ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.07.16р. Справа № 904/5214/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області)

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Дніпро)

про стягнення суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 88 255 грн. 79 коп. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 28.07.2016)

Суддя Фещенко Ю.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник (довіреність № 81/4359 від 13.05.2016);

від відповідача: ОСОБА_2 - провідний юрисконсульт (довіреність № 617 від 19.04.2016)

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій на момент звернення з нею до суду просило суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) суму штрафу за несвоєчасну доставку вантажу його одержувачу у сумі 95 649 грн. 73 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час здійснення перевезення залізничних вагонів, що перевозяться на своїх осях, не пойменованих в алфавіті (порожні власні полувагони під навантаження) на адресу позивача у березні 2016 року за накладними №№ 32595407, 42266130, 32595704, 47086103, 47085071, 47086160, 47095245, 47096052, 47123039, 32602062, 32602039, 47132147, 47073713, 47074000, 47073986, 47073994, 42387647, 42390815, 47339601, 42258962, 42263038, 42284448, 42285668, 42304642, 42304659, 42304634, 42306167, 42307991, 42308015, 42308817, 42312587, 42319947, 42319970, 42319954, 42319962, 42322230, 42322248, 42327866, 42327742, 42327908, 42327940, 42327890, 42327932, 42327957, 42327916, 42328005, 42327734, 42289116, 42290718, 42296632, 42352260, 47276951, 47276977, 42377044, 42379115, 42335203, 42385369, 42385252, 42385393, 42385377, 42385302, 42385310, 42387746, 42385385, 42388819, 42388777, 42388801, 42388785, 42388793, 42391144, 42392761, 42392753, 42408526, 42411595, 42411587, 42424440, 47276944, 42434878, 42453845, 42460279, 42469999, 42474932, 42504001, 42515304, 42527754, 42571992, 42572057, 42572099, 44464329, 47497094, 42071241, 42549261, 42567156, 42572511, 47559315, 47559323, 47559265, 42558296, 47651542 відповідачем було допущено прострочення термінів доставки вантажу, що передбачені статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, та що, відповідно, є порушенням статей 41, 116 Статуту залізниць України. За порушення терміну доставки вантажів позивач просив суд стягнути з відповідача штраф у сумі 95 649 грн. 73 коп.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2016 порушено провадження у справі та її розгляд призначено в засіданні на 11.07.2016.

У судове засідання 11.07.2016 з'явилися представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні 11.07.2016 представником позивача було заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи, з метою надання часу для долучення до матеріалів справи додаткових доказів. Представник відповідача не заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

У зв'язку із задоволенням клопотання позивача у судовому засіданні 11.07.2016 у відповідності до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в межах строків, встановлених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 25.07.2016.

Від відповідача надійшов відзив на позов (вх.суду 46324/16 від 25.07.2016), в якому він проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що позивачем здійснено розрахунок без урахування роз'яснень, викладених в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 04.04.2012 № 01-06/420/2012 "Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів", в яких зазначено, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

У судове засідання 25.07.2016 з'явилися представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні 25.07.2016 представником позивача було викладено зміст позовних вимог, наведено доводи в їх обґрунтування.

Представником відповідача у судовому засіданні 25.07.2016 було викладено зміст відзиву на позов, який він просив врахувати під час прийняття рішення по справі.

У судовому засіданні 25.07.2016 у відповідності до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в межах строків, встановлених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 28.07.2016.

Вказане свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду, подання заперечень та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх.суду 47304/16 від 28.07.2016), в якій він, користуючись правом, наданим йому статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, просить суд стягнути з відповідача суму штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 88 255 грн. 79 коп.

Дослідивши подану позивачем заяву, суд відзначив, що, фактично, позивач зменшив заявлену до стягнення суму штрафу, у зв'язку із здійсненням уточненого його розрахунку, внаслідок чого ціна позову зменшилась.

Так, у судовому засіданні 28.07.2016 вказана заява була вручена представнику відповідача, крім того, викладені в ній обставини були зрозумілі представнику відповідача та не потребували додаткового вивчення та, відповідно, відкладення розгляду справи. Про що було наголошено представником відповідача у судовому засіданні.

