ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"19" липня 2016 р. Справа № 911/1111/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Турботрейд, м. Київ,

до відповідача публічного акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Київ, в особі Філії Виробниче ремонтно технічне підприємство Укргазенергосервіс публічного акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Боярка Київської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

за участю прокуратури Київської області

про стягнення 61 087 479,32 грн.

Головуючий суддя О.В. Конюх,

судді В.М. Бабкіна та О.В. Щоткін

за участю представників учасників провадження:

від позивача: ОСОБА_1, уповноважена, довіреність від 13.12.2015р.;

від відповідача: ОСОБА_2, , уповноважений, довіреність від 18.09.2015р. №2-221

від третьої особи: не зявився;

від прокуратури: ОСОБА_3

СУТЬ СПОРУ:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Турботрейд" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс", в якому просить стягнути з відповідача 61 087 479,32 грн. заборгованості за договором про закупівлю товару за державні кошти №т15-142/НОМЕР_1 від 16.11.2012р., у тому числі: 47692 022,40 грн. основного боргу, 10 761 689,60 грн. інфляційних втрат та 2 633 767,32 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору про закупівлю товару за державні кошти від 16.11.2012р. № т15-142/НОМЕР_1, позивач поставив, а відповідач прийняв товар згідно накладних на загальну суму 47 692 022,40 грн. Проте, в порушення умов договору відповідач свої грошові зобовязання належним чином не виконав та за отриманий товар не розрахувався, в результаті чого за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 47 692 022,40 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача з врахуванням передбачених ст. 625 ЦК України 10 761 689,60 грн. інфляційних втрат та 2 633 767,32 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.03.2015 р. за вказаним позовом було порушено провадження у справі №911/111/15 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України". Також ухвалою суд повідомив про розгляд справи органи прокуратури та зобов'язав учасників провадження в порядку ст. 65 ГПК України виконати ряд дій та подати ряд додаткових документів, необхідних для розгляду спору по суті.

В судовому засіданні 31.03.2015р. представником відповідача подано клопотання №4081/6 від 31.03.2015р. про залучення до участі у справі №911/1111/15 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 прокуратури України. Вказане клопотання було залишено без задоволення ухвалою суду від 18.05.2015 р.

Крім того, відповідачем в судовому засіданні подано відзив на позовну заяву від 31.03.2015р. №4082/6.

В поданому відзиві відповідач проти позову заперечує та посилається на те, що при здійснені своєї фінансово-господарської діяльності в 2012 році, в тому числі, при виконані Договору про закупівлю товару за державні кошти від 16.11.2012р. №т15-142/НОМЕР_1 в частині оплати за отримане обладнання, яке передбачене додатком №1(Специфікація) до Договору, відповідач був зобовязаний використовувати власні кошти в порядку, встановленому чинним законодавством та затвердженими НАК "Нафтогаз України" фінансовими планами на 2012 рік. Протягом 2012 року відповідач здійснював розрахунки за надані послуги за Договором виключно в межах погоджених засновником (НАК "Нафтогаз України") показників та на підставі затвердженого фінансового плану на 2012 рік. Фінансові плани відповідача підлягають затвердженню в порядку, встановленим наказом Міністерства економіки України "Про затвердження Порядку складання, затвердження та контролю фінансових планів державних підприємств, акціонерних, холдингових компаній та інших субєктів господарювання, у статутному фонді яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) належать державі та їх дочірніх підприємств" від 21.06.2005р №173. Фінансові плани відповідача на 2013 та 2014 роки до сьогоднішнього дня не затверджені. З урахуванням викладеного, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні 31.03.2015р. розпочато розгляд справи по суті та оголошено перерву до 21.04.2015р., про що представникам сторін повідомлено особисто під розпис.

До господарського суду 15.04.2015р. від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог від 10.04.2015р., в якій позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором про закупівлю товару за державні кошти від 16.11.2012р. №т15-142/НОМЕР_1 в розмірі 75 265 153,67 грн., з яких: 47 692 022,40 грн. основного боргу, 24 484 656,46 грн. інфляційних втрат, 3 088 474,81 грн. три проценти річних та витрати по оплаті судового збору.

20.04.2015р. від ПАТ "Турботрейд" надійшли заперечення на відзив, в яких позивач зазначає, що затвердження фінансового плану відповідача на 2013р. мало бути здійснене не пізніше 01.09.2012р. В той же час договір про закупівлю товару за державні кошти №т15-142/НОМЕР_1 був укладений 16.11.2012р. Тобто, на момент укладення вказаного договору фінансовий план відповідача на 2013р. не був затверджений, однак при цьому відповідач взяв на себе грошові зобов'язання за договором. Враховуючи наведене вище, вважає доводи відповідача безпідставними та такими, що не дають йому права ухилятись від виконання взятих на себе грошових зобов'язань, у зв'язку з чим просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

21.04.2015р. до господарського суду надійшло письмове повідомлення від 16.04.2015р. № 05/2-534 вих.15 про вступ прокурора у розгляд справи №911/1111/15. З метою представництва інтересів держави в особі ПАТ "Укртрансгаз" у справу вступила прокуратура Київської області.

