ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року Справа № 908/6183/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Куровського С.В. - головуючого (доповідач),

Ткаченко Н.Г.,

Удовиченка О.С.,

за участю представників:

ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" - Волощука Р.А. (дов. від 06.08.2013),

ТОВ "Метал Холдінг" - Мурко А.С. (директор),

ПрАТ "Інтермікро Дельта, Інк" - Голікова О.С. (дов. від 30.05.201), Аркіна Л.О. (дов. від 28.12.2015),

ТОВ "СБ Вікторія плюс" - Чернявська Н.А. (дов. від 27.08.2015),

розпорядника майна - арбітражний керуючий Жиленко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в рефимі відеоконференції

касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-

імпортний банк України"

на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26.04.2016

та ухвалу господарського суду Запорізької області від 17.02.2016

у справі №908/6183/15 господарського суду Запорізької області

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СБ Вікторія плюс"

до Приватного акціонерного товариства "Інтермікро Дельта, Інк"

про визнання банкрутом,

встановив:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.02.2016 (суддя Ніколаєнко Р.А.) визнано кредиторські вимоги ТОВ "Метал Холдінг" до боржника - Приватного акціонерного товариства "Інтермікро Дельта, Інк"в розмірі 946482624,56 грн. четвертої черги задоволення.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.04.2016 (колегія суддів у складі: Геза Т.Д., Дучал Н.М., Агапов О.Л.) ухвалу господарського суду Запорізької області від 17.02.2016 залишено без змін.

В касаційній скарзі Публічне акціонерне товариство (ПАТ) "Державний експортно-імпортний банк України" просить скасувати вказані вище ухвалу суду першої інстанції від 17.02.2016 та постанову суду апеляційної інстанції від 26.04.2016, справу передати на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. В обґрунтування посилається на порушення та невірне застосування норм матеріального та процесуального права, а саме норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст.530, 693 ЦК України, ст. 43, 101 ГПК України.

Переглянувши в касаційному порядку винесені у справі ухвалу місцевого господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції, перевіривши застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до частини 2 статті 4-1 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон).

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.01.2016 порушено провадження у справі про банкрутство боржника - Приватного акціонерного товариства (ПрАТ) „Інтермікро Дельта, ІНК", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Жиленко Н.О.

06.01.2016 за №27035 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення про порушення справи про банкрутство боржника.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Відповідно до ст.1 Закону грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

01.02.2016 ТОВ "Метал Холдінг" , в межах встановленого ст. 23 Закону строку, звернулося до господарського суду Запорізької області з заявою № 2 від 29.01.2016, в якій просило визнати грошові вимоги ТОВ "Метал Холдінг" до ПрАТ "Інтермікро Дельта, Інк" в загальному розмірі 946482624,56 грн., з яких 946 093 818,88 грн. - основний борг (сума неповернутої попередньої оплати) та 388 805,68 грн. - сума 3 % річних від простроченої суми, та внести до реєстру вимог кредиторів боржника грошові вимоги ТОВ "Метал Холдінг", як грошові вимоги четвертої черги на суму 946482624,56 грн.

В обґрунтування заявлених грошових вимог до заяви додані копії: договору №БВ2 - 15 купівлі - продажу цінних паперів від 21.08.2015; платіжних доручень № 1-24 від 21.08.2015; банківської виписки по особовому рахунку ТОВ "Метал Холдінг" із банківської установи ПАТ КБ "Євробанк" за період з 21.08.15 по 14.09.2015; банківської виписки про рух коштів на рахунку ТОВ "Метал Холдінг" із банківської установи АТ "ОТП Банк" за період з 01.10.2015 по 31.12.2015; листа вих.№111 від 29.01.2016 р. щодо стану рахунку в цінних паперах станом на 31.12.2015.

Місцевий господарський суд, розглянувши заяву ТОВ "Метал Холдінг", встановив, що вимоги ТОВ "Метал Холдінг" виникли з укладеного 21.08.2015 з ПАТ "Інтермікро Дельта, Інк" (продавець) та) договору № БВ2 - 15 купівлі - продажу цінних паперів, відповідно до п.1.1. якого боржник зобов'язується передати їх у власність заявника, а останній - прийняти та оплатити цінні папери - прості іменні акції договірною вартістю 949 998 000,00 грн.

Відповідно до п.2.1. договору № БВ2 - 15 від 21.08.2015, оплата вартості цінних паперів проводиться у безготівковій формі шляхом переказу грошових коштів Покупцем на поточний рахунок Продавця протягом 10 банківських днів після дня укладання цього Договору.

Відповідно до п.2.2. договору купівлі - продажу цінних паперів № БВ2 - 15 від 21.08.2015, боржник (продавець) зобов'язаний забезпечити списання цінних паперів на користь Покупця у термін до 31 грудня 2015 року.

Судом встановлено, що на виконання вказаної умови договору, 21.08.2015 ТОВ "Метал Холдінг" на розрахунковий рахунок Боржника перераховано грошові кошти на загальну суму 949 998 000,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями ПАТ КБ "Євробанк" №1-24 від 21.08.2015. Призначення платежу - оплата за акції прості іменні, розміщені в Депозитарії, згідно з договором купівлі продажу цінних паперів № БВ2-15 від 21.08.2015.

Боржником, ПрАТ "Інтермікро Дельта, Інк", зобов'язання за договором не виконані, цінні папери на користь Покупця не списані, що підтверджується листом ТОВ "ФК "Укранет" № 111 від 29.01.2016 про стан рахунку у цінних паперах кредитора (ТОВ "Метал Холдінг") (том 4 а.с. 81).