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Вказана заява підписана уповноваженою особою - представником, якому відповідно до довіреності від 13.05.2016 № 81/4356 надане таке процесуальне право.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подана позивачем заява про зменшення розміру позовних вимог подана у відповідності до процесуальних вимог в цій частині.

В цей же час, згідно з частиною 3 статті 55 Господарського процесуального кодексу України ціну позову вказує позивач.

Враховуючи, що зменшення позовних вимог є правом позивача, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, ці дії не суперечать законодавству та не порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, та, враховуючи, що ціна позову фактично зменшилась, суд приймає вказану заяву позивача.

Отже, у разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову 88 255 грн. 79 коп., виходячи з якої й вирішується спір.

У судове засідання 28.07.2016 з'явилися представники позивача та відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні 28.07.2016 обґрунтував позовні вимоги, з урахуванням їх зменшення, наполягав на їх задоволенні у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 28.07.2016 позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі, а також представниками позивача та відповідача у судовому засіданні 28.07.2016 наголошено на тому, що ними долучені до матеріалів справи всі докази, необхідні для правильного вирішення спору.

Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду).

Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Враховуючи те, що норми статті 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

У пункті 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 роз'яснено: якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина 1 статті 38 Господарського процесуального кодексу України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не заявлялось.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 06.07.2016 оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши представників позивача та відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - залізниця, відповідач) у березні 2016 року зі станцій: Київ-Московський, Берегова, Київ-Петровка, Самарівка, Нижньодніпровськ-Пристань, Обвідна, Запоріжжя-Ліве, Одеса-Застава, Ілічівськ, ОСОБА_2, Одеса-Порт, Енергодар, Миколаїв-Вантажний, Херсон-Порт, Біла Криниця, Кагамликська, Кривий Ріг, Рокувата до станції призначення - Інгулець Придніпровської залізниці, здійснено перевезення залізничних вагонів, що перевозяться на своїх осях, не пойменованих в алфавіті (порожні власні полувагони під навантаження), одержувачем яких було Публічне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - одержувач, позивач).

Під час здійснення вказаних перевезень вантажів відповідачем було допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на залізничних накладних №№ 32595407, 42266130, 32595704, 47086103, 47085071, 47086160, 47095245, 47096052, 47123039, 32602062, 32602039, 47132147, 47073713, 47074000, 47073986, 47073994, 42387647, 42390815, 47339601, 42258962, 42263038, 42284448, 42285668, 42304642, 42304659, 42304634, 42306167, 42307991, 42308015, 42308817, 42312587, 42319947, 42319970, 42319954, 42319962, 42322230, 42322248, 42327866, 42327742, 42327908, 42327940, 42327890, 42327932, 42327957, 42327916, 42328005, 42327734, 42289116, 42290718, 42296632, 42352260, 47276951, 47276977, 42377044, 42379115, 42335203, 42385369, 42385252, 42385393, 42385377, 42385302, 42385310, 42387746, 42385385, 42388819, 42388777, 42388801, 42388785, 42388793, 42391144, 42392761, 42392753, 42408526, 42411595, 42411587, 42424440, 47276944, 42434878, 42453845, 42460279, 42469999, 42474932, 42504001, 42515304, 42527754, 42571992, 42572057, 42572099, 44464329, 47497094, 42071241, 42549261, 42567156, 42572511, 47559315, 47559323, 47559265, 42558296, 47651542, а саме: вантаж доставлено одержувачу з порушенням терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила обчислення термінів доставки вантажу).

Отже, позивач, посилаючись на допущене відповідачем прострочення термінів доставки вантажу, що передбачені статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, на підставі статті 116 Статуту залізниць України нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф у загальному розмірі 88 255 грн. 79 коп. Відповідач з розміром штрафу не погоджується, що і є причиною спору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до частини 2 статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно зі статтею 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до статті 41 Статуту залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктом 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1. наведених Правил визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

Пунктом 2.1. вказаних Правил визначено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4. наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9. Правил).

