (позивач) та ТОВ НПО ФЗХМ «Червоний Жовтень» (відповідач) укладено Договір поставки № 041201 від 04.12.2015 року на поставку Товару (далі - Договір). Згідно з умовами Договору позивач прийняв на себе зобов'язання поставити для відповідача металопрокат (Товар) у кількості, в асортиментах і за ціною згідно зі Специфікаціями на кожну партію (поставку) Товару, які є невід'ємними додатками даного Договору.

Згідно з п. 3.2. Договору постачання здійснюється на умовах ЕХW склад Постачальника. Строк дії Договору поставки до 31.12.2016 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань.

Згідно зі Специфікацією № 1 від 04.12.2015 року до поставки були визначені відповідні паковки: б/кр, ст. 12Х18Н10Т (1145х1000х95) у кількості 2 шт. на суму 139 180,8 грн.; б/кр, ст. 12Х18Н10Т (565х398х65) у кількості 2 шт. на суму 44 284,8 грн.; б/кр, ст. 12Х18Н10Т (335х202х62) у кількості 6 шт. на суму 47448,00 грн.

У Специфікації №1 встановлені умови оплати: 30% передоплата від суми специфікації, що залишилися 70% за фактом повідомлення про готовність та строк поставки: 20 робочих днів, з моменту отримання 30% передоплати.

Позивач зазначає, що 17.12.2015 року відповідачу був відправлений рахунок-фактура № СФ-0000106 на суму 69274,08 грн., що складає 30% вартості в якості передплати. Відповідний рахунок-фактура був оплачений відповідачем.

Згідно з п. 3 Специфікації № 1 від 04.12.2015 року, відповідач має перерахувати на рахунок позивача залишок 70% від вартості товару, зазначеної в Специфікації за фактом повідомлення про готовність.

Позивач зазначає, що 13.01.2016 року листом № 04 повідомив відповідача про те, що поковки по рахунку-фактурі № СФ-0000106 готові до відвантаження з 14.01.2016 року і просив сплатити 70% остаточної вартості у сумі 161639,52 грн. Відповідний лист № 04 від 13.01.2016 року був відправлений на електронну пошту відповідача та додатково був відправлений цінним листом з описом вкладення, що підтверджується фіскальним чеком «Укрпошта» № 617.

Однак, відповідач в порушення умов Договору не сплатив решту 70% вартості Товару по факту його готовності до відвантаження, що також позбавляє позивача можливості дотримуватись погоджених сторонами строків поставки протягом 20 днів з моменту отримання першої частини передплати.

21.03.2016 року позивач надсилав відповідачу претензію (цінний лист з описом вкладення, що підтверджується фіскальним чеком № 637), яка була отримана 30.03.2016 року (підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 637).

Оскільки, відповідачем не виконано умови Договору та не задоволено претензію позивача, за відповідачем утворилась заборгованість зі сплати 70% вартості Товару, замовленого відповідачем та виготовленого позивачем по Специфікації № 1 від 04.12.2015 року, що складає 161639,52 грн., яка обчислюється з моменту повідомлення про готовність товару до відвантаження, тобто з 14.01.2016 року.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

Частиною 2 ст. 689 Цивільного кодексу України встановлений обов'язок покупця вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Згідно з ч. 4 ст. 690 Цивільного кодексу України, якщо покупець без достатніх підстав зволікає з прийняттям товару або відмовився його прийняти, продавець має право вимагати від нього прийняти та оплатити товар або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які є одним із видів господарських зобов'язань, це цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо невиконання відповідачем зобовязань з оплати товару, який був готовий до поставки 13.01.2016 року і згідно зі ст. 664 Цивільного кодексу України товари вважається наданим у розпорядження відповідача, також з огляду на ч.4 ст. 690 Цивільного кодексу України, вимога позивача про стягнення з відповідача 161639,52 грн. заборгованості є правомірною і піддлягає задоволенню.

Також, у звязку з невиконання відповідачем грошових зобовязань з оплати товару, позивач просить стягнути з відповідача 3071,13грн. інфляційних, 1 245,91 грн. 3% річних та 18 232,93 грн. пені за період прострочення, який правомірно рахується з дня, наступного за настанням строку сплати, а саме з 14.01.2016 року.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок позову, судом встановлено, що стягнення пені передбачено п. 7.5. Договору, нарахування пені, річних та інфляційних проведено на фактичну суму заборгованості за період прострочення, що відповідає чинному законодавству і є правомірним.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача в повному обсязі.

Також, позивач в позові просить відшкодувати йому витрати на послуги адвоката в сумі 6 000,00 грн., надані за договором № 4539 від 01.04.2016 року про надання юридичних послуг з Адвокатським обєднанням «Адвокатська компанія «Верітас», що підтверджується Актами здачі-прийому послуг, і оплачені в сумі 6000 грн. на підставі рахунку № АК-037 від 08.04.2016 року, про що також свідчить банківська виписка.

Таким чином, з огляду на норми ст. 44, 48, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати на послуги адвоката підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю наукове виробниче об'єднання Фастівський завод хімічного машинобудування «Червоний Жовтень» (08500, Київська обл., м. Фастів, вул Орджонікідзе ,50, код 33438397) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бонус» (53210, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул Трубників, 31/38, код 21941296) 161639,52 грн. основного боргу, 3071,13грн. інфляційних, 1245,91 грн. 3% річних, 18232,93 грн. пені, 2762,84 грн. витрат по сплаті судового збору та 6000 грн. витрат на послуги адвоката.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 02.08.2016 р.