РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2016Справа №910/11416/16

За позовом: комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА"

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПА ІІ"

про: стягнення 22.163,93 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Петручок О.О. - за довіреністю від 07.04.2016 № 2.

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Комунальне підприємство теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" звернулося до господарського суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПА ІІ" про стягнення з останнього 22.163,93 грн. заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не належним чином виконав свої грошові зобов'язання перед позивачем, оскільки не здійснив розрахунок за поставлену позивачем теплову енергію за договором на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару від 01.03.2006 № 2229, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 16.789,72 грн.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в розмірі 303,60 грн. та відповідальності шляхом стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 587,58 грн. та інфляційних втрат в сумі 4.483,03 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.06.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/11416/16. Розгляд справи призначений на 18.07.2016.

Ухвала про порушення провадження у справі надсилалася відповідачу на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відтак, у розумінні ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 18.07.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між комунальним підприємством теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА", як постачальником, (далі - позивач) та товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПА ІІ", як покупцем, (далі - відповідач) укладено договір на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару від 01.03.2006 № 2229 (далі - Договір) відповідно предмету якого позивач постачає відповідачу теплову енергію в гарячій воді на потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та у вигляді пару на технологічні потреби, а відповідач оплачує поставлену теплову енергію по встановленим тарифам (цінам) у строки, передбачені цим Договором (п. 1.1 Договору).

Відповідно до таблиці № 2, яка є невід'ємною частиною Договору, об'єктом споживання є приміщення офісу по вулиці Орджонікідзе, буд. 12/1,2 у м. Кривий Ріг.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що облік споживання теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку або розрахунковим способом при їх відсутності.

Положеннями п. 3.1 Договору передбачено, що оплата за теплову енергію здійснюється відповідачем щомісячно, самостійно, у грошовій формі та іншими формами розрахунків за згодою сторін до 15 числа місяця наступного за розрахунковим.

Згідно п. 3.3 Договору, якщо відповідач є суб'єктом іншого сектора господарювання та не здійснив оплату за поставлену теплову енергію у строк, визначений п. 3.1 Договору, він несе відповідальність у відповідності до п.п. 4-7 ст. 231 ГК України та Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996 № 543/96 ВР у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Пунктом 1 ст. 275 Господарського кодексу України встановлено за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення з боку відповідача обов'язку з оплати поставленої теплової енергії за Договором. Відповідач в період з 01.03.2014 по 12.04.2015 вартість отриманої теплової енергії на користь позивача не сплатив, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 16.789,72 грн.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в розмірі 303,60 грн. та відповідальності шляхом стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 587,58 грн. та інфляційних втрат в сумі 4.483,03 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання").

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в період з 01.03.2014 по 12.04.2015 в розмірі 16.789,72 грн. сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 16.789,72 грн.

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за Договором (ст. 610 Цивільного кодексу України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 Цивільного кодексу України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов'язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 303,60 грн., 3 % річних в сумі 587,58 грн. та інфляційних втрат в сумі 4.483,03 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і відповідача, який повинен був довести належними засобами доказування факт відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПА ІІ" (03028, м. Київ, вул. Лисогірська, буд. 6; ідентифікаційний код 25403451, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" (50000, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, буд. 9; ідентифікаційний код 03342184, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконавчого провадження) основну заборгованість в сумі 16.789 (шістнадцять тисяч сімсот вісімдесят дев'ять) грн. 72 коп.; пеню в сумі 303 (триста три) грн. 60 коп.; 3 % річних в сумі 587 (п'ятсот вісімдесят сім) грн. 58 коп.; інфляційні втрати в сумі 4.483 (чотири тисячі чотириста вісімдесят три) грн. 03 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22 липня 2016 року

Суддя С.В. Балац