ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2016 р.Справа № 916/665/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Лавриненко Л.В., Пироговський В.Т.

секретар судового засідання Мельник Ю.М.

за участю:

від КП «Теплопостачання міста Одеси» - ОСОБА_1, довіреність № 01/11-1316, від 31.12.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 підприємства «Теплопостачання міста Одеси»

на рішення Господарського суду Одеської області від 06.06.2016

у справі №916/665/16

за позовом Публічного акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ»

до відповідача ОСОБА_2 підприємства «Теплопостачання міста Одеси»

про стягнення

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ» (далі ПАТ ««ОДЕСАГАЗ») звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 31.05.2016) до відповідача ОСОБА_2 підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (далі КП «Теплопостачання міста Одеси») про стягнення основного боргу - 1 517 429,00 грн., 3% річних - 140 341,57 грн., пені -2 052 719,45 грн., суми інфляційного збільшення боргу 162 521,34 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.06.2016 позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 підприємства «Теплопостачання міста Одеси» на користь Публічного акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» суму основного боргу у розмірі 1517429,00 та витрати по сплаті судового збору у розмірі 206 700,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, КП «Теплопостачання міста Одеси» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 06.06.2016 по справі № 916/665/16 в частині розподілу судових витрат,постановити нове рішення в частині розподілу судових витрат. В іншій частині рішення Господарського суду Одеської області від 06.06.2016 по справі № 916/665/16 залишити без змін.

Зокрема, особа яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що статтею 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено розподіл судових витрат у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що, вимоги позивача задоволені тільки в частині основного боргу за договором у розмірі 1 517 429,00 грн., судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача у розмірі 22 761,44 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду (головуючий суддя Філінюк І.Г. судді , ОСОБА_3, ОСОБА_4Т.) від 04.03.2016 апеляційну скаргу КП «Теплопостачання міста Одеси» прийнято до провадження та призначено до розгляду на 27.07.2016 об 11:00.

У судове засідання 27.07.2016 зявився представник КП «Теплопостачання міста Одеси», який доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Представник ПАТ «ОДЕСАГАЗ» в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України явка у судове засідання це право, а не обовязок учасників процесу, справа може розглядатися без їх участі, якщо незявлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Заслухавши пояснення представника КП «Теплопостачання міста Одеси», розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, 31.12.2015 за між ПАТ «ОДЕСАГАЗ» (Оператор ГРМ, позивач) та КП «Теплопостачання міста Одеси» (Споживач, відповідач) укладено договір розподілу природного газу № 008370/ТМО-23/16.

Відповідно до умов договору № 008370/ТМО-23/16 Оператор ГРМ зобовязується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобовязується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку передбаченими умовами договору № 008370/ТМО-23/16.

Пунктом 6.1. Договору № 008370/ТМО-23/16 від 31.12.2015 передбачено, що оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

В пункті 6.2. договору № 008370/ТМО-23/16 від 31.12.2015 зазначено, що тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов'язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Відповідно до п. 6.3. договору № 008370/ТМО-23/16 від 31.12.2015 розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Пунктом 6.4. договору № 008370/ТМО-23/16 від 31.12.2015 передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

Згідно з п. 6.5. договору № 008370/ТМО-23/16 від 31.12.2015 у разі виникнення у Споживача заборгованості за цим Договором Сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього Договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості Оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від Споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення.

Укладення Сторонами та дотримання Споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від виконання поточних зобов'язань за цим Договором.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості або його недотримання чи несплати поточних платежів Оператор ГРМ має право у порядку, визначеному цим Договором, припинити або обмежити розподіл (споживання) природного газу на об'єкт Споживача до повного погашення заборгованості.

Публічне акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ» свої зобовязання по даному договору виконала, а саме забезпечила передачу належних Споживачу обємів (обсягів) природного газу в загальному обсязі 105467,117 тис. м. куб. на загальну суму 41980131,26грн. однак станом на дату подання позовної заяви відповідачем сплачено 9014772,73грн.