До господарського суду 21.04.2015р. від відповідача надійшло клопотання від 21.04.2015р. №5076/6 про призначення у справі №911/1111/15 судової експертизи. В поданому клопотанні відповідач вказував на те, що визначення та встановлення правильної вартості товару за договором, а також наявність факту підтвердження або спростування завищення цін за договором, неможливо без призначення та проведення комплексної судової експертизи, в звязку з чим відповідач просить суд призначити у справі комплексну економічну та товарознавчу експертизу з метою визначення та встановлення правильності вартості товару поставленого позивачем відповідачу за Договором про закупівлю товару за державні кошти від 16.11.2012р. №т15-142/м. Проведення експертизи відповідач просив доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою суду від 21.04.2015р. розгляд справи відкладено на 05.05.2015р. Цією ж ухвалою судом прийнято до розгляду заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Турботрейд» від 10.04.2015р. про збільшення розміру позовних вимог, зазначено, що справа розглядатиметься в редакції позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 75 265 153,67 грн., з яких: 47 692 022,40 грн. заборгованості по оплаті поставленого товару за Договором, 24 484656,46 грн. інфляційних втрат, 3 088 474,81 грн. 3% річних та витрат по оплаті судового збору. Цією ж ухвалою учасникам провадження запропоновано подати суду письмові пропозиції щодо кола питань, які можуть бути поставлені перед експертом у разі призначення у справі судової експертизи та щодо експертної установи, якій може бути доручено проведення експертизи у справі.

24.04.2015р. до господарського суду Київської області від представника позивача надійшли письмові заперечення від 22.04.2015р. на клопотання відповідача про проведення експертизи. Мотивуючи зазначені заперечення, представник позивача стверджував, що судова експертиза повинна призначатись тільки для встановлення фактичних даних, що входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватись тлумачення і застосування правових норм. Крім того, представник позивача зазначив, що підставою подання відповідачем клопотання про призначення експертизи, стало наявність кримінального провадження, порушеного за фактом перевищення службовими особами ПАТ "Укртрансгаз" повноважень, зокрема завищення ціни при укладенні договору, стягнення боргу за яким є предметом спору у даній справі. Однак, як стверджує позивач, наявність такої кримінальної справи не може впливати на вирішення даної господарської справи, оскільки факти, встановлені у порядку кримінального розслідування, можуть бути обов'язковими для господарського суду лише у випадках, коли предметом спору є цивільно-правові наслідки винних дій. У даному ж випадку, як наголошує позивач, предметом заявленого позову є вимоги щодо наявності чи відсутності у відповідача зобов'язання по оплаті поставленої продукції, а отже висновки з цього питання суд може зробити незалежно від наслідків кримінального розслідування на підставі оцінки доказів, представлених сторонами.

05.05.2015р. заступником прокурора Київської області подано до суду клопотання від 30.04.2015р. №0512-640вих15 про зупинення провадження у справі, в якому прокурор просив суд направити матеріали справи №911/1111/15 до органу досудового розслідування кримінального провадження №0000259, а саме до першого слідчого відділу Управління з розслідування особливо важливих справ ОСОБА_4 прокуратури України.

05.05.2015р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові заперечення на клопотання прокурора про зупинення провадження у справі. Заперечення мотивовані тим, що кримінальна справа, на яку посилається прокурор в обґрунтування свого клопотання, судом не розглядається, а отже господарська справа не може бути зупинена на підставі ч.1 ст. 79 ГПК України. Окрім того, зазначає, що прокурором в клопотанні не наведено наявність обставин, що перешкоджають розгляду справи №911/1111/15 по суті. Зокрема, позивач вважає, що розслідування кримінальної справи, порушеної за фактом зловживань службовими особами ПАТ "Уртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" не перешкоджає вирішенню даної справи, оскільки факти, які можуть бути встановлені вироком суду з кримінальної справи, в подальшому можуть стати підставою для перегляду оскаржуваних рішень за нововиявленими обставинами. Додатково позивач вказує, що факти встановлені у порядку кримінального розслідування, можуть бути обов'язковими для господарського суду лише у випадках, коли предметом спору є цивільно-правові наслідки винних дій. Однак, у даному випадку предметом заявленого позову є вимоги щодо наявності чи відсутності у відповідача зобов'язання по оплаті поставленого товару, а відповідно суд може робити висновки незалежно від наслідків кримінального розслідування на підставі оцінки доказів, представлених сторонами або зібраних з власної ініціативи. У зв'язку з наведеним вище позивач просив суд відмовити в клопотанні прокурора про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 05.05.2015р. оголошено перерву до 07.05.2015р., про що представникам сторін повідомлено особисто під розпис.

