донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

27.07.2016 справа №905/1105/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за довіреністю
від відповідача: від третьої особи:ОСОБА_5 за довіреністю Не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІНЕТЕК», м. Краматорськ, Донецька область
на рішення господарського судуДонецької області
від21.06.2016 року
по справі№ 905/1105/16 (головуючий суддя: Сажнева М.В., судді: Ніколаєва Л.В., Шилова О.М.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод», м. Кременчук, Полтавська область
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «МІНЕТЕК», м. Краматорськ, Донецька область
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:Комунального підприємства «Київський метрополітен», м. Київ
прозобовязання виконати умови договору

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Крюківський вагонобудівний завод» (далі «Позивач») звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про зобовязання виконати умови договору № 4114/010035/з від 16.07.2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю «МІНЕТЕК» (далі «Відповідач»).

Рішенням господарського суду Донецької області від 21.06.2016 року у справі № 905/1105/16 позовні вимоги задоволено.

Зобовязано Відповідача виконати пусконалагоджувальні роботи, атестацію стенду мод. СВД 11-0,3 ПТЗР для випробування гідравлічних гасителів коливань та навчання персоналу Позивача на території Комунального підприємства «Київський метрополітен», (далі «Третя особа») та - стягнуто з Відповідача на користь Позивача судовий збір у розмірі 1 378,00 грн..

Не погодившись з прийнятим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 21.06.2016 року у справі № 905/1105/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» у повному обсязі.

Заявник апеляційної скарги вважає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, не в повній мірі дослідженні матеріали та докази по справі.

Зокрема, в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що суд першої інстанції помилково встановив, що договір № 4114/010035/з від 16.07.2014 року за своєю правовою природою є змішаним договором купівлі-продажу та надання послуг, тоді як договір про проведення пусконалагоджувальних робіт і атестації стенда, на думку скаржника, є договором на виконання робіт (договір підряду).

Крім того, апелянт стверджує, що розділ 12 Договору є додатковим розділом і не є істотною умовою Договору. Також відповідач вказує, що пунктом 12.1 Договору не визначено істотних умов щодо виконання високотехнологічних робіт, а отже, у відповідача відсутній обовязок здійснити пусконаладку стенду згідно з п. 12.1 Договору, оскільки таке зобовязання має бути здійснено шляхом укладання окремого договору на виконання робіт з пусконалагоджування стенду.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

26.07.2016 року до канцелярії Донецького апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІНЕТЕК» № 1-37юр/49-11/222 від 21.07.2016 року.

Представник Позивача в судовому засіданні підтримав доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просив рішення господарського суду Донецької області від 21.06.2016 року у справі № 905/1105/16 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Представник Відповідача підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, просив рішення господарського суду Донецької області від 21.06.2016 року у справі № 905/1105/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» у повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, поважність причин не явки суду не повідомив.

Приймаючи до уваги те, що явка представників сторін (учасників судового процесу) у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представника Третьої особи.

Відповідно до статей 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України фіксацію судового процесу було здійснено технічними засобами та складено протокол судового засідання.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає рішення господарського суду винесеним законним, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи Сторонами був підписаний договір № 4114/010035/3 від 16.07.2014 року (далі «Договір»), за умовами якого (п.1.1) Відповідач зобовязався виготовити та поставити Позивачу у власність товар стенд для випробування гідравлічних гасителів коливань.

Умовами п. 2.2 Договору визначений гарантійний строк експлуатації товару - 12 місяців з дня введення стенду в експлуатацію, але не більше 18 місяців з моменту здачі товару позивачу.

Приймальні випробування стенда здійснюються на підприємстві продавця за участю представника покупця (п. 6.1 Договору).

Відповідно до п. 6.5 Договору за результатами випробувань сторонами підписується акт технічного стану, який слугує підставою для виставлення рахунку на остаточну оплату.

Пунктом 12.1. Договору встановлено, що пусконаладку, атестацію стенду і навчання персоналу Продавець (Відповідач) здійснює не пізніше 3-х місяців після поставки, в період гарантійного строку на товар в умовах підприємства, що експлуатує товар покупця.

Якість виконаних робіт підтверджується актом про закінчення пусконалагоджувальних робіт (п. 12.2 Договору).

Договір вступає в силу з дня його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2014 (п. 10.1 Договору).

Пунктом 10.3 Договору встановлено, що Договір вважається дійсним до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе по ньому зобовязань.

