ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2016 р. Справа № 911/1536/16

Розглянувши матеріали справи за позовом Центральної спілки споживчих товариств України (Укооспілка), м.Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Рожівка, Броварського р-ну, Київської області

про стягнення 23149,03 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

За участю представників сторін:

Позивача ОСОБА_2

Відповідача не зявився

Обставини справи:

До господарського суду Київської області подано позов Центральної спілки споживчих товариств України (Укооспілка) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 23149,03 грн.

Провадження у справі № 911/1536/16 порушено ухвалою від 06.05.2016 року та призначено справу до розгляду на 30.06.2016 року.

В судовому засіданні 30.06.2016 року позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, у судове засідання 30.06.2016 року повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.

За таких обставин, суд розглядає справу у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 28.11.2014 року між Центральною спілкою споживчих товариств України (Укооспілка, позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідач) укладений Договір № 90 оренди об'єкта нерухомості на термін з 01.12.2014 року до 30.11.2015 року (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору позивачем було надано відповідачу у тимчасове користування нежитлове офісне приміщення - кімнату № 8 загальною площею 32,7 кв. м, яка розташована на четвертому поверсі будівлі позивача за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 53/80 (далі - Об'єкт оренди).

Об'єкт оренди передано позивачем відповідачу 01.12.2014 року за Актом приймання-передачі до Договору.

Згідно з абз. 1 п. 5.1 Договору орендна плата за місяць користування одним квадратним метром приміщення становить 112,00 грн. в т. ч. ПДВ 18,67 грн., а згідно з абз. 2 цього пункту Договору загальний розмір орендної плати за місяць користування Об'єктом оренди складає 3 662,40 грн. в т. ч. ПДВ 610,40 грн.

Відповідно до абз. 1 п. 5.2 Договору орендна плата сплачується Орендарем у безготівковому порядку на поточний рахунок Орендодавця до 10 числа кожного календарного місяця, в якому здійснюється користування Обєктом оренди, в національній валюті України, на підставі виставлених Орендодавцем рахунків.

Загальний розмір місячної орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування суми орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за даними Державної служби статистики України на дату виставлення рахунку (абз. 2 п. 5.2 Договору).

Крім орендної плати, Орендар відповідно до абз. 1 п. 5.3 Договору зобов'язаний відшкодовувати Орендодавцеві вартість комунальних послуг, а також вартість експлуатаційних послуг та витрат, що пов'язані з утриманням Об'єкта оренди (далі - Послуги та витрати).

Відповідно до абз. 2 п. 5.3 Договору відшкодування вартості Послуг та витрат здійснюється Орендарем у фактичних витратах, пропорційно займаній площі та сплачується до 10 числа кожного поточного місяця, за минулий місяць, в якому здійснювалось користування Об'єктом оренди, на підставі рахунків, виписаних Службою забезпечення Орендодавця.

Згідно з пп. 3.3.2 п. 3.3 Договору Орендар зобов'язаний вчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та кошти на відшкодування вартості Послуг та витрат.

Позивач зазначає, що ним були виставлені рахунки: № 245 від 02.02.2015 року про сплату орендної плати за лютий 2015 року в сумі 3 843,95 грн.; № 989 від 01.07.2015 року за липень 2015 року в сумі 5 387,16 грн.

Однак, відповідачем вищенаведені рахунки своєчасно та в повному обсязі не сплачені, що свідчить про несплату орендних платежів на суму 9 231,11 грн.

Для відшкодування вартості Послуг та витрат за Договором позивачем були виставлені відповідачу рахунки: № 78 від 31.01.2015 року про відшкодування вартості Послуг та витрат за січень 2015 року в розмірі 2 236,58 грн.; № 339 від 31.03.2015 року за березень 2015 року в розмірі 1 772,51 грн.; № 471 від 30.04.2015 року за квітень 2015 року в розмірі 1 114,16 грн.; № 862 від 31.07.2015 року за липень 2015 року в розмірі 1 003,99 грн.

Однак, відповідачем вищенаведені рахунки своєчасно та в повному обсязі не сплачені, що свідчить про несплату платежів на відшкодування вартості Послуг та витрат на суму 6 127,24 грн.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем зі сплати орендної плати і відшкодування вартості Послуг та витрат за Договором становить 15 358,35 грн., що відповідачем не заперечено та не спростовано.

Позивач зазначає, що п. 7.4 Договору передбачено право позивача на односторонню відмову від Договору в разі порушення відповідачем зобов'язання зі сплати орендних платежів, зокрема, Орендодавець має право відмовитися від Договору і вимагати повернення Об'єкта оренди, якщо Орендар прострочив сплату орендної плати більше як на один місяць. У такому випадку цей договір є розірваним з моменту одержання Орендарем повідомлення про відмову від Договору.

Враховуючи порушення відповідачем своїх зобов'язань зі сплати орендної плати, позивач скористався своїм правом на дострокове розірвання Договору в односторонньому порядку шляхом направлення відповідачу повідомлення від 22.07.2015 року № 212/14 про відмову від Договору з вимогою повернення Об'єкта оренди позивачу.

Дане повідомлення отримане відповідачем 31.07.2015 року і з цієї дати Договір є розірваним.

За умовами п. 11.3 Договору сторони погодили, що штрафні санкції за Договором нараховуються та стягуються протягом всього строку позовної давності (три роки).

Згідно з п. 8.2 Договору у випадку несвоєчасної сплати орендних платежів Орендар сплачує на користь Орендодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, що підлягає сплаті, за кожен день прострочення.

У звязку з простроченням відповідачем сплати передбачених Договором орендних платежів, позивач на підставі п. 8.2 Договору просить стягнути з відповідача 2459,66 грн. пені.

Згідно з п. 8.3 Договору у випадку несвоєчасної сплати відшкодування вартості Послуг та витрат відповідач сплачує на користь позивача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, що підлягає сплаті, за кожен день прострочення.

У звязку з простроченням відповідачем сплати передбачених Договором платежів з відшкодування Послуг та витрат, позивач на підставі п. 8.3 Договору просить стягнути з відповідача 1 706,21 грн. пені.

Всього позивач просить стягнути з відповідача 4 165,87 грн. пені.

Частиною 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», а також п. 5.3 Договору встановлено обовязок орендаря вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Штрафними санкціями, згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, у звязку з несвоєчасною та не в повному обсязі сплатою відповідачем орендних платежів позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за фактичний період прострочення. Як вбачається з доданого до позову розрахунку, пеня нарахована по кожному платежу (сумі) окремо за період фактичного прострочення протягом встановленого п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України шестимісячного строку. Відтак, вимога про стягнення пені підлягає задоволенню в заявленому в позові розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У звязку з простроченням відповідачем сплати передбачених Договором орендних платежів та з відшкодування Послуг та витрат, позивач на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України правомірно просить стягнути з відповідача 461,11 грн. 3% річних та 2163,70 грн. інфляційних від загальної суми заборгованості 15 358,35 грн. Таким чином, відповідні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем обґрунтовані, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (07414, Київська обл., Броварський р-н, с. Рожівка, вул. Жовтневої революції, 12, корп.А, код (реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обов'язкових платежів) НОМЕР_1) на користь Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілки) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 7/11, код 00012635) 9 231,11 грн. заборгованості з орендної плати, 6 127,24 грн. заборгованості з відшкодування вартості комунальних послуг і експлуатаційних послуг та витрат, 4 165,87 грн. пені, 461,11 грн. 3% річних, 2163,70 грн. інфляційних та 1378 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 21.07.2016 р.