Ухвалою господарського суду від 06.05.2015р. розгляд справи відкладено на 18.05.2015р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.05.2015 р. матеріали справи № 911/1111/15 були надіслані до першого слідчого відділу Управління з розслідування особливо важливих справ ОСОБА_4 прокуратури України; провадження у справі №911/1111/15 зупинено до повернення матеріалів справи до господарського суду Київської області та зобов'язано перший слідчий відділ Управління з розслідування особливо важливих справ ОСОБА_4 прокуратури України після перевірки повернути матеріали справи № 911/1111/15 до господарського суду Київської області та повідомити господарський суд Київської області про результати перевірки, зокрема, в частині встановлення в рамках кримінального провадження № 0000259 наявності чи відсутності факту поставки позивачем відповідачу товару за договором про закупівлю товару за державні кошти від 16.11.2012р. №т15-142/НОМЕР_1, здійснення розрахунків за договором та завищення сторонами договору цін на вказаний товар, і, в залежності від встановленого, наявності/відсутності в діях сторін договору ознак, переслідуваних у кримінальному порядку.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.06.2015р., залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 19.08.2015р. ухвалу господарського суду Київської області від 18.05.2015р. у справі № 911/1111/15 скасовано, матеріали справи повернуто до господарського суду Київської області для продовження розгляду справи.

Ухвалою господарського суду від 15.09.2015р. розгляд справи призначено на 29.09.2015р.

До господарського суду 29.09.2015р. від відповідача надійшло клопотання від 28.09.2015р. № 12425/6 про зупинення провадження, згідно якого відповідач просив суд направити матеріали справи № 911/1111/15 за позовом ТОВ "Турботрейд" до ПАТ "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство Укргазенергосервіс" про стягнення 61 087 479,32 грн. до першого слідчого відділу Управління з розслідування особливо важливих справ ОСОБА_4 прокуратури України для встановлення, в рамках кримінального провадження № 0000259, наявності чи відсутності факту поставки позивачем відповідачу товару за Договором про закупівлю товару за державні кошти від 16.11.2012р. № т15-142/НОМЕР_1, та у звязку із направленням справи № 911/1111/15 до органу досудового розслідування зупинити провадження у справі. Розглянувши подане клопотання в судовому засіданні 29.09.2015р., суд відмовив у його задоволенні.

До господарського суду 29.09.2015р. відповідача надійшло клопотання від 28.09.2015р. № 12424/6 про призначення у справі комплексної економічної та товарознавчої експертизи по справі з метою встановлення факту поставки та визначення дійсної ринкової вартості спірного товару.

До господарського суду 30.09.2015р. від позивача надійшло заперечення від 29.09.2015р. на клопотання про проведення експертизи.

В судовому засіданні 29.09.2015р. судом в порядку статті 77 ГПК України було оголошено перерву до 30.09.2015р.

Ухвалою господарського суду від 30.09.2015р. призначено колегіальний розгляд справи.

Ухвалою суду від 05.10.2015р. справу № 911/1111/15 прийнято до провадження колегією суддів у складі: суддя О.В. Конюх головуюча, судді Т.Д. Лилак та А.Ю. Кошик. Цією ж ухвалою суду розгляд справи та клопотання відповідача про призначення експертизи призначено на 10.11.2015р.

10.11.2015р. від представника позивача надійшло клопотання від 10.11.2015р., в якому позивач наголошує, що заперечує проти проведення експертизи у справі. Однак, у випадку призначення експертизи у справі, просить суд доручити проведення експертизи Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Ухвалою від 10.11.2015 клопотання відповідача про призначення у справі експертизи задоволено, призначено у справі № 911/1111/15 комплексну судову економічну та товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою від 12.11.2015р. провадження у справі №911/1111/15 зупинено, у зв'язку із призначенням судової експертизи.

18.01.2016р від судових експертів Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз до господарського суду Київської області надійшов лист від 29.12.2015р №09/6338/39/6148 разом із клопотанням експертів про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової експертизи.

Ухвалою господарського суду від 22.01.2016р. справу № 911/1111/15 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя О.В. Конюх, судді А.Ю. Кошик та О.В. Щоткін; поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду на 09.02.2016р. Цією ж ухвалою суд зобов'язав сторін надати додаткові матеріали, необхідні для проведення експертного дослідження, які зазначив в клопотанні про надання додаткових матеріалів судовий експерт; витребував матеріали справи № 911/1111/15 від експертної установи Дніпропетровського НДІ судових експертиз.

09.02.2016р. до господарського суду від сторін частково надійшли витребувані ухвалою суду від 22.01.2016р. додаткові документи. Так, позивачем подано копію експертного висновку від 09.11.2012р. № ц-803 та відомості аналітичного обліку розрахунків з покупцями та замовниками (по рахунку 36) по контрагенту ПАТ Укртрансгаз.

Відповідачем подані письмові пояснення від 09.02.2016р. та відомості аналітичного обліку розрахунків з постачальниками та підрядниками (по рахунку 63) з постачальником ТОВ Турботрейд в розрізі договору про закупівлю товару № 15-142/НОМЕР_1 від 16.11.2012р. (копія операцій по рахунку).

Ухвалою господарського суду від 09.02.2016р. розгляд клопотання експерта про надання додаткових матеріалів відкладено на 23.02.2016р. та повторно витребувано матеріали справи № 911/1111/15 від експертної установи Дніпропетровського НДІ судових експертиз, які станом на дату проведення судового засідання 09.02.2016р. до суду не надійшли.

