РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2016Справа №910/10563/16
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі Запорізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз»
до про Приватного акціонерного товариства «ЕНЕРГОТЕХНОЛОГІЇ» стягнення заборгованості у розмірі 100 335 грн. 42 коп.
Представники:

від Позивача: Домашенко М.В. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Лозовий В.В. (представник за Довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» в особі Запорізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «ЕНЕРГОТЕХНОЛОГІЇ» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 100 335 грн. 42 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 01.05.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» в особі Запорізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» (Виконавець) та Приватним акціонерним товариством «ЕНЕРГОТЕХНОЛОГІЇ» (Замовник) було укладено Договір на експлуатацію обладнання першого та другого пускового комплексу електростанції на базі турбодетандерної установки УТДУ-4000, що знаходиться на балансі ПрАТ «Енерготехнології» на території ГРС-1 м. Запоріжжя Запорізького ЛВУМГ №04/2015/4982-, відповідно до умов якого Замовник передає Виконавцю в експлуатацію складові єдиної газотранспортної системи, які призначені для транзитного транспортування природного газу. Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору він належним чином виконав свої зобов'язання, що підтверджується актами приймання - передачі виконаних робіт, проте Відповідач в порушення умов Договору лише частково виконав свої зобов'язання з оплати виконаних робіт на суму 7 335 грн. 77 коп. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» в особі Запорізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» становить 80 693 грн. 52 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «ЕНЕРГОТЕХНОЛОГІЇ» 3% річних у розмірі 1 385 грн. 56 коп., інфляційні у розмірі 2 490 грн. 28 коп. та пеню у розмірі 15 766 грн. 06 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.06.2016 року порушено провадження у справі № 910/10563/16, судове засідання призначено на 22.06.2016 року.

17.06.2016 рок через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 10.06.2016 року.

22.06.2016 рок через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 10.06.2016 року.

22.06.2016 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 10.06.2016 року виконав не в повному обсязі.

Суд на місці ухвалив - задовольнити клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представників сторін, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) сторін надати докази на підтвердження здійснення часткової оплати Приватним акціонерним товариством "ЕНЕРГОТЕХНОЛОГІЇ" послуг за Договором №04/2015/4982- від 01.05.2015 року.

2) Позивача надати докази на підтвердження виставлення рахунків-фактур Приватному акціонерному товариству "ЕНЕРГОТЕХНОЛОГІЇ" відповідно до п. 2.2. Договору №04/2015/4982- від 01.05.2015 року.

3) Відповідача надати докази на підтвердження погашення заборгованості у розмірі 80 693,52 грн. за Договором №04/2015/4982- від 01.05.2015 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.06.2016 року відкладено розгляд справи на 06.07.2016 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

02.07.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 10.06.2016 року.

04.07.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли письмові пояснення по справі на виконання вимог ухвали суду від 22.06.2016 року.

05.07.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

06.07.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

06.07.2016 року в судове засідання з'явились представники сторін.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача:

- надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням відзиву Приватного акціонерного товариства "ЕНЕРГОТЕХНОЛОГІЇ";

- надати письмові пояснення з посиланням на належні докази, умови Договору та норми чинного законодавства України щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства "ЕНЕРГОТЕХНОЛОГІЇ" заборгованості за Актом приймання-передачі виконаних робіт від 31.05.2015 року, в якому зазначено про надання послуг за період з 01.01.2015 року по 31.05.2015 року на суму 36 678,85 грн., в той час як Договір набрав чинності з 01.05.2015 року;

- надати письмові пояснення з посиланням на належні докази, умови Договору та норми чинного законодавства України щодо зазначення в Акті приймання-передачі виконаних робіт від 31.05.2015 року про надання послуг на суму 36 678,85 грн., в той час як до сплати належить 6 678,35 грн.

- здійснити обґрунтований розрахунок 3% річних, інфляційних та пені за кожним Актом приймання-передачі виконаних робіт окремо із зазначенням періоду початку прострочки Приватного акціонерного товариства "ЕНЕРГОТЕХНОЛОГІЇ" та закінчення такого нарахування відповідно до п. 2.2 Договору №04/2015/4982- від 01.05.2015 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.07.2016 року відкладено розгляд справи на 20.07.2016 року, у зв'язку з витребуванням додаткових доказів по справі.

18.07.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли письмові пояснення по справі на виконання вимог ухвали суду від 06.07.2016 року.

