ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

19 липня 2016 р. Справа № 902/605/16

Суддя господарського суду Білоус В.В., розглянувши матеріали

за позовом:Калинівської об"єднаної державної податкової інспекції (22100, м.Козятин, вул.П.Орлика, 19)

до:Фермерського господарства "Велес-Агро М" (22009, Вінницька обл., Хмільницький р-н, с.Соколова, вул.Гагаріна, 73/2)

про стягнення 20 000 грн. збитків

ВСТАНОВИВ :

Калинівська об'єднана державна податкова інспекція звернулася в господарський суд Вінницької області з позовом до Фермерського господарства "Велес-Агро М" про стягнення 20 000 грн. збитків.

Згідно ч.1 ст.54, п.3 ч.1, ч.2 ст.57 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і має бути підписана повноважною особою позивача або представником позивача.

До позовної заяви, підписаної представником позивача має бути додано довіреність чи інший документ, який підтверджує повноваження представника на підписання позовної заяви до суду.

Позовна заява підписана представником позивача за довіреністю ОСОБА_1.

В обґрунтування його повноважень підписувати позовну заяву до суду, позивачем із позовною заявою надано копію довіреності від 01.06.2016 р. № 48/10-021 виданої ОСОБА_1.

Із змісту довіреності від 01.06.2016 р. № 48/10-021 виданої ОСОБА_1 вбачається надання йому повноважень представляти інтереси Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції у тому числі в суді, з усіма правами наданими ст.22, 26-28 ГПК України, в тому рахунку з правом підписання усіх процесуальних документів.

Представництво сторони в господарському процесі регулюється ст.28 ГПК України і є окремими процесуальними повноваженнями, відмінними від тих, що передбачені в ч.1 ст.54, ч.3 ст.57 ГПК України і стосуються саме підписання позовної заяви.

З огляду на зміст ч.1 ст.54, ч.3 ст.57 ГПК України в довіреності представнику для підписання ним позовної заяви має бути чітко зазначено :"підписувати позовні заяви до суду". Зазначення в довіреності представника позивача повноважень представляти інтереси позивача, здійснювати всі процесуальні дії надані законом позивачу, відповідачу, третій особі, готувати та подавати заяви, клопотання, скарги, інші документи, підписувати усі процесуальні документи не є тотожними поняттю :"підписувати позовну заяву".

Окрім того, згідно ч.2 ст.36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Вказана копія довіреності всупереч вимогам ч.2 ст.36 ГПК України, п.5.27 ДСТУ 4163-2003 "Вимоги до оформлення документів" не завірена належним чином.

Тому суд приходить до висновку про те, що позовну заяву підписано особою, яка на підставі довіреності від 01.06.2016 р. № 48/10-021 немає права її підписувати.

Згідно п.1 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.

Згідно п.3 ч.1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору в установленому порядку і розмірі.

Разом з тим, у вказаній позовній заяві позивач просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи. Вказана заява мотивована відсутністю фінансування на сплату судового збору.

За нормами статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, відсутність коштів, необхідних для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору.

Згідно п.3, 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке. Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

При цьому, обґрунтування пов'язаних з цим обставин та подання доказів, котрі свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену сторону.

Так, суд зауважує, що звертаючись до суду із клопотанням про відстрочення сплати судового збору, позивач посилається на фінансування на сплату судового збору.

Судом відмічається, що в підтвердження викладених обставин позивачем не подано жодного доказу.

Також суд звертає увагу, що позивачем не наведено та не надано будь - яких доказів на підтвердження обставин того, що його матеріальне становище зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду справи та позивач зможе сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі. Позивачем є державним органом - Калинівська об'єднана державна податкова інспекція, яка виконує завдання держави. Обставина, пов'язана з відсутністю коштів не може вважатися підставою для звільнення від сплати судового збору.

Оскільки відстрочення сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується за наявності виключних обставин, яких у даному випадку позивачем не доведено, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

Крім того, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У cправі "Креуз проти Польщі" (п.53, «Case of Kreuz v. Poland», рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001р., надалі - Рішення) суд постановив, що "Право на суд", закріплене п.1 ст.6 Конвенції, не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Зокрема, такими обмеженнями є сплата судового збору при зверненні особи до суду.

У пункті 60 Рішення Європейський суд з прав людини постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо до позовної заяви не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно ч.1 ст. 56, п.2 ч.1 ст. 57 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при подані позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення. До позовної заяви мають бути додані документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Із змісту ч.1 ст. 56, п.2 ч.1 ст. 57 ГПК України вбачається, що доказом направлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів має бути оригінал опису вкладення до листа, а не інший доказ.

Разом з тим, всупереч вказаним нормам закону позивачем до позовної заяви в якості доказу направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів додано фіскальний чек органу поштового зв'язку від 18.07.2016 р. із якого не вбачається про те, що саме направлялося відповідачу.

Тому, вказаний фіскальний чек органу поштового зв'язку від 18.07.2016 р. не може бути доказом надіслання позовної заяви № 896 від 15.07.2016 р. з додатками відповідачеві і не розцінюється судом як належний доказ надіслання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що до позовної заяви не додано доказів - оригіналу опису вкладення, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви № 896 від 15.07.2016 р. та доданих до неї документів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо до позовної заяви не подано доказів, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Вказані порушення є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів на підставі п.1,4,6 ч.1 ст.63 ГПК України.

Повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду з вказаних підстав, не позбавляє позивача можливості на повторне звернення в установленому порядку з позовом до суду після усунення допущених порушень.

Керуючись ст.54, 56, 57 п.1,4,6 ч.1 ст.63, ст. 86, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

1. Позовну заяву Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції № 896 від 15.07.2016 р. на 2-х аркушах разом з матеріалами на 20-ти аркушах повернути позивачу.

2. Копію ухвали надіслати позивачу, відповідачеві рекомендованим листом.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (22100, м.Козятин, вул.П.Орлика, 19)

3 - відповідачу (22009, Вінницька обл., Хмільницький р-н, с.Соколова, вул.Гагаріна, 73/2)