15.02.2016р. матеріали справи №911/1111/15 надійшли до господарського суду згідно вимог ухвал суду від 22.01.2016р. та 09.02.2016р.

Крім того, від директора Дніпропетровського НДІ судових експертиз надійшов лист від 28.01.2016р. №09/6338/39/376, яким повідомлено про необхідність забезпечити виконання попередньої оплати товарознавчої частини експертизи та заявлено про неможливість виконати призначену у справі експертизу в строк, встановлений пунктом 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Мінюсту України від 08.10.1998р. №53/5. У звязку з завантаженістю експерта-товарознавця заявлено клопотання про погодження судом проведення експертизи в строк понад 90 днів.

Ухвалою від 23.02.2016р. клопотання експерта задоволено; вирішено надати судовому експерту для здійснення експертизи матеріали справи № 911/1111/15 разом з витребуваними експертом та наданими сторонами до суду додатковими матеріалами, які судом залучені до матеріалів справи; для проведення експертного дослідження зобов'язати відповідача - публічне акціонерне товариство "Укратрансгаз" в особі Філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" сплатити витрати, пов'язані з проведенням даної експертизи. Копію договору та документу на сплату вартості експертизи надати суду для адекватного вирішення питання розподілу судових витрат; провадження у справі №911/1111/15 зупинено.

30.05.2016р. до господарського суду Київської області від Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшли матеріали господарської справи № 911/1111/15 із супровідним листом від 16.05.2016р. № 6338/6339-15 та повідомленням про неможливість надання висновку судової економічної та товарознавчої експертизи, мотивоване ненаданням в розпорядження експерта документів, заявлених у клопотанні експерта (маркетингової цінової інформації по даній модифікації обладнання).

Ухвалою від 07.06.2016р. справу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя О.В. Конюх, судді В.М. Бабкіна та Н.Г. Шевчук, провадження у справі поновлено.

29.06.2016р. від позивача надійшла заява від 27.06.2016р. про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про закупівлю товару за державні кошти від 16.11.2012р. № т15-142/НОМЕР_1 всього в сумі 95 562 655,87 грн., в тому числі: 47 692 022,40 грн. основного боргу, 43 057 406,07 грн. інфляційних втрат та 4 813 227,40 грн. 3% річних.

Від відповідача надійшло клопотання від 08.07.2016р. № 9746/6, в якому відповідач просить проведення призначеної у справі судової експертизи доручити іншій державній спеціалізованій установі чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу", зокрема з врахуванням можливості її проведення судовими експертами Українського центру судових експертиз.

Від позивача надійшло клопотання від 08.07.2016р. про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду від 08.07.2016р. прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, клопотання відповідача від 08.07.2016р. про проведення експертизи залишено без задоволення, розгляд справи відкладено на 19.07.2016р.

Ухвалою суду від 18.07.2016р. справу № 911/1111/15 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя О.В. Конюх, судді В.М. Бабкіна та О.В. Щоткін.

В судове засідання 19.07.2016р. з'явився представник прокуратури, позивач та відповідач. Представник третьої особи в судове засідання 19.07.2016 р. не зявився.

У судовому засіданні 19.07.2016 р. представник позивача позовні вимоги підтримувала з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог. Представник відповідача проти позову заперечував.

В судовому засіданні 19.07.2016 р. представником відповідача було повторно заявлено усне клопотання про доручення проведення судової експертизи, призначеної ухвалою суду у даній справі від 10.11.2015р., іншій державній спеціалізованій установі чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України Про судову експертизу з врахуванням можливості її проведення судовими експертами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_5 Міністерства юстиції України. Також відповідач зазначив про те, що в разі необхідності надання інформації щодо цін продажу досліджуваного обладнання відповідачем будуть здійснені додаткові заходи в частині звернень до відповідних органів та організацій, у т.ч. до ДП ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ.

У судовому засіданні 19.07.2016р. представники відповідача та прокуратури зазначене клопотання підтримували, представник позивача проти задоволення клопотання заперечувала, зазначивши, що експертиза у справі не була проведена у звязку із недостатністю матеріалів справи для дачі висновку, а не через відсутність відповідних спеціалістів в Дніпропетровському НДІ судових експертиз. Водночас, відповідачем не подано доказів того, що такі спеціалісти є у запропонованій ним експертній установі.

Клопотання відповідача про доручення проведення судової експертизи, призначеної ухвалою суду від 10.11.2015 р., іншій експертній установі залишене судом без задоволення з огляду на неподання відповідачем доказів того, що саме перешкоджало останньому вжити заходів для надання експертам інформації щодо цін продажу досліджуваного обладнання (в частині звернень до відповідних органів та організацій, у т.ч. до ДП ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ), як і не подано доказів наявності відповідних спеціалістів та можливості її проведення Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