В судовому засіданні 20 липня 2016 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи, викладені в позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив Суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 20 липня 2016 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01.05.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» в особі Запорізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» (Виконавець) та Приватним акціонерним товариством «ЕНЕРГОТЕХНОЛОГІЇ» (Замовник) було укладено Договір на експлуатацію обладнання першого та другого пускового комплексу електростанції на базі турбодетандерної установки УТДУ-4000, що знаходиться на балансі ПрАТ «Енерготехнології» на території ГРС-1 м. Запоріжжя Запорізького ЛВУМГ №04/2015/4982-, відповідно до умов якого Замовник передає Виконавцю в експлуатацію складові єдиної газотранспортної системи, які призначені для транзитного транспортування природного газу.

Відповідно до п.1.3 Договору надання послуг з експлуатації об'єкта включає здійснення Виконавцем комплексу технічних заходів, необхідних для забезпечення транспортування природного газу, виконання робіт з технічного обслуговування, огляду, обстеження та поточного ремонту, в строки та порядку, що передбачені цим Договором та чинними нормативно - правовими актами.

Перелік послуг з експлуатації об'єкта газопостачання, що надаються Виконавцем (додаток №2, який є невід'ємною частиною договору), у якому вказується, зокрема, графік виконання таких робіт, є невід'ємною частиною цього Договору. (п.1.4 Договору)

Згідно з п.2.1 Договору вартість робіт визначається Сторонами відповідно до переліку робіт з експлуатації об'єкта газопостачання, що надаються Виконавцем Замовнику, становить 88 029 грн. 29 коп. Вартість робіт за один місяць становить 7 335 грн. 77 коп. Вартість виконаних робіт встановлюється на підставі кошторису (додаток 30 по наданню послуг, що є невід'ємною частиною цього договору.

У п.2.2 Договору зазначено, що Замовник сплачує Виконавцю вартість робіт з експлуатації об'єкта Замовника, визначену у п.2.1 цього розділу, на поточний рахунок Виконавця з урахуванням ПДВ після підписання акту прийому - передачі наданих послуг, у строк 5 днів з дня виставлення рахунку.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що за несвоєчасну оплату робіт Виконавця Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня, за кожен день прострочення.

У п.6.1 Договору визначено, що цей Договір є укладеним і набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2015 р., а в частині зобов'язань Замовника до повного виконання ним обов'язків по розрахунку за виконані роботи.

Додатком №2 до Договору на експлуатацію обладнання першого та другого пускового комплексу електростанції на базі турбодетандерної установки УТДУ-4000, що знаходиться на балансі ПрАТ «Енерготехнології» на території ГРС-1 м. Запоріжжя Запорізького ЛВУМГ №04/2015/4982- від 01.05.2015 року сторони узгодили перелік робіт, період з 12.01.2015 р. по 31.12.2015 р., всього на суму 88 029 грн. 29 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на експлуатацію обладнання першого та другого пускового комплексу електростанції на базі турбодетандерної установки УТДУ-4000, що знаходиться на балансі ПрАТ «Енерготехнології» на території ГРС-1 м. Запоріжжя Запорізького ЛВУМГ №04/2015/4982- від 01.05.2015 року Позивач надав послуги з експлуатації об'єкта газопостачання, а Відповідач в свою чергу прийняв вказані послуги, що підтверджується Актами приймання - передачі виконаних робіт від 31.05.2015 р. на суму 36 678 грн. 85 коп., від 30.06.2015 р. на суму 7 335 грн. 77 коп., від 31.07.2015 р. на суму 7 335 грн. 77 коп., від 31.08.2015 р. на суму 7 335 грн. 77 коп., від 30.09.2015 р. на суму 7 335 грн. 77 коп., від 31.10.2015 р. на суму 7 335 грн. 77 коп., від 30.11.2015 р. на суму 7 335 грн. 77 коп., від 31.12.2015 р. на суму 7 335 грн. 77 коп., проте здійснив лише часткову оплату за надані послуги у розмірі 7 335 грн. 77 коп.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що заборгованість Відповідача перед Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» в особі Запорізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» становить 80 693 грн. 52 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «ЕНЕРГОТЕХНОЛОГІЇ» 3% річних у розмірі 1 385 грн. 56 коп., інфляційні у розмірі 2 490 грн. 28 коп. та пеню у розмірі 15 766 грн. 06 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що підлягає припиненню провадження у даній справі в частині стягнення суми основної заборгованості, інші позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі Запорізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору на експлуатацію обладнання першого та другого пускового комплексу електростанції на базі турбодетандерної установки УТДУ-4000, що знаходиться на балансі ПрАТ «Енерготехнології» на території ГРС-1 м. Запоріжжя Запорізького ЛВУМГ №04/2015/4982- від 01.05.2015 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на експлуатацію обладнання першого та другого пускового комплексу електростанції на базі турбодетандерної установки УТДУ-4000, що знаходиться на балансі ПрАТ «Енерготехнології» на території ГРС-1 м. Запоріжжя Запорізького ЛВУМГ №04/2015/4982- від 01.05.2015 року Позивач надав послуги з експлуатації об'єкта газопостачання, а Відповідач в свою чергу прийняв вказані послуги, що підтверджується Актами приймання - передачі виконаних робіт від 31.05.2015 р. на суму 36 678 грн. 85 коп., від 30.06.2015 р. на суму 7 335 грн. 77 коп., від 31.07.2015 р. на суму 7 335 грн. 77 коп., від 31.08.2015 р. на суму 7 335 грн. 77 коп., від 30.09.2015 р. на суму 7 335 грн. 77 коп., від 31.10.2015 р. на суму 7 335 грн. 77 коп., від 30.11.2015 р. на суму 7 335 грн. 77 коп., від 31.12.2015 р. на суму 7 335 грн. 77 коп., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку, проте Відповідачем здійснена лише часткова за надані послуги у розмірі 7 335 грн. 77 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №831 від 09.11.2015 р. на суму 4000 грн. 00 коп., №842 від 12.11.2015 р. на суму 3 335 грн. 77 коп.

