ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.07.2016р. Справа № 905/1878/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Мельниченко Ю.С., при секретарі судового засідання Паюновій Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Донбаська індустріальна компанія, м. Красноармійськ, Донецька область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська, с. Вовчанка, Донецька область

про стягнення 73 220 грн. 54 коп.

За участю представників сторін:

від позивача:ОСОБА_1 представник за довіреністю вих. №06/01 від 06.01.2016р.

від відповідача: представник не зявився.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 811 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 21.07.2016р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Донбаська індустріальна компанія, м. Красноармійськ, Донецька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська, с. Вовчанка, Донецька область, про стягнення заборгованості за договором підряду № 121-11/15 від 11.11.2015р. у сумі 69 814 грн. 00 коп., пені у сумі 3 159 грн. 80 коп., 3% річних у сумі 246 грн. 74 коп., а всього 72 220 грн. 54 коп.

Ухвалою суду від 09.06.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 05.07.2016р. Ухвалою суду від 05.07.2016р. розгляд справи було відкладено на 21.07.2016р.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором підряду № 121-11/15 від 11.11.2015р. щодо оплати вартості виконаних робіт. Нормативно позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 193, 198, 220, 222, 231, 265 Господарського кодексу України, ст.ст. 510, 526, 625, 837, 853, 854 Цивільного кодексу України.

Представник позивача у судових засіданнях 05.07.2016р. та 21.07.2016р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилався на укладання з відповідачем договору підряду № 121-11/15 від 11.11.2015р. та невиконання останнім своїх зобовязань щодо оплати виконаних робіт.

Відповідач про судові засідання 05.07.2016р. та 21.07.2016р. був повідомлений належним чином, про що свідчать штампи поштових відправлень та повідомлення про вручення рекомендованих листів з відміткою про їх отримання 17.06.2016р. та 15.07.2016р., однак у засідання суду представника не направив, відзив на позов не надав, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

З огляду на достатність наявних в матеріалах справи документів для правильного вирішення спору, враховуючи, що неявка в судове засідання належним чином повідомленого відповідача та ненадання ним відзиву на позовну заяву не впливає на правову оцінку спірних правовідносин та не перешкоджає вирішенню справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська (далі замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Донбаська індустріальна компанія (далі підрядник) був укладений договір підряду № 121-11/15 від 11.11.2015р. (далі за текстом Договір), за умовами якого підрядник приймає на себе зобовязання на свій ризик та по завданню замовника виконати з власних матеріалів поточний ремонт вібратора грохота ГИСЛ-62У поз. 61А інв.. №ЦК-0, згідно технічного завдання ТОВ ЦЗФ Курахівська, який є невідємною частиною договору (далі роботи).

Відповідно до п.3.1. договору, загальна сума договору складає 69 816 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ.

Відповідно до п.3.4. договору, розрахунок по договору здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт. В разі якщо строк оплати приходиться на вихідний/неплатіжний день, оплата здійснюється на наступний банківський день.

Згідно з п. 8.1., договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.01.2016р., а в частині прийнятих на себе сторонами зобовязань до повного виконання всіх прийнятих на себе зобовязань.

Факт виконання позивачем прийнятих на себе зобовязань за договором підряду № 121-11/15 від 11.11.2015р. підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 10 від 18.03.2016р. на суму 69 814 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 11 635 грн. 67 коп. та актом передачі обладнання з ремонту від 18.03.2016р.

Вказані акти підписані повноважними представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками підприємств.

Граничним строком оплати виконаних робіт, встановленим п.3.4. договору за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 10 від 18.03.2016р. є 18.04.2016р.

Судом встановлено, що зобовязання з оплати вартості виконаних робіт за договором підряду № 121-11/15 від 11.11.2015р. відповідачем не виконані в повному обсязі, вартість робіт у розмірі 69 814 грн. 00 коп. станом на час розгляду справи не сплачена.

Проаналізувавши укладений сторонами договір підряду № 121-11/15 від 11.11.2015р., суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором підряду, отже, правовідносини сторін підпадають під регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

Статтею 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно із ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається здійснення відповідачем розрахунку з позивачем впродовж вказаного строку, що призвело до порушення відповідачем зобовязання з оплати робіт як боржником, який прострочив виконання, у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором підряду № 121-11/15 від 11.11.2015р. в сумі 69 814 грн. 00 коп. обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, отже, такими, що підлягають задоволенню.

Крім стягнення основної заборгованості позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 10 від 18.03.2016р. за період з 19.04.2016р. по 31.05.2016р. у сумі 246 грн. 74 коп., оцінюючи правомірність нарахування яких суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що фактично розмір 3% річних за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 10 від 18.03.2016р. за період з 19.04.2016р. по 31.05.2016р. становить 246 грн. 74 коп., у звязку з чим, позовні вимоги в цій частині суд вважає обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, отже, такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення пеню на суму 3 159 грн. 80 коп., виходячи з подвійної облікової ставки НБУ.

Оцінюючи правомірність нарахування якої суд зазначає наступне.

Приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

Аналогічні норми містяться в ст. 549 Цивільного кодексу України, згідно з якими штрафом/пенею визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання, зокрема, в разі прострочення виконання.

Пунктом 6.5. договору передбачено, що в разі несвоєчасної оплати виконаних робіт замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої на період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Разом з тим, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок пені, суд дійшов висновку, що вказаний розрахунок є арифметично невірним. Фактично розмір пені становить 3 132 грн. 09 коп., з огляду на вищевикладене позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а в частині стягнення 27 грн. 71 коп. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Розрахунок 3% річних та пені було здійснено за допомогою програмного забезпечення «Ліга Закон».

Вирішуючи питання про розподіл господарських витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що витрати зі сплати судового збору за вимогами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 530, ст.ст. 546, 549, 610, 612, 625, 629, 837 Цивільного кодексу України; ч. 1, 7 ст. 193, ч.1 ст.230, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 42-47, 28, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська (, місцезнаходження 85621, Донецька обл., Мар'їнський район, село Вовчанка, вулиця Нагорна, будинок 1А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Донбаська індустріальна компанія (, місцезнаходження 85300, Донецька обл., місто Покровськ, вулиця Дніпропетровська, будинок 130-А, кімната 204) заборгованість за договором підряду № 121-11/15 від 11.11.2015р. у сумі 69 814 грн. 00 коп., пені у сумі 3 132 грн. 09 коп., 3% річних у сумі 246 грн. 74 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 1 377 грн. 48 коп.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Донбаська індустріальна компанія в частині стягнення пені у сумі 27 грн. 71 коп. відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 21.07.2016р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.07.2016р.

Суддя Ю.С. Мельниченко