В усних поясненнях у судовому засіданні 19.07.2016 р. представник прокуратури проти позову заперечувала та висловлювала сумніви щодо наявності повноважень у особи, яка від імені ДК Укртрансгаз підписала договір про закупівлю товару за державні кошти № т15-142/12/1000454 від 16.11.2012 р. із позивачем. При цьому представник прокуратури посилалась на відсутність в матеріалах справи доказів того, що договір з боку покупця підписаний уповноваженою особою, а також зазначала про необхідність, на переконання прокуратури, дослідження наявності повноважень особи, що підписала договір від імені відповідача, у звязку з чим просила суд про оголошення перерви у розгляді справи з метою витребування від позивача відповідних доказів. Представник позивача проти задоволення клопотання про оголошення перерви в розгляді справи заперечувала та просила долучити до матеріалів справи наявну у позивача копію довіреності, якою ДК Укртрансгаз НАК Нафтогаз України уповноважило заступника директора з капітального будівництва та матеріально-технічного забезпечення Філії Виробниче ремонтно-технічне підприємство Укргазенергосервіс ДК Укртрансгаз НАК Нафтогаз України ОСОБА_6 на представництво інтересів ДК Укртрансгаз.

Клопотання представника прокуратури про витребування доказів було залишено судом без задоволення. По-перше, відповідно до ст. 38 ГПК України, заявляючи клопотання про витребування доказів, заявник має зазначити підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація, з огляду на що витребування у позивача документації, що належить відповідачу, є необґрунтованим. Крім того, відповідно до ст. 38 ГПК України суд витребовує відповіді докази у разі, якщо сторона або прокурор не в змозі самостійно їх подати. В процесі розгляду справи сторонами неодноразово наголошувалось, що вся документація по договору про закупівлю товару за державні кошти № т15-142/12/1000454 від 16.11.2012р. у відповідача була вилучена правоохоронними органами, з огляду на що прокурором не наведено обставин, які перешкоджали наданню витребуваних доказів прокурором самостійно. Крім того, обставини укладення договору про закупівлю товару за державні кошти № т15-142/12/1000456 від 16.11.2012 р. не входять до предмету доказування у даній справі, оскільки у даному процесі вказаний правочин не оспорюється.

Розглянувши позов товариства з обмеженою відповідальністю "Турботрейд", м. Київ (далі по тексту - ТОВ "Турботрейд") до відповідача публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" м. Київ, в особі Філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс", м. Боярка Київської області (далі по тексту ПАТ «Укртрансгаз»), вислухавши пояснення представників учасників провадження, всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Відповідно до частини 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

16.11.2012р. між ТОВ "Турботрейд" (постачальник) та Дочірньою компанією "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" (правонаступником якої згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 08.12.2014р. №19729438 є відповідач ПАТ "Укртрансгаз" в особі Філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс") (покупець), був укладений договір про закупівлю товару за державні кошти № т15-142/НОМЕР_1, за умовами якого позивач зобовязався з моменту підписання цього договору до 01.10.2013р. поставити і передати відповідачу товари (устаткування для керування технологічними процесами, автоматизоване, код згідно ДК 016-97 33.30.1 (системи вентиляції та кондиціювання повітря в укриттях ГПА ГТК-10І, зазначені в специфікації (додаток № 1 до договору), яка є невідємною частиною даного договору, а відповідач прийняти і оплатити такі товари.

Відповідно до п. 1.2 договору найменування, номенклатура (асортимент) товару, технічні вимоги і якісні характеристики товару, кількість та ціна за одиницю товару обумовлюються у підписаній сторонами специфікації.

Згідно з п. 3.1 договору ціна цього договору становить 48 742 142,40 грн., а пунктом п. 3.3 договору передбачено, що ціна за одиницю товару зазначена в специфікації.

Відповідно до п. 4.1 договору розрахунки проводяться шляхом оплати відповідачем фактично поставленої партії товарів після предявлення позивачем рахунку на оплату товару протягом 45 календарних днів після дати поставки кожної партії товару за видатковою накладною. На вимогу позивача, відповідач може здійснити попередню оплату (авансовий платіж) у розмірі не більше 30 відсотків від суми цього договору. Датою поставки товару (його партії), а також моментом переходу права власності та ризиків на товар є момент передачі товару позивачем уповноваженій особі відповідача за видатковою накладною. Розрахунки здійснюються у безготівковій формі із застосуванням платіжних доручень.

Згідно з п. 4.2 договору до рахунку на кожну партію товару додаються: видаткова та товарно-транспортна (форма № 1ТН) накладні на поставлений товар, виходячи з цін даного договору; податкова накладна відповідно до положень чинного податкового законодавства України; оригінал паспорту (сертифікату якості або іншого документу, який підтверджує якість та відповідність товару) виданий виробником товару; монтажна та експлуатаційна документація українською або російською мовами.

Пунктом 5.1 договору передбачено термін поставки товарів: партіями в період, зазначений в пункті 1.1 розділу І цього договору, але не пізніше 30 календарних днів після надання відповідачем письмової рознарядки на передачу кожної окремої партії товарів, в якій зазначається: найменування, кількість товару та адреса місця доставки товару.

Відповідно до п. 5.2 договору місце поставки товарів: на базисних умовах DDP (м. Боярка, вул. Маяковського, 49, центральний склад ВРТП "Укргазенергосервіс") згідно Правил тлумачення торгівельних термінів ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року.