Крім того, на виконання умов Договору на експлуатацію обладнання першого та другого пускового комплексу електростанції на базі турбодетандерної установки УТДУ-4000, що знаходиться на балансі ПрАТ «Енерготехнології» на території ГРС-1 м. Запоріжжя Запорізького ЛВУМГ №04/2015/4982- від 01.05.2015 року Позивач направив Відповідачу рахунки на оплату від 31.05.2015 р., 30.06.2015 р., 31.07.2015 р., 31.08.2015 р., від 30.09.2015 р., 31.10.2015 р., 30.11.2015 р., 31.12.2015 р., що підтверджується списками відправленої рекомендованої кореспонденції.

Згідно з п.2.1 Договору вартість робіт визначається Сторонами відповідно до переліку робіт з експлуатації об'єкта газопостачання, що надаються Виконавцем Замовнику, становить 88 029 грн. 29 коп. Вартість робіт за один місяць становить 7 335 грн. 77 коп. Вартість виконаних робіт встановлюється на підставі кошторису (додаток 30 по наданню послуг, що є невід'ємною частиною цього договору.

У п.6.1 Договору визначено, що цей Договір є укладеним і набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2015 р., а в частині зобов'язань Замовника до повного виконання ним обов'язків по розрахунку за виконані роботи.

Відповідно до ч.7 ст.180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Тобто, зазначеною правовою нормою передбачено право сторін надати договору зворотну силу, а саме поширити дію його умов на відносини, що виникли до моменту його укладання. Така ситуація може мати місце тоді, коли фактичні відносини між сторонами, зокрема щодо передання майна, виконання робіт, надання послуг, виникли раніше їх юридичного оформлення.

Судом встановлено, що у п.6.1 Договору зазначено, що він є укладеним і набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2015 р. Договір на експлуатацію обладнання першого та другого пускового комплексу електростанції на базі турбодетандерної установки УТДУ-4000, що знаходиться на балансі ПрАТ «Енерготехнології» на території ГРС-1 м. Запоріжжя Запорізького ЛВУМГ №04/2015/4982- укладений між сторонами 01.05.2015 року.