Пунктом 8.2. договору № 008370/ТМО-23/16 від 31.12.2015 передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

У звязку з невиконанням ОСОБА_2 підприємством «Теплопостачання міста Одеси» вчасно умов договору розподілу природного газу №008370/ТМО-23/16 від 31.12.2015 щодо оплати отриманого природного газу, позивач звернувся д суду.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 6.3. договору розподілу природного газу № 008370/ТМО-23/16 розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Пунктом 6.4. договору № 008370/ТМО-23/16 від 31.12.2015 передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ, у зв'язку з чим Публічне акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ» вважає, що право на нарахування пені у позивача виникає з 01 числа календарного місяця (розрахунковий період).

Місцевим господарським судом вірно встановлено що, підставою сплати за надані послуги по розподілу природного газу за договором № 008370/ТМО-23/16, є рахунок направлений відповідачем на адресу позивача до надання послуг за майбутній місяць. Тобто, у Публічного акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» виникає обовязок предявлення такого рахунку, а у ОСОБА_2 підприємства «Теплопостачання міста Одеси», відповідно, обовязок оплатити надані послуги на майбутній місяць. Суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявний лише один рахунок, а саме, від 04.03.2016 № 008370/2/3/1, що містить відомості про заборгованість за січень-лютий 2016 року на суму 21 617 108,76 грн. однак ані доказів направлення даного рахунку, ані доказів отримання відповідачем вищезазначеного рахунку позивачем не надано.

Рахунок - як документ, що містить інформацію щодо сум оплати за надані послуги, складається саме позивачем, якому відповідно до чинного законодавства України належить право вимоги сплати за надання послуг у договірних зобовязаннях. Так, у звязку з несвоєчасним поданням позивачем рахунку-фактури, виставлення якого прямо передбачено договором, склалась ситуація, що у відповідача не було правової підстави сплачувати надані послуги без єдиного розрахункового документа, а фактично розрахунковим моментом стали акти приймання-передачі послуг з розподілу природного газу.

Також слід зауважити, що грошові кошти на виконання зобовязань за договором № 008370/ТМО-23/16 розподіляються відповідно до нормативів НКРЕП, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію. Тобто, на сьогоднішній момент сплата по зобовязанням за договором регулюється на державному рівні, а саме Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг і фактично не залежить від волі відповідача, так як кошти перераховуються банком автоматично (затвердженні нормативи містяться на офіційному сайті НКРЕП http://www.nerc.gov.ua).

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідачем за певні періоди не було здійснено 100 % передоплати за поставку природного газу Відповідно до статті 538 Цивільного кодексу України, у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. При цьому, якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем неодноразово невчасно та в неповному обсязі оплачено поставлений позивачем природний газ, поставка газу відбулась без здійснення відповідачем попередньої оплати, а відповідачем прийнято, спожито поставлений природний газ та здійснено його часткову оплату.

При цьому, незважаючи на відсутність факту 100-відсоткової попередньої оплати товару, який має бути поставлений позивачем та в частині строків, визначених договором та додатковою угодою, щодо такої оплати, Публічне акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ» не скористалося своїм правом призупинити виконання свого обов'язку з його поставки, передбачено договором № 008370/ТМО-23/16 та нормами законодавства, і надалі на свій ризик здійснювало поставку природного газу відповідачу.

Сторонами шляхом вчинення конклюдентних дій змінено умови договору щодо порядку розрахунків, погодившись, що поставка відбувається не на умовах попередньої оплати, а оплата мала здійснюватись не пізніше ніж визначено договором. Нового порядку та строків розрахунків за поставлений природний газ сторонами не передбачено. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 14 липня 2014 року по справі № 910/16164/13.

Виконання зобов'язання з оплати за природний газ, поставлений без попередньої оплати, договором № 008370/ТМО-23/16 не встановлено, а відповідні зміни до нього у письмовій формі не внесено.

Таким чином, господарський суд Одеської області вірно дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_2 підприємства «Теплопостачання міста Одеси» суми основної заборгованості станом на 31.05.2016 без урахування нарахованих штрафних санкцій.

Як вбачається з апеляційної скарги, КП «Теплопостачання міста Одеси» не погоджується з рішенням Господарського Одеської області в частині стягнення суми судового збору за розгляд позовної заяви Публічного акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ».