Відповідно до статті 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання, в силу статті 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що в березні 2016 року на адресу позивача (одержувача) надійшли вагони за залізничними накладними №№ 32595407, 42266130, 32595704, 47086103, 47085071, 47086160, 47095245, 47096052, 47123039, 32602062, 32602039, 47132147, 47073713, 47074000, 47073986, 47073994, 42387647, 42390815, 47339601, 42258962, 42263038, 42284448, 42285668, 42304642, 42304659, 42304634, 42306167, 42307991, 42308015, 42308817, 42312587, 42319947, 42319970, 42319954, 42319962, 42322230, 42322248, 42327866, 42327742, 42327908, 42327940, 42327890, 42327932, 42327957, 42327916, 42328005, 42327734, 42289116, 42290718, 42296632, 42352260, 47276951, 47276977, 42377044, 42379115, 42335203, 42385369, 42385252, 42385393, 42385377, 42385302, 42385310, 42387746, 42385385, 42388819, 42388777, 42388801, 42388785, 42388793, 42391144, 42392761, 42392753, 42408526, 42411595, 42411587, 42424440, 47276944, 42434878, 42453845, 42460279, 42469999, 42474932, 42504001, 42515304, 42527754, 42571992, 42572057, 42572099, 44464329, 47497094, 42071241, 42549261, 42567156, 42572511, 47559315, 47559323, 47559265, 42558296, 47651542 (далі разом - накладні).

Наведені накладні є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення спірного вантажу, яка фактично була укладена між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Судом встановлено, що накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

За вимогами Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування (пункт 8 Правил).

Як підтверджується календарними штемпелями на накладних №№ 32595407, 42266130, 32595704, 47086103, 47085071, 47086160, 47095245, 47096052, 47123039, 32602062, 32602039, 47132147, 47073713, 47074000, 47073986, 47073994, 42387647, 42390815, 47339601, 42258962, 42263038, 42284448, 42285668, 42304642, 42304659, 42304634, 42306167, 42307991, 42308015, 42308817, 42312587, 42319947, 42319970, 42319954, 42319962, 42322230, 42322248, 42327866, 42327742, 42327908, 42327940, 42327890, 42327932, 42327957, 42327916, 42328005, 42327734, 42289116, 42290718, 42296632, 42352260, 47276951, 47276977, 42377044, 42379115, 42335203, 42385369, 42385252, 42385393, 42385377, 42385302, 42385310, 42387746, 42385385, 42388819, 42388777, 42388801, 42388785, 42388793, 42391144, 42392761, 42392753, 42408526, 42411595, 42411587, 42424440, 47276944, 42434878, 42453845, 42460279, 42469999, 42474932, 42504001, 42515304, 42527754, 42571992, 42572057, 42572099, 44464329, 47497094, 42071241, 42549261, 42567156, 42572511, 47559315, 47559323, 47559265, 42558296, 47651542, вантаж доставлено одержувачу з порушенням встановленого терміну доставки, який визначений згідно зі статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

При цьому, приймаючи рішення у даній справі, судом враховано, що згідно з пунктом 2.1. Роз'яснень Вищого господарського суду України від 29.09.2008 № 04-5/225 "Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 N 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею", вбачається, що відповідно до статті 925 Цивільного кодексу України, статті 315 Господарського кодексу України, статті 130 Статуту пред'явленню залізниці позову, який випливає з цього Статуту, може передувати пред'явлення до неї претензії. Таким чином, питання про попереднє пред'явлення претензії до звернення з позовом до залізниці з підстав, які передбачені Статутом залізниць, вирішується відправником чи одержувачем вантажу (багажу, вантажобагажу) на власний розсуд.

Також, позивачем дотримано вимоги статті 136 Статуту залізниць України, якими встановлюється можливість подання позовів до залізниць у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог статті 134 цього Статуту, зокрема, від дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій з приводу прострочення доставки вантажу, багажу або вантажобагажу (пункт "д" абзацу 2 статті 134 Статуту залізниць України).