Проте, у Додатку №2 до Договору на експлуатацію обладнання першого та другого пускового комплексу електростанції на базі турбодетандерної установки УТДУ-4000, що знаходиться на балансі ПрАТ «Енерготехнології» на території ГРС-1 м. Запоріжжя Запорізького ЛВУМГ №04/2015/4982- від 01.05.2015 року Сторони узгодили період виконання робіт з 12.01.2015 р. по 31.12.2015 р. Крім того, в Акті приймання - передачі виконаних робіт від 31.05.2015 р. Сторони без зауважень та заперечень, в добровільному порядку погодили, що послуги були надані Виконавцем та прийняті Замовником у період з 01.01.2015 р. по 31.05.2015 р. на суму 36 678 грн. 85 коп.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що фактичні відносини між сторонами щодо надання послуг за Договором на експлуатацію обладнання першого та другого пускового комплексу електростанції на базі турбодетандерної установки УТДУ-4000, що знаходиться на балансі ПрАТ «Енерготехнології» на території ГРС-1 м. Запоріжжя Запорізького ЛВУМГ №04/2015/4982- від 01.05.2015 року виникли раніше дати укладення договору 31.05.2015 року, а саме з 12.01.2015 року.

За таких підстав, Суд приходить до висновку, що на виконання умов Договору на експлуатацію обладнання першого та другого пускового комплексу електростанції на базі турбодетандерної установки УТДУ-4000, що знаходиться на балансі ПрАТ «Енерготехнології» на території ГРС-1 м. Запоріжжя Запорізького ЛВУМГ №04/2015/4982- від 01.05.2015 року Позивач у період з 12.01.2015 року по 31.12.2015 року надав послуги з експлуатації об'єкта газопостачання, а Відповідач в свою чергу прийняв вказані послуги на загальну суму в розмірі 88 029 грн. 24 коп., проте Відповідачем здійснена лише часткова оплата за надані послуги у розмірі 7 335 грн. 77 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №831 від 09.11.2015 р. на суму 4000 грн. 00 коп., №842 від 12.11.2015 р. на суму 3 335 грн. 77 коп.

Таким чином, заборгованість Приватного акціонерного товариства «ЕНЕРГОТЕХНОЛОГІЇ» перед Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» в особі Запорізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» за Договором на експлуатацію обладнання першого та другого пускового комплексу електростанції на базі турбодетандерної установки УТДУ-4000, що знаходиться на балансі ПрАТ «Енерготехнології» на території ГРС-1 м. Запоріжжя Запорізького ЛВУМГ №04/2015/4982- від 01.05.2015 року за надані й прийняті послуги становить 80 693 грн. 47 коп., а не 80 693 грн. 52 коп., як помилково зазначає Позивач в своїх розрахунках.

Судом встановлено, що після порушення провадження у справі №910/10563/16 Відповідачем була здійснена оплата за надані й прийняті послуги за Договором на експлуатацію обладнання першого та другого пускового комплексу електростанції на базі турбодетандерної установки УТДУ-4000, що знаходиться на балансі ПрАТ «Енерготехнології» на території ГРС-1 м. Запоріжжя Запорізького ЛВУМГ №04/2015/4982- від 01.05.2015 року в розмірі 80 693 грн. 47 коп., що підтверджується платіжним дорученням №468 від 04.07.2016 року.

Пунктом 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до пункту 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

За таких обставин, враховуючи сплату Приватним акціонерним товариством «ЕНЕРГОТЕХНОЛОГІЇ» 80 693 грн. 47 коп.. на виконання умов Договору на експлуатацію обладнання першого та другого пускового комплексу електростанції на базі турбодетандерної установки УТДУ-4000, що знаходиться на балансі ПрАТ «Енерготехнології» на території ГРС-1 м. Запоріжжя Запорізького ЛВУМГ №04/2015/4982- від 01.05.2015 року після порушення провадження у даній справі, Суд приходить до висновку щодо припинення провадження у справі №910/10563/16 в частині стягнення 80 693 грн. 47 коп. - суми основної заборгованості у зв'язку з відсутністю предмету спору між сторонами. В іншій частині позову про стягнення з Відповідача суми заборгованості у розмірі 00 грн. 05 коп. Суд відмовляє у зв'язку з невірним розрахунком Позивача.