Натомість, в період з 06.10.2015 по 04.12.2015 ПрАТ "Інтермікро Дельта, Інк" було повернуто частину сплачених ТОВ "Метал Холдінг" грошових коштів за договором в розмірі 3 904 181,12 грн., що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку ТОВ "Метал Холдінг" із банківської установи ПАТ "ОТП Банк".

Відповідно до ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який отримав суму попередньої оплати товару не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

У зв'язку з невиконання боржником умов договору, ТОВ "Метал Холдінг" використано право пред'явлення вимоги до боржника з повернення передоплати, залишок якої склав 946093818,88 грн., а також за 5 днів прострочення зобов'язання нараховано 3% річних, розмір яких складає 388 805,68 грн.

Докази погашення заборгованості в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.5 ст.23 Закону розпорядник майна боржника, з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником, повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд.

Судом першої інстанції встановлено, що боржником на адресу господарського суду та розпорядника майна - арбітражному керуючому Жиленко Н.О. направлено відзив від 16.02.2016 на заяву про визнання грошових вимог конкурсного кредитора ТОВ "Метал Холдінг", відповідно до якого, заявлені кредитором грошові вимоги визнаються боржником.

Розпорядником майна Жиленко Н.О. та боржником підтверджено, що даними бухгалтерського обліку та первісними документами Боржника заявлений кредитором основний борг у сумі 946 093 818,88 грн. підтверджується в повному обсязі. Грошові вимоги ТОВ "Метал Холдінг" в частині нарахованих 3% річних у сумі 388 805,68 грн. визнані такими, що ґрунтуються на законі, заперечень щодо правильності розрахунку відсотків Боржник не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

Виходячи зі змісту вказаних норм, суд при розгляді відповідних заяв зобов'язаний перевірити їх обґрунтованість та наявність документів, що підтверджують відповідні вимоги. До того ж, колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що обов'язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство.

Місцевий господарський суд, розглянувши заяву ТОВ "Метал Холдінг", врахувавши, що сума грошових вимог ТОВ "Метал Холдінг" визнана боржником та розпорядником майна у повному обсязі та підтверджена у встановленому порядку первинними документами, дійшов висновку про включенню вимог ТОВ "Метал Холдінг" до четвертої черги реєстру вимог кредиторів боржника у сумі 946 482 624,56 грн.

Апеляційний господарський суд, переглянувши ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку, погодився з висновком суду першої інстанції, що вимоги заявника в загальному розмірі 946 482 624,56 грн. основного боргу підтверджені первинними документами, є правомірними, обґрунтованими, а тому у відповідності до ст. 45 Закону були визнані судом першої інстанції та віднесені до четвертої черги задоволення вимог кредиторів боржника.

При цьому, судом апеляційної інстанції розглянуті у судовому засіданні апеляційної інстанції надані ТОВ "Метал Холдінг" копії листів ТОВ "Метал Холдінг" від 23.12.2015 № 41, згідно з яким ТОВ "Метал Холдінг" нагадало боржнику, що відповідно до п.2.2. Договору списання цінних паперів повинно бути здійснене до 31.12.2015, та просило виконати зобов'язання у встановлений договором строк, та від 31.12.2015 № 42, в якому вимагало у боржника повернути на його рахунок залишок отриманих по Договору грошових коштів у сумі 946 093818,88 грн. (том 9 А, а.с.109).

Вказані листи отримані боржником та зареєстровано за вх.№ 04506/2015 від 23.12.2015, за вх.№ 04589/2015 від 31.12.2015, що підтверджується відбитком штемпелю вхідної кореспонденції ПАТ "Інтермікро Дельта, Інк".

Неподання вказаних документів до господарського суду першої інстанції ТОВ "Метал Холдінг обґрунтував тим, що лише в апеляційній скарзі ПАТ "Укрексімбанк" ставиться під сумнів виникнення у боржника грошового зобов'язання перед ТОВ "Метал Холдінг" за договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ2 - 15 від 21.08.2015, останнє надало їх до суду апеляційної інстанції вказані листи. На момент розгляду судом першої інстанції його заяви, не виникало питань щодо необхідності у наданні вказаних листів з огляду на підтвердження кредиторської заборгованості передбаченими Законом первинними документами, з урахуванням визнанням боржником факту виникнення в нього обов'язку з повернення грошових коштів, перерахованих відповідно до умов договору купівлі-продажу цінних паперів та відсутністю сумнівів щодо достовірності цих фактів.

Щодо посилань касаційної скарги на копії листа НКЦПРФ від 25.04.201 №13/03/952 та ухвали слідчого суддів Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська віл 17.03.2016, які, на думку скаржника, можуть свідчити про штучність виникнення заборгованості, колегія суддів зазначає, що вказані документи не можуть впливати на дійсність грошового зобов'язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ2 - 15 від 21.08.2015, який є дійсним, в судовому порядку не оскаржувався. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо від не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 111-7 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відтак, твердження, зазначені в касаційній скарзі, про помилковість висновків місцевого та апеляційного господарських судів, порушення норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у касаційному провадженні, крім того, пов'язані з переоцінкою доказів, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані ухвала господарського суду Запорізької області від 17.02.2016 та постанова Донецького апеляційного господарського суду від 26.04.2016 у даній справі прийняті у відповідності до фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1117, 1119 , 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26.04.2016 та ухвалу господарського суду Запорізької області від 17.02.2016 по справі №908/6183/15 залишити без змін.

Головуючий Куровський С.В.

Судді Ткаченко Н.Г.

Удовиченко О.С.