Згідно з пп. 6.1.1 п. 6.1 договору відповідач зобовязався своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

Підпунктом 6.4.1 п. 6.4 договору передбачено, що позивач має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлені товари.

Відповідно до п. 7.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобовязань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законом та цим договором.

Згідно з пп. 7.2.5 п. 7.2 договору у випадку прострочення відповідачем грошового зобовязання за даним договором, відповідач на вимогу позивача зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Пунктом 10.1 договору передбачено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 01.10.2013 року, а в частині гарантійних зобовязань та розрахунків до повного виконання.

Факт укладення договору учасниками процесу не заперечується.

Специфікацією, що є додатком № 1 до договору про закупівлю товару за державні кошти № т15-142/НОМЕР_1, сторони визначили найменування, одиницю виміру, кількість, ціну та загальну суму товару, яка становить 48 742 142,40 грн. Додатком №1 до Специфікації сторони узгодили технічні вимоги і якісні характеристики товару, що належить до поставки.

24.09.2013 р. сторонами до договору № т15-142/НОМЕР_1 від 16.11.2012 р. було укладено додаткову угоду № 1, за змістом якої сторонами було продовжено строк дії договору до 31 грудня 2014 року.

Укладений між сторонами договір за правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем згідно п. 5.1 договору було надано позивачу рознарядку № 2463/15 від 10.12.2012р., рознарядку № 2581/15 від 24.12.2012р., рознарядку № 307/15 від 19.02.2013р. та рознарядку №1999/14-4 від 04.12.2013р. на поставку товару, обумовленого спеціфікацією.

На виконання умов договору позивач згідно з товарно-транспортною накладною № 010671 від 11.12.2012 р. та накладною № 15 від 11.12.2012 р. поставив відповідачу товар, визначений рознарядкою № 2463/15 від 10.12.2012 р. на загальну суму 28 374 036,00 грн., а відповідач на підставі довіреності № 295 від 11.12.2012 р. вказаний товар отримав.

Крім того, на виконання умов договору позивач згідно з товарно-транспортною накладною № 006178 від 24.12.2012 р. та накладною № 20 від 24.12.2012р. поставив відповідачу товар, визначений рознарядкою № 2581/15 від 24.12.2012 р., на загальну суму 11 349 614,40 грн., а відповідач на підставі довіреності № 310 від 24.12.2012 р. вказаний товар отримав.

Позивач на виконання умов договору згідно з товарно-транспортною накладною № 006181 від 20.02.2013р. та накладною № 1 від 20.02.2013р. поставив відповідачу товар, визначений рознарядкою № 307/15 від 19.02.2013 р. на загальну суму 7 793 352,00 грн., а відповідач на підставі довіреності № 22 від 20.02.2013р. вказаний товар отримав.

Також на виконання умов договору позивач згідно з товарно-транспортною накладною № 006195 від 05.12.2013 р. та накладною № 2 від 05.12.2013 р. поставив відповідачу товар, визначений рознарядкою №1999/14-4 від 04.12.2013р, на загальну суму 175 020,00 грн., а відповідач на підставі довіреності № 123 від 05.12.2013 р. вказаний товар отримав.

Усього позивачем було поставлено, а відповідачем - прийнято товару на загальну суму 47 692 022,40 грн.

Крім того, позивачем було виставлено відповідачеві рахунки № 22 від 11.12.2012 р. на суму 28 374 036,00 грн., № 27 від 24.12.2012 р. на суму 11 349 614,40 грн., №1 від 20.02.2013р. на суму 7 793 352,00 грн. та № 2 від 05.12.2013 р. на суму 29 170,00 грн. для оплати поставленого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Проте, відповідач, в порушення п. 4.1 договору, за отриманий на підставі зазначених вище накладних та рахунків товар протягом 45 календарних днів після дати поставки не розрахувався, у звязку з чим у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за договором про закупівлю товару за державні кошти № т15-142/НОМЕР_1 від 16.11.2012 р. в сумі 47 692 022,40 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у відповідності з приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, у відзиві посилається на те, що він при здійсненні своєї фінансово-господарської діяльності, в тому числі - при виконанні договору про закупівлю товару за державні кошти № т15-142/НОМЕР_1 від 16.11.2012 р., повинен використовувати кошти в порядку, встановленому чинним законодавством, статутом та у відповідності до затверджених НАК "Нафтогаз України" фінансових планів. Разом з тим, за твердженням відповідача, його фінансові плани на 2013-2014 роки з незалежних від нього обставин не були затверджені, а тому до моменту погодження його фінансових планів на 2013-2014 роки відповідач був позбавлений можливості здійснення у 2013-2014 роках фінансування оплати товару, отриманого за договором про закупівлю товару за державні кошти № т15-142/НОМЕР_1 від 16.11.2012 р., у звязку з чим його зобовязання з оплати отриманого товару не є простроченим.