При зверненні до суду Позивач також просив стягнути з Відповідача 3% річних за загальний період з 05.06.2015 р. по 29.02.2016 р. у розмірі 1 385 грн. 56 коп. та інфляційні у розмірі 2 490 грн. 28 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем оплати за надані і прийняті послуги за загальний період прострочки з 05.06.2015 р. по 29.02.2016 р. у розмірі 1 385 грн. 56 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача. Так, у п.2.2 Договору зазначено, що Замовник сплачує Виконавцю вартість робіт з експлуатації об'єкта Замовника, визначену у п.2.1 цього розділу, на поточний рахунок Виконавця з урахуванням ПДВ після підписання акту прийому - передачі наданих послуг, у строк 5 днів з дня виставлення рахунку.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору на експлуатацію обладнання першого та другого пускового комплексу електростанції на базі турбодетандерної установки УТДУ-4000, що знаходиться на балансі ПрАТ «Енерготехнології» на території ГРС-1 м. Запоріжжя Запорізького ЛВУМГ №04/2015/4982- від 01.05.2015 року Позивач направив Відповідачу рахунки на оплату від 31.05.2015 р., 30.06.2015 р., 31.07.2015 р., 31.08.2015 р., від 30.09.2015 р., 31.10.2015 р., 30.11.2015 р., 31.12.2015 р., що підтверджується списками відправленої рекомендованої кореспонденції, проте відсутні фіскальні чеки на підтвердження здійснення поштової відправки Позивачем, а тому Суд при здійсненні розрахунку приймає до уваги останній день місяця, в якому були надані вказані послуги, за винятком зобов'язань за грудень 2015 року, оскільки обов'язок по оплаті у Відповідача виник 04.01.2016 року (фіскальний чек від 30.12.2015 р.)

Крім того, Позивачем не враховано, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України), а тому обов'язок по оплаті за надані послуги за червень 2015 р., серпень 2015 р. виник 06.07.2015 р. і 07.08.2015 р. відповідно.

Таким чином, до стягнення з Відповідача підлягає 3% річних у розмірі 1 377 грн. 70 коп., як плати за користування чужими грошовими коштами в період прострочки виконання Відповідачем його грошового зобов'язання за загальний період прострочки з 06.06.2015 р. по 29.02.2016 р.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов»язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року)

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов»язання в зв»язку з девальвацією грошової одиниці України, наданий Позивачем, вважає, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних за період з 05.06.2015 року по 29.02.2016 року у розмірі 2 490 грн. 28 коп. підлягають частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача та до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягають інфляційні у розмірі 2 157 грн. 54 коп. за загальний період з 06.06.2015 року по 29.02.2016 року.

Крім того, Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 05.06.2015 р. по 29.02.2016 р. у розмірі 15 766 грн. 06 коп.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов»язань» №14 від 17.12.2013 року)

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що за несвоєчасну оплату робіт Виконавця Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня, за кожен день прострочення.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв»язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов'язання вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача. Так, при здійсненні розрахунку пені Позивач не врахував, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

За таких підстав, до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає пеня в розмірі 15 615 грн. 87 коп. за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов'язання з 06.06.2015 року по 29.02.2016 року.

Таким чином, з Приватного акціонерного товариства «ЕНЕРГОТЕХНОЛОГІЇ» на користь Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі Запорізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» підлягає стягненню 3% річних у розмірі 1 377 грн. 70 коп., інфляційні у розмірі 2 157 грн. 54 коп. та пеня у розмірі 15 615 грн. 87 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Припинити провадження у справі № 910/10563/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі Запорізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» в частині стягнення суми основної заборгованості в розмірі 80 693 грн. 47 коп. у зв'язку з відсутністю предмету спору між сторонами

2. Позов Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі Запорізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» - задовольнити частково.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ЕНЕРГОТЕХНОЛОГІЇ» (03113, м.Київ, ВУЛИЦЯ ІВАНА ШЕВЦОВА, будинок 5, Ідентифікаційний код юридичної особи 33833671) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м.Київ, КЛОВСЬКИЙ УЗВІЗ, будинок 9/1, Ідентифікаційний код юридичної особи 30019801) в особі Запорізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» (49035, м. Дніпропетровськ, Криворізьке шосе, 24, Ідентифікаційний код юридичної особи 25698645) 3% річних у розмірі 1 377 (одна тисяча триста сімдесят сім) грн. 70 (сімдесят) коп., інфляційні у розмірі 2 157 (дві тисячі сто п'ятдесят сім) грн. 54 (п'ятдесят чотири) коп., пеню у розмірі 15 615 (п'ятнадцять тисяч шістсот п'ятнадцять) грн. 87 (вісімдесят сім) коп. та судовий збір у розмірі 1 497 (одна тисяча чотириста дев'яносто сім) грн. 67 (шістдесят сім) коп.

4. В іншій частині позову - відмовити.

5. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 22 липня 2016 року.

Суддя О.В. Чинчин