Дослідивши розрахунок штрафу, здійснений позивачем, та доданий до позовної заяви, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Оскільки спір у даній справі безпосередньо пов'язаний з питаннями стосовно обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів, суд приймає до уваги роз'яснення, надані судам в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 04.04.2012 № 01-06/420/2012 "Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів", в якому зазначено, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Проаналізувавши позовні вимоги позивача, з урахування їх зменшення, а також доданий позивачем до заяви про уточнення позовних вимог розрахунок, а також контррозрахунок, здійснений відповідачем, судом було з'ясовано, що позивачем та відповідачем обчислено різний розмір штрафу за прострочення доставки вантажу за наступними накладними №№ 42266130, 42390815, 42453845, 44464329, 42558296.

У судовому засіданні 28.07.2016 представником позивача було наголошено на тому, що за вказаними накладними відправка була маршрутна, у зв'язку з чим застосуванню підлягають терміни доставки вантажу - одна доба на кожні повні та неповні 320 км. Представник відповідача проти вказаних пояснень позивача заперечував, посилаючись на те, що з системного аналізу вказаних вище накладних вбачається, що відправка за ними була групова та застосуванню підлягають терміни доставки вантажу - одна доба на кожні повні та неповні 200 км, у зв'язку з чим, представник відповідача просив визнати обґрунтованим контррозрахунок відповідача, в якому вказаний факт врахований та здійснено розрахунок штрафу з урахуванням того, що відправка за накладними №№ 42266130, 42390815, 42453845, 44464329, 42558296 була групова.

Враховуючи вказані обставини, здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку суми штрафу (уточнений розрахунок), суд приходить до висновку, що вказаний розрахунок в частині нарахування штрафу за прострочення доставки вантажу за частиною накладних, а саме: №№ 42266130, 42390815, 42453845, 44464329, 42558296 не враховує рекомендації Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 04.04.2012 № 01-06/420/2012 "Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів" та арифметично є неправильним, оскільки позивач помилково вважає відправки за вказаними накладними маршрутними, в той час, як, фактично, вказані відправлення є груповими.

До вказаного висновку суд прийшов з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, перевезення вантажів здійснюються вагонними, дрібними, контейнерними, груповими або маршрутними відправками. У цих Правилах наведені нижче терміни вживаються в таких значеннях:

вагонна відправка - партія вантажу за однією накладною в такій кількості, для перевезення якої потрібно надання окремого вагона;

дрібна відправка - партія вантажу за однією накладною, для перевезення якої не потрібно надавати окремий вагон;

контейнерна відправка - партія вантажу за однією накладною для перевезення в універсальному чи спеціалізованому контейнері або перевезення власного універсального чи спеціалізованого контейнера в порожньому стані;

контрейлерна відправка - це завантажені на залізничні вагони автопоїзд, знімний автомобільний кузов, напівпричеп, тягач і т. ін.;

групова відправка - партія вантажу за однією накладною, для перевезення якої надається не менше двох вагонів, але менше маршруту;

маршрутна відправка - партія вантажу за однією накладною в кількості, яка відповідає ваговій нормі, встановленій для маршруту ("ядра" маршруту).

Згідно з пунктом 1 Правил перевезення вантажів маршрутами відправника, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №565/6853, перевезення вантажів маршрутами відправника здійснюється згідно з планами перевезень, якими передбачається максимальна концентрація вантажопотоків з метою раціонального використання технічних засобів відправників, одержувачів та залізниць.

За приписами пункту 2 цих Правил маршрутом відправника (далі - маршрут) уважається поїзд установленої маси або довжини, сформований відправником відповідно до Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Мінтрансу України від 20.12.96 № 411 та зареєстрованих у Мін'юсті України 25.02.1997 за № 50/1854, та плану формування поїздів на залізничній під'їзній колії підприємства або за договором із залізницею - на коліях залізничної станції призначенням на одну станцію або з розпиленням на кількох станціях з обов'язковим зменшенням кількості його переробок на попутних технічних станціях. Маршрути можуть бути:

- прямі - з вагонів, завантажених призначенням на одну станцію на адресу одного або декількох одержувачів, а також на адресу розподільного пункту (коли вантаж призначено для залізничних підприємств);

- з розпиленням - з вагонів, завантажених на різні станції призначення або розподільчі пункти, які розташовані на одному напрямку перевезення (за умови скорочення кількості переробок маршруту на попутних технічних станціях).