Слід зазначити, що пунктом 4 Порядку складання, затвердження та контролю виконання фінансових планів державних підприємств, акціонерних, холдингових компаній та інших суб'єктів господарювання, у статутному фонді яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) належать державі, та їх дочірніх підприємств, затвердженого наказом Міністерства економіки України № 173 від 21.06.2005 р., на який відповідач посилається у своєму відзиві, передбачено, що проект фінансового плану підприємства з пронумерованими, прошнурованими та скріпленими печаткою сторінками у двох примірниках за формою згідно з додатком 1 у паперовому та електронному вигляді подається органу, уповноваженому управляти державним майном або корпоративними правами держави, до 15 червня року, що передує плановому. До проекту фінансового плану підприємства додається пояснювальна записка, яка включає результати аналізу його фінансово-господарської діяльності за попередній рік, а також показники господарської діяльності та розвитку підприємства в поточному році та на плановий рік. У разі необхідності органи управління державним майном або корпоративними правами держави та органи, відповідальні за забезпечення реалізації державної політики у відповідній сфері, можуть самостійно встановлювати диференційовані строки подання проектів фінансових планів підприємств, але не пізніше 15 червня року, що передує плановому.

Відповідно до п. 5 вказаного Порядку органи, уповноважені управляти державним майном або корпоративними правами держави, у місячний строк здійснюють аналіз проекту фінансового плану підприємства з обов'язковим порівнянням його показників з показниками фінансово-господарської діяльності підприємства за два попередні роки, приймають рішення щодо затвердження/погодження фінансового плану або повернення його на доопрацювання та в письмовій формі повідомляють підприємство про прийняте рішення. Органи, уповноважені управляти державним майном, затверджують фінансовий план підприємства, а органи, уповноважені управляти корпоративними правами держави, або затверджують фінансовий план підприємства, або погоджують проект фінансового плану підприємства до 1 вересня року, що передує плановому, та в паперовому й електронному вигляді подають до Міністерства економіки України і Міністерства фінансів України завізовані та завірені печаткою копії затверджених/погоджених фінансових планів підприємств разом із пояснювальною запискою.

Проте, до матеріалів справи належних та допустимих доказів звернення відповідача до НАК "Нафтогаз України" із фінансовим планом підприємства, а також вжиття жодних інших дій щодо фінансування оплати товару, отриманого за договором, укладеним з позивачем, не надано. Разом із тим, відповідно до частин 1, 2 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Згідно з п. 1.3 договору сторони передбачили, що обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків відповідача. Про таке зменшення та у разі зміни істотних умов договору у випадках, передбачених чинним законодавством України, зокрема, Законом України "Про здійснення державних закупівель", сторони укладають додаткову угоду (додаткові угоди) до цього договору, яка між сторонами укладена не була.

Відповідно до п. 3.2 договору ціна договору (сума, визначена в договорі) може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Згідно з пп. 6.2.3 п. 6.2 договору відповідач має право зменшити обсяг закупівлі товарів та загальну вартість цього договору, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків відповідача. У такому разі сторони вносять відповідні зміни до цього договору.

Пунктом 11.4 договору передбачено, що всі зміни і доповнення до цього договору повинні бути зроблені в письмовій формі і підписані уповноваженими представниками позивача і відповідача.

Таким чином, договором про закупівлю товару за державні кошти № т15-142/НОМЕР_1 від 16.11.2012р. була передбачена можливість зменшення загальної вартості цього договору залежно від реального фінансування видатків відповідача шляхом укладення додаткової угоди. Проте, доказів того, що відповідач звертався до позивача з пропозиціями щодо внесення змін до договору, як і доказів укладення відповідної угоди про внесення змін до договору в частині зменшення обсягу закупівель, виходячи з реального фінансування видатків відповідача, суду не подано.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобовязання. Ці положення кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, де зазначено, що непереборною силою, тобто надзвичайними і невідворотними обставинами не вважаються, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Таким чином, враховуючи те, що договір про закупівлю товару за державні кошти № т15-142/НОМЕР_1 від 16.11.2012р. був укладений між позивачем і відповідачем на наведених вище умовах, посилання відповідача на відсутність погоджених НАК "Нафтогаз України" фінансових планів не звільняє його від виконання зобовязань щодо оплати вартості поставленого товару.

Крім того, представники прокуратури та відповідача, в усному порядку заперечуючи проти задоволення позову, посилалися на те, що товар за договором про закупівлю товару за державні кошти № т15-142/НОМЕР_1 від 16.11.2012 р. фактично позивачем не поставлявся, а також на те, що відповідач придбав товар за вказаним договором по завищеній ціні.

Судом встановлено, що позивачем згідно зазначених вище рознарядок відповідача, у відповідності до пунктів 1.1, 5.1, 5.2, 6.3 договору, було здійснено за відповідними товарно-транспортними накладними та накладними поставку відповідачу визначеного договором, специфікацією та рознарядками товару, а відповідачем, у відповідності до пп. 6.1.2 договору, на підставі належним чином оформлених довіреностей вказаний товар отримано.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вказані документи відповідають умовам договору про закупівлю товару за державні кошти № т15-142/НОМЕР_1 від 16.11.2012 р. та є первинними документами, які фіксують факт здійснення господарських операцій у відповідності до норм Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", і доказів зворотного представниками прокуратури та відповідача не подано.