16.10.2014 року сторонами було підписано акт технічного стану стенду мод. СВД 11-0,3 ПТЗР для випробування гідравлічних гасителів коливань по Договору № 4114/010035/3 від 16.07.2014 року, згідно якого, комісією підприємств сторін було здійснено випробування стенду у відповідності до технічних завдань та встановлено, що товар відповідає умовам договору і технічним завданням та придатний для експлуатації.

На виконання умов Договору відповідачем був виготовлений та переданий позивачу товар на загальну суму 980 000,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи товарно-транспортною накладною № б/н від 20.10.2014 року та видатковою накладною № РН-0000012 від 21.10.2014 року.

Розрахунок за поставлений товар, загальною вартістю 980 000,00 грн., був здійснений позивачем у відповідності до умов п. 5.1 Договору (передплата у розмірі 50% вартості товару у сумі 490 000,00 грн. та остаточний розрахунок у розмірі 50% вартості товару у сумі 490 000,00 грн,), що підтверджується платіжним дорученням № 41/41986 від 12.08.2014 року та платіжним дорученням № 41/46057 від 17.10.2014 року.

Визначені умовами Договору зобовязання стосовно виготовлення, передачі, отримання та оплати товару, були виконані сторонами належним чином.

Втім, передбачений п. 12.1 Договору обовязок, Відповідачем не виконав (іншого ні Сторонами, ані Третьою особою не доведено).

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як було зазначено вище, в п.12.1 Договору сторони передбачили, що пусконаладку, атестацію стенду і навчання персоналу продавець здійснює не пізніше 3-х місяців після поставки, в період гарантійного строку на товар в умовах підприємства, що експлуатує товар покупця.

Наявні заперечення відповідача зводяться передусім до посилань на неналежну оцінку судом договору № 4114/010035/з від 16.07.2014 року, в якому розділ 12 Договору є умовою, а не обовязком. При цьому, за висновком скаржника, зазначений розділ Договору не відповідає вимогам п.3, ст. 180 ГК України і тому не може бути визначений як окремий договір на надання послуг.

Однак, такі твердження не заслуговують на увагу, оскільки згідно приписів ч. 1ст. 180 («Істотні умови господарського договору») ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. За ч. 2 цієї ж статті «…Істотними є умови (….) щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода…». Відтак будь-яка умова, запропонована під час укладання договору однією із його сторін, є істотною. І після підписання договору іншою стороною має виконуватися поряд з іншими умовами укладеного Сторонами договору.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

В статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і стаття 173 Господарського кодексу України.

Як зазначено в статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до приписів статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Тобто, в силу укладення договору певного виду сторони підпорядковують свої відносини як загальним положенням про зобов'язання, визначеним Господарським кодексом України або Цивільним кодексом України, так і відповідним законодавчим нормам, що регулюють такий вид господарських відносин. При цьому, визначаючи правову природу договору слід виходити не лише з назви договору, а також з його предмету.

Апеляційний господарський суд, оцінюючи умови договору № 4114/010035/з від 16.07.2014 року, дійшов висновку про те, що сторони такого договору, узгодили усі істотні умови та вимоги норм законодавства та встановили строк виконання Відповідачем зобовязання з проведення пусконалагоджувальних робіт, атестації стенду мод. СВД 11-0,3 ПТЗР для випробування гідравлічних гасителів коливань та навчання персоналу позивача.

Статтями 6 та 627 Цивільного кодексу України встановлено принцип свободи договору, який зумовлює, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

На думку судової колегії, висновки господарського суду першої інстанції цілком відповідають матеріалам справи та діючому законодавству.

З огляду на викладене вище та встановлений господарським судом Донецької області та Донецьким апеляційним господарським судом факт невиконання відповідачем зобовязання з виконання пусконалагоджувальних робот, атестації стенду мод. СВД 11-0,3 ПТЗР для випробування гідравлічних гасителів коливань та навчання персоналу позивача в обумовлені сторонами строки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським суд допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК України як підстави для скасування рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІНЕТЕК», м. Краматорськ, Донецька область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 21.06.2016 року у справі № 905/1105/16 залишити без змін.

Головуючий суддя: В.М. Татенко

Судді: Н.В. Ломовцева

ОСОБА_3

Надруковано примірників:

1 позивачу;

1 відповідачу;

1 - третій особі;

1 до справи;

1 ГСДО;

1 ДАГС.