Відповідно до пунктів 4, 5, 6, 7 Правил перевезення вантажів маршрутами відправника маса та довжина маршрутів установлюються в залежності від їх призначення відповідно до плану формування поїздів. Залізниця повідомляє відправників про встановлені норми маси та довжини маршрутів. Відправник узгоджує з одержувачем можливість приймання ним маршрутів у встановленій кількості вагонів. У виняткових випадках допускається відхилення від установлених норм у бік зменшення довжини маршруту не більше ніж на один вагон. У разі наявності на напрямку перевезення маршрутів пунктів (станцій) зміни вагових норм поїздів у бік зменшення маршрути формуються з "ядра" (вагонів далекого призначення) та причіпної групи вагонів, яка перевозиться у складі маршруту до станції зміни маси поїзда. Обліку підлягають усі маршрути, що задовольняють вимоги пунктів 2 і 4 цих Правил. Умови організації перевезень вантажів маршрутами, порядок подачі вагонів для завантаження і вивантаження маршрутів, їх формування до встановлених норм маси та довжини, повернення після завантаження (вивантаження) установлюються у договорах про експлуатацію під'їзних колій та договорах про подачу і забирання вагонів. Відправник і станція навантаження маршруту в перевізних документах на вагони, що перевозяться у складі маршруту або "ядра" маршруту, проставляють відмітки, передбачені Правилами оформлення перевізних документів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відправки за накладними №№ 42266130, 42390815, 42453845, 44464329, 42558296 були групові та застосуванню підлягають терміни доставки вантажу - одна доба на кожні повні та неповні 200 км, у зв'язку з чим, розрахунок позивача в цій частині є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, а обґрунтованим суд визнає контррозрахунок, здійснений відповідачем, в частині накладними №№ 42266130, 42390815, 42453845, 44464329, 42558296. В іншій частині розрахунок позивача є обґрунтованим та арифметично вірним, у зв'язку з чим в частині інших накладних розрахунок позивача (уточнений) визнається судом обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в сумі 83 739 грн. 49 коп., у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу, розрахованого за несвоєчасну доставку вантажу за накладними №№ 42266130, 42390815, 42453845, 44464329, 42558296 в сумі 4 516 грн. 30 коп. слід відмовити.

Щодо сплати судового збору та розподілу судових витрат по справі суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становила 1 378 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1 378 грн. 00 коп.) та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат (206 700 грн. 00 коп.).

Ціна позову на момент звернення з ним до суду становила 95 649 грн. 73 коп., отже, сума судового збору за подання даного позову складала 1 434 грн. 75 коп. (1,5 відсотка ціни позову). Після прийняття заяви про зменшення розміру позовних вимог від 28.07.2016 ціна позову стала складати 88 255 грн. 79 коп., отже, сума судового збору за подання даного позову також мала складати 1 378 грн. 00 коп. (1 розмір мінімальної заробітної плати).

В той же час, відповідно до платіжного доручення № НОМЕР_1 від 14.06.2016 позивачем було сплачено 1 434 грн. 75 коп. судового збору.

При цьому, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне в порядку визначеному частиною 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" повернути позивачу суму надмірно сплаченого ним судового збору у розмірі 56 грн. 75 коп. (1 434,75 - 1 378,00).

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, судові витрати у справі покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 1, 4-5, 33, 34, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вулиця Тверська, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108; ідентифікаційний код 40081237) на користь Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50064, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Рудна, будинок 47, ідентифікаційний код 00190905) - 83 739 грн. 49 коп. штрафу, 1 307 грн. 48 коп. частину витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В порядку, передбаченому частиною 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", повернути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50064, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вулиця Рудна, будинок 47, ідентифікаційний код 00190905) надмірно сплачений судовий збір у сумі 56 грн. 75 коп., перерахований згідно з платіжним дорученням № НОМЕР_1 від 14.06.2016, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя ОСОБА_3