Суд зазначає, що відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а частина 2 ст. 614 ЦК України обовязок доведення відсутності вини у порушення зобовязання покладає на сторону, яка порушила зобовязання. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач належними та допустимими доказами заявлених до нього вимог про стягнення заборгованості за отриманий товар не спростував.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що строк оплати за отриманий відповідачем товар настав, доказів його оплати останнім не надано, борг перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 47 692 022,40 грн. основного боргу за договором про закупівлю товару за державні кошти № т15-142/НОМЕР_1 від 16.11.2012р. є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, і, відповідно, підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобовязання щодо здійснення оплати за отриманий товар, позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних та інфляційні втрати з простроченої суми грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також і згідно з пп. 7.2.5 п. 7.2 договору у випадку прострочення відповідачем грошового зобовязання за даним договором, відповідач на вимогу позивача зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно розрахунку позивача (за заявою про збільшення розміру позовних вимог) 3 % річних з прострочених сум складають загалом 4 813 227,40 грн., а саме за період з 26.01.2013 р. до 27.06.2016 р. на суму 28 374 036,00 грн. в сумі 2 901148,00 грн., за період з 06.02.2013 р. до 27.06.2016 р. на суму 11 349 614,40 грн. в сумі 1149265,06 грн., за період з 09.04.2013 р. до 27.06.2016 р. на суму 7 793 352,00 грн. в сумі 750 083,44 грн., за період з 21.01.2014 р. до 27.06.2016 р. на суму 175 020,00 грн. в сумі 12 730,90 грн.

Згідно розрахунку позивача (за заявою про збільшення розміру позовних вимог) інфляційні втрати з прострочених сум складають загалом 43 057 406,07 грн., а саме за період з 26.01.2013 р. до 27.06.2016 р. на суму 28 374 036,00 грн. в сумі 25 570 561,99 грн., за період з 06.02.2013 р. до 27.06.2016 р. на суму 11 349 614,40 грн. в сумі 10 077 179,90 грн., за період з 09.04.2013 р. до 27.06.2016 р. на суму 7 793 352,00 грн. в сумі 6 934 346,90 грн., за період з 21.01.2014 р. до 27.06.2016 р. на суму 175 020,00 грн. в сумі 475 317,28 грн.

Відповідно до пункту 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Виходячи з наступного розрахунку:

ПідставаСтрок оплатиОсновний борг, грн.Період прострочення3% річних, грн.Інфляційні втрати, грн.
Накладна від 11.12.12 №15 28 374 036,00 грн.25.01.1328 374 036,0026.01.13- 27.06.162912808,5725 179 901,06
Накладна від 24.12.12 №20 11 349 614,40 грн.07.02.1311 349 614,4008.02.13-27.06.161152996,,42
Накладна від 20.02.13 №1 7793352,00грн.06.04.137 793 352,0009.04.13-27.06.16753286,196930759,33
Накладна від 05.12.13 №2 175020,00 грн.19.01.14175020,0021.01.14-27.06.1612 788,45153 686,62
всього 47 692 022,40 4831879,,45
судом встановлено, що належні до стягнення з відповідача 3% річних складають суму 4831 879,65грн.

Позивач заявив до стягнення 4 813 227,40 грн. 3% річних, суд, приймаючи рішення, не вправі виходити за межі позовних вимог, за таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних підлягає задоволенню повністю в заявленій сумі 4 813 227,40 грн.

З урахуванням викладеного вище, вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню в сумі 42 357 750,45 грн.

Решта доводів учасників процесу та наявних у матеріалах справи доказів були ретельно досліджені судом і наведених вище висновків суду не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд задовольняє позов товариства з обмеженою відповідальністю "Турботрейд" частково та приймає рішення про стягнення з відповідача ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії «Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укргазенергосервіс» на користь позивача 47 692 022,40 грн. основного боргу, 4813 227,40 грн. процентів річних та 42 357 750,45 грн. інфляційних втрат. Відповідно до приписів ст.ст. 44, 49 ГПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 1, 22, 49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Турботрейд» задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Печерський р-н, Кловський узвіз, будинок 9/1, ідентифікаційний код 30019801) в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (08151, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Маяковського, будинок 49, ідентифікаційний код 00156127)

на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Турботрейд" (03040, м. Київ, вул. Стельмаха, будинок 6 А, ідентифікаційний код 35175024)

47 692 022,40 грн. (сорок сім мільйонів шістсот дев'яносто дві тисячі двадцять дві гривні сорок копійок) основного боргу,

4 813 227,40 грн. (чотири мільйони вісімсот тринадцять тисяч двісті двадцять сім гривень сорок копійок) 3% річних,

42 357 750,45 грн.(сорок два мільйони триста п'ятдесят сім тисяч сімсот п'ятдесят гривень сорок п'ять копійок) інфляційних втрат,

72 544, 95 грн.(сімдесят дві тисячі пятсот сорок чотири гривні девяносто пять копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повний текст рішення підписано ___.___.2016р.

Головуючий суддя О.В. Конюх

Суддя В.М. Бабкіна

Суддя О.В. Щоткін