Колегія апеляційної інстанції, погоджується з доводами апеляційної скарги та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Стаття 1 Закону України «Про судовий збір» містить поняття судового збору, судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «ОДЕСАГАЗ» звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою, відповідно до якої (з урахуванням заяв про зменшення розміру позовних вимог від 16.05.2016 та 31.05.2016) до відповідача КП «Теплопостачання міста Одеси» про стягнення основного боргу - 1 517 429,00 грн., 3% річних 182 210,28 грн., пені -2 650 358,91 грн., суми інфляційного збільшення боргу 225 125,96 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі, ставка судового збору встановлюються у такому розміру, за позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1378,00 грн) та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати (206 700,00 грн.).

Отже, при зверненні з позовною заявою ПАТ «ОДЕСАГАЗ» повинно було сплатити судовий збір у максимальному розмірі, а саме 206 700,00 грн.

Проте оскільки позивачем неодноразово було зменшено позовні вимоги, та відповідно до останньої заяви про зменшення розміру позовних вимог від 31.05.2016, яка прийнята судом першої інстанції до розгляду, що відображене у протоколі судового засідання від 06.06.2016, то остаточні позовні вимоги ПАТ «ОДЕСАГАЗ» складають 4 575 124,15 грн., отже сплата судового збору складає 68 626,86 грн. (4 575 124,15*1,5%).

Так, рішенням Господарського суду Одеської області від 06.06.2016 позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 підприємства «Теплопостачання міста Одеси» на користь Публічного акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» суму основного боргу у розмірі 1 517 429,00 грн., та відмовлено у задоволені позовних вимог в частині 3% річних 182 210,28 грн., пені -2 650 358,91 грн., суми інфляційного збільшення боргу 225 125,96 грн..

Таким чином, заявлені позивачем позовні вимоги складають 4 575 124,15 грн, задоволені місцевим господарським судом 1 517 429,00 грн. (що складає 33,16% від заявлених вимог), залишені без задоволення 3 057 695,15 грн. (що складає 66,83% від заявлених вимог).

Відповідно до п. 2 ч.1. ст. 49 ГПК України судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи те, що позовні вимоги ПАТ «ОДЕСАГАЗ» задоволені частково, на суму 1 517 429,00 грн (що складає 33,16%), з відповідача підлягає стягненню на користь ПАТ «ОДЕСАГАЗ» судовий збір пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог, тобто 22 756,66 грн. (що складає 33,16% від стягнутих судом основного боргу на суму 1 517 429,00 грн. на підставі уточнень позивача).

Таким чином, місцевим господарським судом неправомірно у п. 2 резолютивної частини рішення від 06.06.2016 стягнуто з КП «Теплопостачання міста Одеси» на користь ПАТ «Одесагаз» судовий збір за подання заяви в сумі 206 700,00 грн., в звязку з чим резолютивна частина рішення Господарського суду Одеської області від 06.06.2016 по справі № 916/665/16 підлягає зміні.

Крім того, ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 про призначення справи до розгляду, відстрочено КП «Теплопостачання міста Одеси» судовий збір за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно до ч.4 ст. 49 ГПК України, стороні, на користь якого відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій вказаної статті.

Враховуючи, що рішення Господарського суду Одеської області від 06.06.2016 у справі № 916/665/16 оскаржувалося лише в частині розподілу судових витрат, судова колегія вважає за необхідне звільнити учасників процесу від сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 99,

101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 підприємства «Теплопостачання міста Одеси» - задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 06.06.2016 у справі № 916/665/16 змінити, п. 2 резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_2 підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (65029, м. Одеса, вул. Балківська, 1-Б ) на користь Публічного акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1, ; р/р 1 у ПАТ «Марфін Банк», МФО 328168) суму основного боргу у розмірі 1 517 429,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 22 756,66 грн.

В решті рішення Господарського суду Одеської області від 06.06.2016 у справі № 916/665/16 - залишити без змін.

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідні накази з зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 28.07.2016.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя В.Т. Пироговський

Суддя Л.В. Лавриненко